GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גילה זיידל: אני רוצה להגיד רק עוד דבר אחד בקשר לשר"מ.
גילה זיידל: הקריטריונים כפי שאמרה הגברת מהביטוח הלאומי, שאדם בודד מקבל שר"מ, זה לא נכון.
גילה זיידל: יש הרבה קשיים בדרך.
גילה זיידל: אדם בודד צריך לענות על קריטריונים נוספים, והמספר הזה של 884 הוא מבזה, הוא פשוט מבזה.
אורי אריאל: זוהר.
זוהר ג'יניאו: הערה פרוצדורלית.
זוהר ג'יניאו: דובר פה על וועדה, שמענו הרגע שתקום ועדה.
זוהר ג'יניאו: מנכ"ל הביטוח הלאומי, פרופ' יוחנן שטסמן, הקים את הוועדה הזאת ב-2003, והיתה יושבת-ראש בוועדה הזאת, זאת שעכשיו לימור מחליפה אותה, עירית פלדמן, ובחתימת ידה נאמר כל מה שעכשיו הולכים להגיד לנו בוועדה החדשה.
זוהר ג'יניאו: מ-2003 אנחנו אומרים: תממשו.
מרינה סולודקין: תשע שנים רק.
זוהר ג'יניאו: אמרתי הערה פרוצדורלית.
זוהר ג'יניאו: כל החומר נמצא אצל חבר הכנסת אוריאל.
זוהר ג'יניאו: חשבנו לקיים דיון על השר"מ, אריק קצת פסל לנו את זה, אבל יש לכם את הוועדה, את המסקנות, יש לכם את כל החומר אצלכם.
אורי אריאל: אנחנו לא פוסלים שום דבר, אנחנו, כמו שאמרנו, ממשיכים בראשותה של חברת הכנסת סולודקין.
אורי אריאל: אתם תגלו לראות שהיא עושה את זה מצוין והיא לא תניח לאף אחד.
אורי אריאל: וטוב ששמענו את הנתון, כי את אומרת לנו: "הוועדה הוועדה", הוועדה היא עם זקן ארוך.
אורי אריאל: זה לא נורמלי, זה קרוב לעשר שנים.
אורי אריאל: לא ידענו, ואמרנו שאנחנו דואגים מוועדות.
אורי אריאל: אני מבקש לקבל תשובה ממך תוך שבוע, בואו ניקח זמן שתוכלי לדבר עם כל האחראים, מתי תגמור הוועדה ותגיש את המלצותיה.
אורי אריאל: אין מצב שוועדה מקבלת כתב מינוי בלי תאריך סיום.
אורי אריאל: זה ממש לעשות צחוק מאנשים, ממש, בצורה הכי בוטה.
אורי אריאל: אני לא רוצה להגיד דברים אחרים.
אורי אריאל: אנחנו מבקשים בעוד שבוע לקבל מכתב, לא צריך לבוא הנה, מתי הוועדה תסיים את עבודתה ותגיש את המלצותיה.
זוהר ג'יניאו: מותר לי לגמור בהערה אחרונה?
זוהר ג'יניאו: זה על מה שנאמר פה.
זוהר ג'יניאו: שיידעו כולם מה זה עיוור בודד בהגדרת המוסד לביטוח לאומי.
זוהר ג'יניאו: גם זה נשמתנו פרחה עד שהגענו לאיזושהי הבנה, אבל אין לנו הבנה.
זוהר ג'יניאו: עיוור בודד שיש לו בת או בן בן 20 ומשהו, אפילו הוא עסוק והוא לומד וכו', הוא לא עיוור בודד.
זוהר ג'יניאו: הבת צריכה לטפל ולהחליף את הביטוח הלאומי.
זוהר ג'יניאו: עיוור בודד, ויש לנו מקרה קונקרטי, גילה דיברה קודם, שגר על יד הוריו – לא עם הוריו, על יד הוריו – לא נחשב עיוור בודד.
זוהר ג'יניאו: הוא גר על יד הוריו.
זוהר ג'יניאו: עיוור בודד שהיה לו בן זוג עיוור עד לא מזמן, שללו ממנו את השר"מ.
זוהר ג'יניאו: שני עיוורים שהיו בודדים וקיבלו שר"מ, כשהם התחתנו, מתנת החתונה של הביטוח הלאומי היתה שגזלו מאחד מהם שר"מ.
זוהר ג'יניאו: את זה סוף-סוף לאחרונה תיקנו.
אורי אריאל: אז הנה לפחות משהו אופטימי, ותודה על התיקונים, גם אם לקחו הרבה זמן.
אורי אריאל: אחרון גיא, בשתי דקות.
אורי אריאל: לא, אנחנו מסיימים חברים, פשוט נגמר הזמן.
גיא שמחי: אז קודם כול, אני רוצה להודות לחברי הכנסת ולכל מי שככה מבין את הערך המאוד גבוה של דאגה לציבור ולתכנים שדיברנו עליהם בנושאים האלה לציבור שלנו, אבל אני רוצה להוסיף נקודה אחת מאוד חשובה.
גיא שמחי: ההשקעה בנו, בציבור שלנו, ביכולת שלנו ובכלים שיינתנו לנו לצאת החוצה לעולם היא רווח אדיר עבורנו ורווח אדיר עבור החברה לפגוש את היכולות האלה, לפגוש את הכוחות האלה, בסופו של דבר שיוצאים מאיתנו ומשקיעים בחזרה בתוך החברה שלנו.
אורי אריאל: אני מבקש לסכם את הדיון בדברים הבאים.
אורי אריאל: לפי המצווה "לפני עיוור לא תיתן מכשול" אני וחברי נפעל שיהיה "יום עיוור" בכנסת גם בשנה הבאה, כדי להעלות את המודעות הציבורית, הממשלתית ואחרת.
אורי אריאל: הוועדה מחזקת את העיוורים ופונה למשרדי הממשלה ולציבור, לתת עדיפות לעיוורים.
אורי אריאל: הוועדה דורשת ממשרד הרווחה והשירותים החברתיים ומהביטוח הלאומי: להכיר בעיוור כנכה בלי מבחנים.
אורי אריאל: להגדיל באופן משמעותי את תקציב הליווי והשר"מ.
אורי אריאל: לעודד יציאה לעבודה ושילוב בחברה.
אורי אריאל: המשך המעקב ייעשה על ידי חברת הכנסת מרינה סולודקין בוועדת משנה לענייני רווחה של הוועדה הזאת.
אורי אריאל: אני מודה לכם על ההשתתפות, ואני מקווה שלפני שנה הבאה, לא נחכה שנה שלמה, נוכל לבשר, בעיקר הממונים על זה אבל אולי גם אנחנו נוכל לתרום לזה, ששיפרנו את הדברים בכל הנושאים שעלו פה, וגם נושאים שלא הספקנו לעלות אבל יעלו בהמשך אצל חברת הכנסת סולודקין.
אורי אריאל: שנפגוש אתכם בשמחות.
אורי אריאל: להתראות.
זבולון אורלב: בוקר טוב, אני מתנצל על האיחור.
זבולון אורלב: אנחנו זימנו היום ישיבה של ועדת המשנה של הוועדה לענייני ביקורת המדינה למעקב אחר ביצוע המלצות דוח הביניים של ועדת החקירה הממלכתית בנושא טיפולן של הרשויות המוסמכות במפוני גוש קטיף וצפון השומרון כדי לקבל דיווח ועדכון – ואם יהיה צורך, לקיים על כך דיון – באשר למידע והעדכון שמשרד ראש הממשלה - או ליתר דיוק, מנכ"ל משרד ראש הממשלה, אייל גבאי – מסר לוועדת ביקורת המדינה.
זבולון אורלב: כידוע המועד שקבעה הוועדה היה בסוף חודש דצמבר.
זבולון אורלב: משרד ראש הממשלה ביקש אורכה של שבוע נוסף והוא קיבל אותו.
זבולון אורלב: אנחנו ימים ספורים לאחר אותו מועד.
זבולון אורלב: בינתיים ועדת המשנה קיימה כמה וכמה דיונים מתוך הבנה שהדוח הסופי יהיה באמת דוח סופי.
זבולון אורלב: כלומר, אחרי הדוח הסופי לא יהיה ניתן להעלות טענות ונושאים נוספים לדיון ולכן ראוי שהדוח הסופי ימצה את כל הנושאים שעלו על סדר היום.
זבולון אורלב: לכן אנחנו מקיימים דיונים סדירים על מנת לבדוק ולפנות לוועדה בשאלה האם יש צורך לדון דיונים נוספים.
זבולון אורלב: אנחנו מקבלים שיתוף פעולה מלא ממשרד ראש הממשלה בעניין הזה ואכן יש כמה נושאים שכבר פנינו לוועדת החקירה כדי שהיא תדון בהם.
זבולון אורלב: כידוע המלצות הביניים שאושרו לפני כחמישה חודשים כללו שורה ארוכה של נושאים, וטוב עשתה ועדת החקירה שקצבה זמן לטפל באותם נושאים.
זבולון אורלב: אני מבקש ממנכ"ל משרד ראש הממשלה, אלא אם כן השר הרשקוביץ רוצה לפתוח.
דניאל הרשקוביץ: אני באתי לשמוע.
זבולון אורלב: מר גבאי, בבקשה.
אייל גבאי: אדוני היושב ראש, נכבדי השר הרשקוביץ שעושה לילות כימים בממשלה כדי לקדם את הנושא, חברי הכנסת אורי אריאל ואריה אלדד, ראש מינהלת תנופה.
אייל גבאי: תודה רבה על ההזדמנות להיות כאן.
אייל גבאי: באמצע ספטמבר הגישה ועדת החקירה את דוח הביניים לידי ראש הממשלה.
אייל גבאי: אמרתי בזמן ההופעה הקודמת שלי בפני הוועדה שלטעמי, בטח כמי שנכנס לתפקידו עם הממשלה החדשה, טוב עשתה הוועדה עם המהלך של דוח הביניים שלא הלכה לאשמים או לא אשמים.
זבולון אורלב: אתה מתכוון לוועדת החקירה.
זבולון אורלב: כאן הוועדה, זאת הוועדה שלנו.
אייל גבאי: סליחה.
אייל גבאי: טוב עשתה ועדת החקירה שלא הלכה למסלול של אשמים או לא אשמים, צריך כך או צריך אחרת, והייתה משאירה את הדברים בסופו של דבר מצד אחד במישור האישי ומצד שני לוויכוח ציבורי, להכרעה פוליטית ממשלתית, אלא היא נתנה מרשם של הנושאים הדחופים לטיפול מהיר כיוון שבסופו של דבר אני חושב שהמטרה של כולנו היא להביא לכך שהסאגה הבלתי נגמרת של חזרה לשגרת חיים ופיצוי הולם והוגן ואפשרות לפתוח – לא אומר דף חדש, כי אי אפשר למחוק את העבר – וללכת הלאה, תהיה נתונה בפני כל מי שנפגע בצורה כל כך עמוקה מהמהלך שנקרא התנתקות.
אייל גבאי: אנחנו במשרד ראש הממשלה לקחנו מאוד ברצינות את דוח הוועדה.
אייל גבאי: לא היה מהלך של אימוץ מסקנות או לא אימוץ מסקנות כיוון שבאמת לא היו כאן מסקנות קונקרטיות לאמץ אלא מהלך של לימוד ההמלצות ויציאה לדרך לביצוען.
אייל גבאי: במידה מסוימת זה היה תפריט הפעולה שלנו בארבעת החודשים שחלפו מאז וברשותך, אני אעבור על התפריט ואומר מה עשינו מאז.
אייל גבאי: אני רוצה לומר בעניין הזה שהציפייה שלי הייתה – ואני שמח שבמירב המקרים זה אכן היה כך – שכמו שזה היה תפריט שלנו, זה תפריט של כל המעורבים.
אייל גבאי: חשוב לי לומר שאנחנו לא פועלים בגלל ועדת חקירה, הטיפול לא הסתיים כאשר ועדת החקירה תכתוב את הדוח הסופי, זה לא מסוג הדברים שכמה אותיות ירפאו.
אייל גבאי: אני אלך כבר לשורה האחרונה.
אייל גבאי: לדוגמה, עניין קיומה של מינהלת תנופה.
אייל גבאי: מינהלת תנופה תמשיך לפעול עד סוף 2010, ועדת החקירה תכתוב את הדוח שלה הרבה לפני כן, אבל הטיפול צריך להימשך בלי קשר למה שכתבה ועדת החקירה, בלי קשר למה יימצא ומה צריך עוד לעשות ומה כבר לא צריך לעשות אלא זאת משימה שתמשיך ללוות אותנו, ואני מקווה שלא באותה אינטנסיביות לעוד תקופה ארוכה כי אז זה אומר שבסופו של דבר לא הצלחנו במשימה להשיב את החיים למסלול נורמלי.
אייל גבאי: בהחלט תצטרך להימשך פעילות של מינהלת תנופה ושל הממשלה לאורך השנים שעוד יבואו, כיוון שהמשימות הן עוד רבות ומגוונות.
אייל גבאי: לפחות בהיבטים המרכזיים של מה שדורש תיקון מהעבר, אני חושב שוועדת החקירה הניחה רשימה בפנינו והציפייה שלי הייתה – ואני שמח שברוב המקרים זה גם אכן הייתה התפיסה בקרב כל מי שמעורב – שאלה הנושאים שיטופלו ובטח לא ללכת למסלול שאומר שהוועדה כתבה כאן רשימה של נושאים דחופים, זאת לא רשימה סגורה, יש עוד עשרה נושאים דחופים לא פחות באותה רשימת עדיפות וזאת לקונה שלא נמצאת בדוח.
אייל גבאי: אני חושב שבסך הכול הוועדה כן הצביעה על כל אותם נושאים מרכזיים אבל זה לא אומר שאין עוד שורה של נושאים אחרים, אבל הם לא באותה מרכזיות ולפחות לא באותו סדר עדיפויות ובאותם היקפי סדרי גודל ומשמעות.
אייל גבאי: אני חושב שחובתנו הייתה, כממשלה חדשה שנכנסה לעניין, קודם כל ללמוד את הנושא והתחלתי את הלימוד באופן אישי לפני שוועדת החקירה הוציאה את דוח הביניים והמשכתי אותו גם לאחר מכן.
אייל גבאי: אז באמת היה הנושא של משימה לאומית דחופה, כפי שזה נקרא.
אייל גבאי: אני חושב שהנושא הזה שהיה באיזושהי מגמה של התבדרות או מגמה שמטבע הדברים בחלוף הזמן הופחתה משמעותו בקרב גורמי ממשלה, אני חושב שבעזרת שרים, השר הרשקוביץ בראשם, וראש הממשלה, הנושא הזה השתנה.
אייל גבאי: שוב לא נדמה שזה עוד אחד משורת הנושאים שהממשלה מטפלת בהם.
אייל גבאי: ראש הממשלה בעצמו נדרש לסוגיה ונתן את הדוגמה האישית בלא מעט מקרים ואני אתן גם דוגמה אפקטיבית איך הממשלה נדרשת לזה.
אייל גבאי: אנחנו במפורש, ובהסכמה של כל הנוגעים בדבר, בלא מעט מקרים הבאנו הכרעות שהיו יכולות להיות מוכרעות בוועדת שרים, הכרעות כאלו ואחרות, הבאנו אותן במודע לישיבת הממשלה ולא בגלל עניין של רוב ומיעוט אלא בגלל העניין שלנו ליצור את המודעות, את ההבנה ואת העיסוק של השרים ברמה הגבוהה ביותר בנושאים עליהם דובר.
אייל גבאי: אני באופן אישי קיימתי 25 דיונים מאז ועדת החקירה הגישה את מסקנותיה ועוד אין ספור פגישות, ואחרים בוודאי עשו זאת הרבה יותר ממני.
אייל גבאי: במסגרת זו גם השינויים בראשות מינהלת תנופה, אני חושב שיש להם חשיבות רבה מאוד.
אייל גבאי: אני לא ועדת החקירה, לא הוועדה לענייני ביקורת המדינה, אני לא עושה חקר של העבר מבחינה אישית, מה אנשים עשו או לא עשו, ואני יודע שמי שעמד בראש מינהלת תנופה, או סל"ע בעבר, עשה ככל יכולתו וככל מה שהוא יכל לטובת העניין אבל מטבע הדברים יש גם מצד אחד התעייפות ממילוי תפקיד במשך תקופה ארוכה ורק לפני זמן מה הממשלה החליטה על קציבת קדנציות.
אייל גבאי: זה מהלך שנובע בדיוק מאותו רעיון שמי שעומד בראשות גוף בכיר, לא יכול לעשות לאורך זמן לשאת בעול.
אייל גבאי: שנית, יש גם צורך ברענון המחשבה.
אייל גבאי: לצערנו צביה עזבה, ואני אומר את זה בצער כי היא באמת נתנה את נשמתה ואת לבה לעניין הזה והייתה מזוהה אתו מאוד, אבל מרגע שהתבצעו החילופים, היו לזה גם השלכות לעניין שינוי התפיסה ושינוי החשיבה כי מטבע הדברים כאשר בא מישהו שהוא לא קשור באופן אישי למה שהוחלט בעבר – והשילוב של בנצי ושלי ככאלה שבאו עם ראייה אחרת – יש לזה משמעות.
אייל גבאי: זה עובד גם לשני הכיוונים כי אם בסופו של דבר – ואני לא חושב שמישהו חושב שאנחנו רצינו לראות ברעת המפונים או היה לנו איזשהו אנטי של חוסר רצון לתת – היו מקומות שאמרנו זה לא, עשינו את זה מתוך שכנוע עמוק שזה נכון ולא מתוך איזושהי עמידה על קוצו של יוד, לא מתוך איזשהו חסכון בכספי המדינה, לא מתוך התחשבנות עם אגף תקציבים או משהו מעין זה אלא מתוך החשיבה שבאמת זה לא נכון.
אייל גבאי: כאמור, זה עובד לשני הכיוונים.
אייל גבאי: במקום שחשבנו שנכון לפרוץ מסגרות עבר, עשינו גם את זה.
אייל גבאי: במקום שחשבנו שלא נכון לפרוץ מסגרות עבר, עשינו גם את זה.
אייל גבאי: הנושא הבא שאני רוצה להתייחס אליו הוא עניין הסכמי העתקה.
אייל גבאי: הסכמי העתקה, לטעמי בסופו של דבר – ואני לא נכנס עכשיו לניתוח לאחור – גזלו משאבים של זמן, כוחות נפש וכסף אולי רבים מכפי שהתכוונו בנקודת המוצא.
אייל גבאי: אם אנחנו נמצאים ארבע וחצי שנים מאז קרות האירוע המצער ואנחנו נמצאים בעולם שהסכמי ההעתקה לא הסתיימו, אם אנחנו נמצאים בעולם של הסכם העתקה שנדרש בתוכו מחנה זמני לכ-18 משפחות, שעולה בסביבות 17 מיליון שקלים, לי זאת נראית חלוקה לא נכונה של משאבים.
אייל גבאי: לא התעלמנו מהעובדה שאנחנו נמצאים ארבע וחצי שנים אחרי, בנסיבות שאנשים כבר ראו את עצמם הולכים למקום מסוים, שכל החיים התכוונו למצב מסוים.
אייל גבאי: המספרים כבר בחלקם נמצאים על השולחן ואז ההחלטה היא בסופו של דבר שולית.
אייל גבאי: ההחלטה היא כן שולית כי צריכה המדינה לקבל החלטה האם היא מוכנה ללכת את הצעד הנוסף כדי לגמור את הסאגה של הארבע וחצי שנים, או האם היא, בגלל הצעד הנוסף, אומרת שדי, זה בלתי סביר לחלוטין והיא פותחת את כל ההסכם מחדש.
אייל גבאי: ההנחיה של ראש הממשלה הייתה – ולמעשה גם של ועדת החקירה – לשים הצעה סופית ואחרונה.
אייל גבאי: השתדלנו ללכת ברוח הזאת.
אייל גבאי: לומר לך שההצעה הייתה סופית ואחרונה?
אייל גבאי: הנחנו הצעות, העקרונות שלהן היו סופיות ואחרונות, אחר כך היה עוד הידברות לגביהן וגם אנחנו לא היינו אטומים לומר שזה סופי ואחרון, וגם אם צריך בשורה שבע להוסיף שתי מלים לא נוסיף אותן.
אייל גבאי: אני חייב לומר שההתרשמות שלי הייתה במגוון הסכמי העתקה שהיו על הפרק, כל הארבעה, שמי שהיה שותף לתחושה שצריך לסיים את הסאגה, כיוון שהוא רוצה להגיע לבתי הקבע, אלה המפונים עצמם.
אייל גבאי: כל השאר ניסו לנצל את הפוזיציה בצורה הטובה ביותר ואני לא אשתמש במלים יותר חריפות.
אייל גבאי: בסופו של דבר, אפשר לראות את זה גם בדיווח, בכל המקומות ההסכמה הראשונה שהגענו אליה הייתה עם המפונים והיכן שנשארה בעיה, אלה גם לא מפונים.
אייל גבאי: יש גם מקום אחד שאני הבעתי צער ואכזבה מההתנהגות של המועצה האזורית הקולטת.
אייל גבאי: היה לי ערב, אחד העצובים שהיו לי בכל שמונת החודשים שאני בשירות הממשלתי, וזאת הישיבה שהתנהלה סביב הסיפור הזה.
אייל גבאי: כאב לי באופן אישי איך שהדברים התנהלו.
אייל גבאי: לטעמי הכתובת הייתה כתובה על הקיר לאורך הרבה מאוד זמן והיה אפשר לראות מזמן שפשוט אין רצון טוב, אין איכפתיות ואין נכונות אלא יש מטרה אחת ויחידה שהיא לעשות קופה על הסיפור הזה אבל הגענו לאן שהגענו.
אייל גבאי: בנצי בעניין הזה הרים את הנושא מהרצפה ועשה עוד סיבובים משמעותיים כדי להחיות את העסק, ואני מאוד שמח על כך שהוא עשה זאת, והוא באמת הביא את זה למקום בו היה נדמה לנו שזה מגיע לכלל סיום, ואז, ערב לפני שדיווחתי, זה שוב התבדר.
בנצי ליברמן: זה התכנס מחדש.
אייל גבאי: היינו נכונים ללכת בצורה מרחיקת לכת בעניין הזה.
אייל גבאי: זה בעניין הסכמי העתקה ואני מקווה, לאור מה שבנצי אומר כאן, שגם ההסכם יסתיים.
זבולון אורלב: סיכמת את נושא ההעתקה?
זבולון אורלב: אנחנו צריכים לקבל דיווח האם נחתמו כל הסכמי ההעתקה.
זבולון אורלב: אם אני מבין, הוטל עליכם או התבקשתם לסיים את הסאגה הזאת של הסכמי ההעתקה.
זבולון אורלב: קראתי בעיתון מידע לגבי הסכמי ההעתקה.
אייל גבאי: אני מציע שבנצי יתייחס לזה.
אייל גבאי: הנושא הבא היה זירוז בניית בתי הקבע.
אייל גבאי: בעניין הזה הקדשנו לזה לא מעט זמן.
אייל גבאי: יש לא מעט נושאים שהיו תחת הכותרת הזאת.
אייל גבאי: המספרים של 250 מתוך 926 משפחות שהתחילו לבנות בתים, הם מספרים מאוד קשים.
אייל גבאי: היה לזה מספר רב של סיבות ואני חושב שאת כולם היה צריך ונכון לנקות מעל השולחן.
אייל גבאי: בין היתר, ועדת החקירה הצביעה על כך שלא בהכרח הפתרונות הם על דרך של הטבות כספיות, שיהיה צורך לתחום בזמן, ניסיון לבנות מנגנונים מאוחדים כדי לאפשר גם יתרונות של גודל וגם הצטרפות למהלך כולל שלא מחייב כל אחד ואחד להיכנס לכל הפרטים ולכל המשימות ולקחת את המשימה של הבנייה על כתפיו, פתרונות של שימוש במבנים הזמניים.
אייל גבאי: אני חושב שכל ההמלצות האלה היו במקומן והתייחסנו לכולן.
אייל גבאי: היו כמה וכמה פתרונות כאשר המטרה שלנו בין היתר הייתה לאותם אלה שמסיבות כלשהן הם חסרי יכולת כלכלית לקום ולבנות את ביתם, ליצור את המנגנון שמאפשר איזשהו פתרון והיו כמה וכמה פתרונות שהיו על הפרק כאשר האחד הוא העתקת המבנה הזמני אל המגרש תוך סיוע של הממשלה גם בהעתקה וגם בשיפוץ שלו ובהצבה שלו בסכום של עד 160 אלף שקלים, אפשרות לקחת משכנתאות ובמידת הצורך גם בנייה מרוכזת שתיעשה על ידי ועד המתיישבים בסכומים כאלה שהמשכנתא, הפיצוי האישי מכוח ההסכם, המענק האישי ונגב וגליל יוכלו להוות את ההון הנדרש לשם ביצוע הבנייה בהיקפים של כ-100 מטרים על המגרש.
אייל גבאי: אני מאוד מקווה שהמכלול הזה, ניסינו לבנות תפריט כזה שיוכל לשמש רמות שונות ויביא לזה שהמספרים ישתנו בצורה דרמטית.
אייל גבאי: אני חושב שכולנו משוכנעים בנקודה הזאת שבסופו של דבר עד שנכנסים לישוב הסופי ולבית שהוא הבית מכאן ואילך, השיקום למעשה אפילו לא מתחיל.
אייל גבאי: בסופו של דבר הכול נסוב סביב הבית.
אייל גבאי: סביב הבית זה היכן שהמשפחה נמצאת, היכן שגדלים, היכן שבסופו של דבר מוצאים תעסוקה, בכל זמן שאנחנו נמצאים במחנות עקורים, זה לא נגמר.
אייל גבאי: לא נגמר ברמה האישית, לא נגמר ברמה הקהילתית ולא נגמר גם הפצע של המדינה.
אייל גבאי: צריך לזכור שהמשימה היא לא רק על כתפי המדינה או על כתפי הרשויות או על כתפי הישובים או על כתפי הוועדים, אלא בסופו של דבר צריך להיות מסלול של לקיחת אחריות אישית.
אייל גבאי: בסופו של דבר אם אדם רוצה כן, הוא יעשה זאת, הוא יתקדם והוא ירים את עצמו, ואם הוא לא רוצה, אין אפשרות ולא תהיה אפשרות להרים את האנשים על ידי גורם חיצוני בלבד.
אייל גבאי: הנושא הבא שרציתי להתייחס אליו הוא עניין התעסוקה.
אייל גבאי: הקצבנו עוד כסף לתעסוקה.
אייל גבאי: בחנו אפשרות ללכת למסלולים של שינויי חקיקה והפעלת 4(א).
זבולון אורלב: מה זה 4(א)?
אייל גבאי: אני אסביר.
אייל גבאי: כדי לאפשר שינויי חקיקה, כדי לאפשר העסקה במסגרת המדינה, ו-4(א) הוא במסגרת החברות הממשלתיות, כדי לאלץ את החברות הממשלתיות לקלוט מפונים.
אייל גבאי: בסופו של דבר המסקנה הייתה שזה לא יהיה אפקטיבי, לא מעשי וגם לא בטוח שזה אפשרי חוקית, אבל מצד שני נעשו מהלכים בסיוע רשות החברות הממשלתיות להביא לכך שחברות ממשלתיות באופן אישי יירתמו לעניין הזה.
אייל גבאי: אנחנו ראינו במע"צ, בחברה הלאומית לדרכים, אנחנו בוחנים חברות נוספות שנמצאות באזור בו בסופו של דבר מרוכזים המפונים, ואני מאוד שמח גם על ההירתמות של תעסוקתי ובכך שהגורמים הפרטיים לא נסוגו מהעניין הזה.
אייל גבאי: הנושא הבא היה הטיפול בעסקים.
אייל גבאי: כאן אני חייב לומר שהנושא היה במחלוקת עמוקה בתוך הממשלה.
אייל גבאי: גורמים לא מבוטלים בתוך הממשלה סברו שמתכונת הפיצוי שקיימת כיום היא הולמת, הוגנת ואין מקום לפתוח אותה.
זבולון אורלב: אתה מדבר על הפיצוי האישי?
אייל גבאי: פיצוי לעסקים.
אייל גבאי: התנהל דיון מה אנחנו עושים בעניין הזה כאשר כאן גם יש מחשבה שהפיצוי הוגן ויש מקום ונכון יהיה ללכת - בגלל המציאות של התעסוקה, בגלל המציאות שאנשים לא בהכרח חזרו לעסקיהם – למסלול של שיקום, דהיינו, גם אם יש מספיק כסף או גם אם יש מסלולים כאלה ואחרים, במידה שלא קמו עסקים או אנשים חסרי תעסוקה, למצוא איזושהי דרך לאפשר איזשהו שיקום.
אייל גבאי: בעניין הזה הוויכוח למעשה לא הוכרע עד הסוף אבל כאן באמת היה מסלול של הכרעה כי בעניין הזה התקיימה הידברות עם נציגות המפונים ובעלי העסקים שבסופו של דבר נבנה מסלול, ובנצי יפרט לגביו, שאני חשבתי שבלי קשר לגישה, זה מסלול שנכון שהמדינה תלך בו וזה מכל הסיבות, גם שיקומית, גם פיצויית גם הסכמתית.
אייל גבאי: אני בהחלט ראיתי ערך מאוד גדול בזה שאפשר יהיה להגיע לאיזושהי הסכמה כיוון שהיא חלק ממה שמשנה תודעה גם בצד השני שאומר שהגענו לסוף המסלול, אין יותר סיבובים, לא יהיו יותר פיצויים, אין טעם לשבת ולהמתין על הגדר, יש מקום להפשיל שרוולים ולהתחיל לעבוד.
אייל גבאי: מהצד שלנו אני חושב שזה עושה צדק.
אייל גבאי: בסופו של דבר, כאשר יש מחלוקת האם הפיצוי הוא הוגן או לא, ויש דעות שהוא לא הוגן, נכון לפתוח גם את העניין הזה ולהגיע לכלל סיכום בו.
אייל גבאי: בסופו של דבר נפתח את הפיצויים, נצטרך ללכת להליכי חקיקה כי אלה דברים שדורשים שינוי חקיקה.
אייל גבאי: בדיווחי לוועדת החקירה הצבעתי על העובדה שאין הסכמה בתוך הממשלה בעניין הזה, שבסופו של דבר העניין יצטרך להיות מובא להכרעת ראש הממשלה, לא רצינו ולא חשבנו שיש מקום להביא את זה להכרעת ראש הממשלה, דהיינו, שבסופו של דבר – ותכף אני אקשר את זה לנושא הבא – ייאמר שזה לא מספיק או שאין בזה די או שנדרשת חשיבה מחודשת ואז נצטרך לשוב לשולחן הדיונים.
זבולון אורלב: בנצי יפרט יותר את חילוקי הדעות.
אייל גבאי: אין כאן חילוקי דעות.
אייל גבאי: בתוך הממשלה, את חילוקי הדעות אני משאיר לנו לשולחן הפנימי ולא אשים אותם כאן על השולחן.
אייל גבאי: אני רק אמרתי שהיו חילוקי דעות ואני לא אומר במה הן נגעו.
אייל גבאי: מצד שני אני אומר שמאוד יכול להיות שלא יהיה גם צורך בהבאת ההכרעה לממשלה כיוון שיש הבנה מלאה עם יתר משרדי הממשלה שבעניין הזה לא נכון תמיד ללכת לעניין של הכרעות.
אייל גבאי: גם הם יצטרכו לקבל את הדין של ההכרעה של מנכ"ל משרד ראש הממשלה ושל הדיווח שנעשה לוועדת החקירה.
אייל גבאי: בעניין הזה אנחנו נמתין עוד מספר שבועות ונעבור לביצוע.
אייל גבאי: בנצי יפרט מה עשינו במסלול של העסקים.
אייל גבאי: אני עובר לעניין החקלאי.
אייל גבאי: לתפיסתי - ואני חושב שבסופו של דבר גם בראייה הכוללת של איך שהחוק ראה את הנושא וגם במציאות אחרת – פיצוי הוא פיצוי ועסק הוא עסק.
אייל גבאי: יש בן אדם אחד, יש לו עסק תעשייתי, יש אחר שיש לו מסחר, יש אחר שיש לו חקלאות.
אייל גבאי: האמירה שהיקף הפיצוי, עקרונות הפיצוי או דברים כאלה ואחרים צריכים להיות בעלי היבטים שונים בין סוגי העסקים לפי סוג עיסוק וטיב העיסוק, היא לא בהכרח נכונה בעיני.
אייל גבאי: לכן, לתפיסתנו, לתפיסת הממשלה, וזאת באמת הייתה הראייה בחוק, המסלול שהלכנו הוא מסלול שהיה זהה בעיקרו למסלול שנקבע והוסכם לגביו לבעלי העסקים.
אייל גבאי: בעניין הזה אני גם סבור שלא יכול להיות שיהיה שוני רק כי אדם התעסק במסלול מסוים ושהוא יקבל שיפוי שונה בעקרונותיו ממישהו אחר.
אייל גבאי: מי שאיבד שקל, צריך לקבל בחזרה שקל.
אייל גבאי: אם הוא איבד שקל כחקלאי או כבעל חנות מכולת, עדיין זה אותו שקל ויש לו אותו ערך.
אייל גבאי: לכן נצמדנו לאותם עקרונות.
אייל גבאי: בעניין הזה היה דבר אחד משמעותי.
אייל גבאי: אני לא רוצה להיכנס לוויכוח האם אכן יש הבדל בין חקלאי פעיל לחקלאי לא פעיל והאם יתכן כפל, כלומר, מצד אחד מי שעיבד את השטח מקבל כסף ומי שהיה בעל השטח מקבל כסף על אותו דבר, אבל חשבנו שיהיה נכון ללכת בהיבט החקלאי למסלול שבו יינתן תחליף לקרקע שנלקחה בתחום מדינת ישראל וזאת הייתה התוספת להיבטים של מה שחשבנו שצריך לחול על כלל בעלי העסקים.
אייל גבאי: לצערי הרב הפערים הם כאלה שאין שום אפשרות לגשר עליהם.
אייל גבאי: זה לא מסוג הדברים שאפילו אתה רואה איזשהו אופק או יכולת להגיע לאיזושהי הסכמה.
אייל גבאי: בעניין הזה המדינה מחזיקה בעמדתה.
אייל גבאי: אני מניח שוועדת החקירה עוד תתייחס לעניין, נלמד את מסקנותיה הסופיות ונראה מה עושים בהמשך.
אייל גבאי: הדבר האחרון, בו גם פתחתי, הוא המשך הפעילות של מינהלת תנופה.
אייל גבאי: המינהלת תמשיך לפעול גם בשנת 2011.
אייל גבאי: בשנת 2010 היא פועלת באותו היקף כפי שהיה בעבר ואני לא יודע אם ב-2011 ההיקף יהיה היקף דומה, זהה, מופחת וכולי.
אייל גבאי: אנחנו נפתח בשיחות וכמובן הדברים תלויים כיצד הדברים יתפתחו במהלך השנה הקרובה.
אייל גבאי: כאמור, המשימה לא נפתרה.
אייל גבאי: אני רוצה לומר לסיום דבר אחד.
אייל גבאי: ברור לי שלא יהיו הסכמות עם כולם, ברור לי שאנשים חושבים שנעשו דברים בלתי הוגנים, ברור לי שיהיו אנשים שיצאו בתחושה שצריך לעשות עוד, ואני חושב שגם חלק מהתפקיד של כל מי שנמצא בעמדת הנהגה, בעמדה של אחריות, היא גם לומר בשלב מסוים: זהו.
אייל גבאי: אם לא יהיה זהו, אם היה מבקר מדינה, ועדת חקירה, דיונים בממשלה, אחרי כן יתחילו עם הצעות חוק, ואחרי כן יתחיל סיבוב נוסף, גם בסופו של דבר העניין של לומר יוצאים לדרך חדשה, דווקא בגלל כל המסלולים האלה – כל הדברים הללו לא יביאו לכלל סיום הפרשה.
אייל גבאי: אני חושב שזאת אחריות של כולם לדעת גם מתי לומר סוף.
אייל גבאי: אם יש מסקנה של ועדת חקירה, אם יש אמירה, אם יש חקיקה שעברה, אם יש הסכם שנחתם, צריך לדעת לומר סוף.
אייל גבאי: בעניין מבני ציבור, כבר דיווחתי לוועדה בדיווח הקודם.
אייל גבאי: בחנו לא רק את הנוסחה עליה הסתמכה נוסחת הפיצוי אלא גם את עניין הצרכים.
אייל גבאי: אני חושב שבסך הכול זה נתן מבחינה כספית פיצוי יותר משמעותי, זה נתן מענה לצרכים, הוספנו כמות משמעותית של כסף בעניין הזה, ייעשה גם שימוש במבני הציבור הזמניים כי יכול להיות מצב בו הקהילה כבר עברה אל ישוב הקבע ועדיין לא נבנו מבני הציבור, כך שנעשה גם שימוש במבנים הזמניים.
אייל גבאי: בסך הכול אני חושב שכאן בהחלט ניתן מענה מאוד רחב לפי הצרכים.
אייל גבאי: אני אומר גם משהו אחר.
אייל גבאי: צריך לזכור שבסופו של דבר – אם זה טוב או רע, אני לא יודע – היום המדינה לא נותנת מענה מושלם למבני ציבור לציבור הכוללי.
אייל גבאי: הבעיות האלה, כל מי שחי את הדברים הללו יודע ומכיר אותן.
אייל גבאי: כאן הלכנו – אני לא רוצה לומר שנתנו מענה מושלם – למענה כספי מעבר לנוסחאות שנקבעו בעבר ומענה צרכים שהוא כזה שמאפשר שגרה ורקמת חיים שנשענת על מבני הציבור.
זבולון אורלב: לגבי המשפט האחרון.
זבולון אורלב: אני חושב שקנה המידה הוא לא מה יש לתושבי מדינת ישראל אלא קנה המידה צריך להיות מה היה בגוש קטיף.
אייל גבאי: על זה אמרתי שנתנו יותר ממה שהיה.
זבולון אורלב: תודה רבה למנכ"ל משרד ראש הממשלה.
זבולון אורלב: האמת היא שניסיתי כל הזמן לחפש פירוש רש"י בדבריך, לראות איך הדבר שאתה אומר הוא בסופו של דבר הלכה למעשה מבחינה מעשית, כמותית וכדומה, אבל אני מבין שאת זה ישלים בנצי.
זבולון אורלב: אייל גבאי הלך לפי הפרקים של המלצות הביניים.
זבולון אורלב: עקבתי אחריו וסימנתי לעצמי שהוא לא כלל שני דברים שלמעשה הוא לא היה צריך לכלול כאשר האחד הוא סוגיה של הפנייה של ועדת החקירה לנשיאי בתי המשפט לזרז את ההליכים, שזה לא באחריותו, ואני לא יודע אם משרד המשפטים יוכל לומר משהו בעניין, והדבר השני הוא סוגיית הפיצויים האישיים שהוועדה עצמה לא הטילה איזשהו עניין על משרד ראש הממשלה אלא ראתה במה שקיים סוף פסוק.
זבולון אורלב: מעבר לזה, אם תוכל ללכת לפי הסדר.
בנצי ליברמן: בפתח דבריי אני רוצה לומר שבהחלט התפקיד והמציאות בה אנחנו מצויים, היא בהחלט קשה משום שבהחלט מדובר כאן בפרנסתם של אנשים שמדינת ישראל החליטה בהחלטה פוליטית לגרום להם לעבור ממקום למקום והמורכבות מבחינת קבלת ההחלטות היא קשה מנשוא.
בנצי ליברמן: בראשית דבריי אני רוצה בהחלט לומר שראש הממשלה, ובעיקר מנכ"ל משרד ראש הממשלה, לפחות בכל מה שקשור להתרשמות האישית שלי בשלושת החודשים בהם אני מכהן בתפקיד, עושים כל אשר לאל ידם, אין ספור ישיבות, 25 במספר אצל מנכ"ל משרד ראש הממשלה – לדעתי לא היה ולא יהיה בנושא מסוים באופן כל כך אינטנסיבי – והגיבוי שאני מקבל והרצינות וכנות הדברים ותום הלב, מבחינתי הם באמת לא יסולאו מפז מבחינת יכולת התפקוד שלי, תפקיד כמעט בלתי אפשרי של ראש מינהלת תנופה.
בנצי ליברמן: אלה לא דברים פשוטים.
בנצי ליברמן: אלה דברים שבאים מתוך הלב ומתוך הבטן כי כדי לעשות וי, היה אפשר לעשות ארבע-חמש פגישות, לתת לי לנהל את העניינים ולתת לי להתרסק מול משרדי ממשלה אחרים שכמובן לא הייתי מוצא את ידיי ורגליי בהם.
בנצי ליברמן: לכל דבר ועניין אני מקבל את הגיבוי הנכון, יוזם פגישות ומבקש את עזרתו והדברים נעשים, וכמו שאמרתי, את תובלת התשובה לא אני עשיתי אלא הייתי לעזר למנכ"ל משרד ראש הממשלה, שכמו שאמרתי, בהחלט עשה כאן עבודה לדעתי מיוחדת במינה.
בנצי ליברמן: אף על פי כן המורכבות של הנושא היא כמעט בלתי אפשרית.