GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלכס לנגר: זה אולי דבר שנהנינו מהביקורת ויצאנו מרוויחים כי ניתנה הוראה ובעצם הנושא הוכנס לתוכנית העבודה לפי החלטת המנכ"ל ואנחנו נצא לביצוע של אותן פעולות שהיו בהמלצות של אותו צוות וניישם אותן.
אלכס לנגר: הנושא הבא – הנהגת תחרות בתעריפי הנסיעה במוניות.
אלכס לנגר: אנחנו מחפשים דרכים מצד אחד להגביר את התחרותיות בענף המוניות ומצד שני לתת מענה לפעמים גם לטענות של נהגי המוניות או בעלי המוניות על מערכת התעריפים.
אלכס לנגר: לגבי מסים בלתי מורשים.
אלכס לנגר: אמר המבקר שמשרד התחבורה לא הצליח להביא לייעול האכיפה ולהרתעת המסים הבלתי חוקיים שגובים רכבי שירות וזה כעובדה נכון.
אלכס לנגר: אין מידע מוצק בידי משרד התחבורה בדבר היקף הנזק לתקציב המדינה עקב פעילותם של המסים הבלתי חוקיים.
אלכס לנגר: לגבי התגובה אנחנו חושבים שכאן נטל האכיפה צריך להיות על המשטרה.
אלכס לנגר: אנחנו בעניין הזה מתקצבים את המשטרה ומאפשרים לה את הכלים כדי שהיא תעסוק בזה.
אלכס לנגר: הבנו שבמה
אלכס לנגר: לך הדברים הרגיל המשטרה לא הייתה עושה את זה, אבל היום יש פעילות אינטנסיבית שלה בתחום הזה ואני מקווה שהיא תפעל.
אלכס לנגר: לגבי אינפורמציה על מידע מוצק, קודם כל זה קשה מאוד לאסוף מידע מוצק על הנזקים הכלכליים אבל אנחנו חושבים שמספיק לנו במשרד לקבל אומדנים ויש לנו אומדנים על הנזקים הכלכליים בעניין הזה והם בהחלט לא מבוטלים.
אלכס לנגר: עוד לא נעשתה עבודה שאספה בדיוק את הנתונים הספציפיים על ההשפעות ואנחנו מעדיפים לטפל בתופעה ולא לעסוק באיסוף הנתונים.
אלכס לנגר: עובדה היא שמשרד האוצר היה מוכן ללכת לתקצוב יחידת המשטרה כי הוא הכיר בנזק הגדול שנגרם.
אלכס לנגר: זאת אומרת, מרכיב ההחלטה שהיה צריך להתקבל במידע הזה נלקח בסופו של דבר וגם האומדן הוא אומדן מבוסס והוא לא מצוץ מהאצבע.
אלכס לנגר: בנוסף, כמו שמצוין כאן בשקף, אנחנו גם החמרנו את הקנס והעמדנו אותו על אלף שקלים שזה קנס גבוה.
אליעזר גולדברג: אני כנהג, כמי שנוהג בעצמו וגם כמי שנוסע ברכב, רואה לאחרונה תופעה שהולכת ומתרחבת.
אליעזר גולדברג: נהגי מוניות מתנהגים כאילו אין דין ואין דיין לגבי תקנות וחוקי התעבורה.
אליעזר גולדברג: עוצרים באמצע הרחוב, עושים סיבוב בירושלים ברחוב יפו, לא מעניין אותם שום דבר.
אליעזר גולדברג: אני לא מדבר על הכלל, אני לא רוצה להטיל דופי בכלל הנהגים אבל התופעה הזאת קיימת ואני אומר את זה כאן שאני מתכונן להעלות את הנושא הזה בפני מפכ"ל המשטרה וגם בפני השר לביטחון פנים.
אליעזר גולדברג: אם אתם תוכלו – ואינני יודע – לתרום משהו בזה, תבורכו.
אליעזר גולדברג: אני חושב שזו תופעה שכל נהג נתקל בה.
אליעזר גולדברג: הערה שנייה לגבי ההצעה של הסמכת נהגים לזהות את הנוסע הפוטנציאלי.
אליעזר גולדברג: הערה שלישית שהיא נוגעת ממש לדיון כאן.
אליעזר גולדברג: לדעתי משרד התחבורה צריך ליידע את הציבור יותר על זכויות הנוסע ועל חובות הנהג, בעיקר לגבי מוניות.
אליעזר גולדברג: באוטובוסים זה פחות בעייתי.
אליעזר גולדברג: אני חושב שהיום האזרח איננו יודע את זכויותיו ורצוי להביא את זה לידיעתו כשירות לציבור.
אמנון רובינשטיין: בישראל אדם לא יודע אם המונית פנויה או לא.
אמנון רובינשטיין: זה אחד החסרונות הגדולים ביותר בשירות המוניות ואת זה אפשר לפתור.
אמנון רובינשטיין: האור הזה בצד, איש לא יודע מה הוא.
אמנון רובינשטיין: אין אור על גג המונית.
אמנון רובינשטיין: ההצעה שלי היא בקשר לאכיפה.
אמנון רובינשטיין: אדוני המבקר, כל משרד ממשלתי שבא אלינו – משרד התעשייה והמסחר, המשרד לאיכות הסביבה, משרד התחבורה ומשרדים אחרים – אומר שאין מי שיאכוף.
אמנון רובינשטיין: כל אחד הולך למשטרה ומקים לו איזה יחידה כמו משטרה ירוקה ומשטרת תחבורה.
אמנון רובינשטיין: אני מציע אדוני השר שביחד עם המשרד לביטחון פנים תוקם משטרה שתפקידה לאכוף את החוקים של המשטרה הרגילה הפלילית נקרא לה לא אוכפת.
אמנון רובינשטיין: יחידה של 400-300 שוטרים תשנה את אורח החיים בארץ בכלל.
אמנון רובינשטיין: היום שוטר שעוסק בתחבורה תופס מכונית אבל הוא לא מטפל בעניין של זיהום אוויר ולהפך.
אמנון רובינשטיין: בישראל המשטרה היא לאומית ויש סיבות טובות לכך ואני לא כופר בכך.
אמנון רובינשטיין: משטרה עירונית באנגליה או באמריקה או בצרפת או בגרמניה, היא עוסקת בכל.
אמנון רובינשטיין: אנחנו מקווים שתוך זמן קצר מאוד תבצעו את המלצת המבקר ותדווחו לנו כך שנוכל לדווח למבקר ולחברי הכנסת.
אפרים סנה: בהערה השנייה נשאל מה קורה למשל עם תושב שטחים.
אפרים סנה: לקחתי בחשבון שיש פה הרבה בעיות שיכולות לנבוע מכך.
אפרים סנה: כל החלטה היא החלטה קונקרטית ובזמן קונקרטי.
אפרים סנה: לעת הזאת, כאשר יש מספר גדול של נהגי מוניות שנפלו קורבן או של פושעים או של מחבלים, אני צריך להחליט מה אני מקריב על חשבון מה ואני לוקח את הסיכון הזה להפקיד בידם את הזכות לבדוק.
אפרים סנה: הנהג הרי רוצה נסיעה כי הוא רוצה להתפרנס, אבל אם הוא יחליט שהוא מוותר על הנסיעה למען ביטחונו, אני משאיר את הזכות הזאת לו.
אפרים סנה: שוב, במצב הנתון היום במדינה אינני יכול להיות אטום למצוקה של הציבור הזה.
אפרים סנה: לגבי תרבות הנהיגה.
אפרים סנה: שוב, זה שייך לפעולה אחרת שהחלטתי עליה והיא לא נושא לוועדה הזאת אלא תבוא בקרוב לוועדת הכלכלה.
אפרים סנה: אני הוריתי לשנות את שיטת הניקוד בצורה כזאת שהסף לענישה, ובעיקר לשלילת רשיון לגבי נהגים מקצועיים, יהיה יותר נמוך.
אפרים סנה: כלומר, משאיות, אוטובוסים ומוניות.
אפרים סנה: מי שיעשה פעמיים עבירה שהיא במקבץ של 17 עבירות חמורות של עקיפה בפס לבן וכולי, לא יוכל לעלות על רכב ציבורי.
אפרים סנה: תהיה החמרה וההחמרה חלה על מי שנוהג ברכב ציבורי.
אפרים סנה: אני חושב שתהיה תרומה לאופן הנהיגה של הנהגים המקצועיים.
אפרים סנה: זו תרומתי הצנועה לעניין.
אמנון רובינשטיין: אמנם הנושא בו אנו דנים נשמע כאילו הוא נושא לא חשוב, אבל הוא נושא חשוב.
יצחק בן-דוד: זה במסגרת ההצטיידות והשלמת ציוד בו אנחנו מחויבים על-פי תוכנית החירום למפרץ אילת.
יצחק בן-דוד: רשימת הציוד נקבעה בהסכם בינינו לבין הירדנים והמצרים כאשר יש הסכם משולש בין שלושת המדינות וכל מדינה התחייבה לקנות ציוד מסוים.
יצחק בן-דוד: הירדנים קיבלו במתנה את כל הציוד מהיפנים, אנחנו רוכשים את הציוד בהתאם ליכולות של הקרן למניעת זיהום ים וכל שנה אנחנו רוכשים ציוד נוסף.
יצחק בן-דוד: הספינה הזו עלתה לנו מיליון דולר וכך נגמר כל התקציב הפנוי של הקרן, אבל הספינה היא חשובה כי היא אחד הגורמים העיקריים שיעזרו לנו לטפל בבעיות של זיהום המפרץ.
יצחק בן-דוד: תגברנו את התחנה במפקח נוסף על-חשבון המשרד.
יצחק בן-דוד: במפרץ אילת יש לנו ששה פקחים כאשר הצוות האילתי הוא צוות ייחודי כי הוא גם עוסק במניעה וגם עוסק בטיפול עצמאי.
יצחק בן-דוד: יש עוד אמצעים שאנחנו אמורים לרכוש אותם אבל נרכוש אותם בשנת הכספים הבאה.
יצחק בן-דוד: הגענו להסכם עם חברת קצ"א שהיא תרכוש חוסם קבוע שאנחנו – ולא הם - פורסים אותו כל פעם שמכלית נכנסת למפרץ אילת.
יצחק בן-דוד: החוסם הזה נמצא ממצוף שנמצא בים לכיוון התחנה למניעת זיהום ים והתפקיד שלו הוא לחסום כתמי שמן שנעים לעבר השמורה, כתמי שמן שהמקור שלהם הוא מכליות שנמצאות במקשר של חברת קצ"א.
יצחק בן-דוד: חברת קצ"א הסכימה לרכוש חוסם כזה נוסף.
יצחק בן-דוד: בנוסף אנחנו פועלים עכשיו במסגרת חוק רישוי עסקים ונכניס תנאים ברשיון העסק לחברת קצ"א ובתנאים האלה נחייב את חברת קצ"א להחזיק ציוד מיוחד לטיפול.
יצחק בן-דוד: סיימנו את תוכנית החירום הלאומית למפרץ אילת וכל הגופים האחרים שחברים בתוכנית הזו נערכים עכשיו ואני מקווה שבזמן הקרוב ביותר התוכנית תהיה מושלמת וכולם יהיו מוכנים גם מבחינת התוכניות המפעליות לטיפול במפרץ.
יצחק בן-דוד: יש לנו גם פעילות משותפת עם מינהל הספנות בכל מה שקשור בגיל מכליות ובדיקת מכליות, אבל את הנושא הזה יציג זאב לשם.
זאב לשם: אני רוצה לנסות להסביר את המטריה, איך אנחנו מתחלקים בנושא הזה של מניעת זיהום הים או שמירה על מפרץ אילת מבחינת זיהום הים במשרד התחבורה והמשרד לאיכות הסביבה והחלוקה היא חלוקה די ברורה ודי מוסכמת בין שני המשרדים.
זאב לשם: הנושא של המוכנות למקרה של זיהום ים, דהיינו כל הציוד שהוזכר על-ידי המנכ"ל ומר בן-דוד הוא באחריות כמובן המשרד לאיכות הסביבה ויש את הנושא של מניעת זיהום הים כאשר כל הפעולות שקשורות בכלי השיט הן באחריות משרד התחבורה, מינהל הספנות והנמלים.
זאב לשם: החלוקה הזו היא די ברורה כאשר כל התיאור שנתן לפני רגע מר בן-דוד הוא תיאור של מה שקורה כאשר יש כתם שמן במים ומדובר בדרך כלל על כתמי שמן קטנים במים.
זאב לשם: זאת אומרת, גם התחנה וגם האונייה שקונים, והקנייה היא במסגרת של הקרן למניעת זיהום הים.
זאב לשם: היכולת להתמודד עם כתם במים היא מאוד מוגבלת והיא מוגבלת לכתמים מאוד קטנים.
זאב לשם: לא מדובר על קטסטרופה בקנה מידה גדול.
זאב לשם: אנחנו פועלים למעשה באמצעות שלושה חוקים שאנחנו מנסים להריץ אותם בצורה היעילה.
זאב לשם: עשינו תקנות במסגרת ארגון הספנות הבינלאומית, מה שנקרא פורט קונטרול, וכאן מדובר בפיקוח המדינה על אוניות זרות הפוקדות את נמלי ישראל.
זאב לשם: הקמנו מחלקה מיוחדת שנמצאים בה רבי-חובלים, מהנדסי מכונות ראשיים ומהנדסי אוניות.
זאב לשם: היחידה הזו פועלת כדי לבדוק מצב בטיחותי בכלי שיט.
זאב לשם: אנחנו נתנו עדיפות מאוד גבוהה לנושא של מכליות ועדיפות עוד יותר גבוהה למכליות באילת.
זאב לשם: הוצאנו הנחיות שכל אונייה שמגיעה למפרץ אילת עם שמן, תיבדק לפני כניסתה לנמל על-ידי מפקחים בודקים של מינהל הספנות והנמלים כדי לוודא מצב בטיחותי סביר.
זאב לשם: אנחנו כמובן גם שותפים בהסכם שיתוף פעולה אזורי כאשר 11 מדינות אזוריות חברות בהסכם זה של פורט קונטרול.
זאב לשם: מצרים היא אחת מהן, ירדן הצטרפה לאחרונה באישור שלנו והסכמה שלנו ואנחנו מבצעים כבר פעולות מתואמות של פורט קונטרול עם מצרים ועם ירדן.
זאב לשם: זה תחום הפעילות שאנחנו עושים על-פי תקנות שהתקנו לנושא פורט קונטרול ויש לנו תקציבים מיועדים לכך ואנחנו פועלים בצורה די יסודית ואמינה, בפרט בנושא של מכליות במפרץ אילת.
זאב לשם: הנושא השני שאנחנו מנסים להריץ אותו לא כל כך בהצלחה בגלל דיונים בין-משרדיים שהתקיימו זה נושא של הגבלת גיל מכליות שתוכלנה לפקוד את נמלי ישראל וקודם כל להתחיל באילת.
זאב לשם: ניסינו להתקין את התקנה הזאת והעיכוב הוא לא שלנו.
זאב לשם: יש לנו את הניירת אותה הגשנו די בזמן ואנחנו מחכים לוועדת הכלכלה על-מנת שנוכל לקבל את ההיתרים כדי להתקין את התקנות הנדרשות.
זאב לשם: בנושא זה אנחנו די חריגים או די ייחודיים בעולם מבחינת הגבלת גיל מכליות כי בעולם לא מתייחסים לגיל מכליות, חוץ מאשר ארצות-הברית.
זאב לשם: אנחנו מנסים להקדים את כולם ולעשות הגבלה של גיל מכיוון שמ1981- יש שיטה חדשה לבניית מכליות ואנחנו רוצים שכל האוניות שתגענה תהיינה בנויות בשיטה החדשה, בשיטה שמפחיתה את רמת הסיכון.
זאב לשם: כאשר יש מכלי נטל נפרדים, במידה שקורה משהו, יש אפשרות להעביר אותם.
זאב לשם: רוב חברות הנפט הגדולות בעולם יש להן את הצי הייעודי שלהן.
זאב לשם: אם יש חברות דלק, יש להן את האוניות המיועדות שלהן ואלה הן האוניות שמתקשרים אתן מיום הבניה או מעט אחרי כן בחוזה מאוד ארוך ודואגים להן, ודואגים לבטיחות, ואילו אנחנו בישראל מקבלים כל אונייה מזדמנת.
זאב לשם: כאשר בתי הזיקוק יוצאים לחוזה להובלה יומית, הם מחפשים בשוק והאוניות הזמינות בשוק אלה הן האוניות הישנות.
זאב לשם: יש עוד תהליך חקיקתי אחד שאנחנו מעוכבים בקידומו וזה נושא של שתי אמנות בינלאומיות בחסות ארגון הספנות בינלאומי, כאשר האחת היא אמנת החבות האזרחית, והאמנה השנייה היא קרן לפיצויים כתוצאה מנזקי זיהום ים ושמן.
זאב לשם: מטרתן של שתי האמנות האלה היא לגרום בעקיפין למצב בטוח יותר של כלי השיט וכמובן ליצור מצב שאם חס וחלילה קרה אסון, יעמדו כל המקורות הכספיים האפשריים על-מנת להילחם בזיהום בזמן אמת החל מרגע קרות האסון ולא לחכות להליכים משפטיים ארוכים.
זאב לשם: אחד הדברים הטובים באמנה הזאת הוא שאין חובת הוכחה לגבי גורם הנזק.
זאב לשם: זאת אומרת, חובת אשם לגבי בעל האונייה שהוא זה שאשם בגרימת הנזק.
זאב לשם: הקרן מכסה כמעט אוטומטית את הפעולות שנעשו בגין הניקוי, מניעה וכולל גם פיצויים לנפגעים וזאת בלי חובת הוכחת אשם של בעל האונייה.
זאב לשם: לכן לא מחכים והתגובה היא מאוד מהירה.
זאב לשם: אנחנו פועלים כבר שנתיים כאשר בהתחלה הייתה לנו בעיה עם חברת קצ"א כיוון שלקצ"א יש זיכיון לפי חוק הזיכיון ועל-פי ההסכם הזה אי-אפשר להשית עליהם לא חובה, לא אגרות, לא מיסוי ולא שום דבר.
זאב לשם: בהתאם לזיכיון הזה קצ"א כמעט מנעה מאתנו להצטרף לאמנה הבינלאומית הזאת של ה-CLC אבל בעזרת היועץ המשפטי לממשלה אנחנו הגענו לוועדת החוקה ועברנו קריאה ראשונה בכנסת ועכשיו אנחנו מחכים לקריאה שנייה ושלישית.
אמנון רובינשטיין: המלצות הוועדה הבין-משרדית, מתי יהיה סיום הביצוע שלהן?
יצחק בן-דוד: חברת פוספטים כי"ל התחייבו שעד אוקטובר השנה המטען יוחלף והבעיה הזו תיפתר.
זאב לשם: נכון להיום, מאחר שכמות הדלק שעוברת במפרץ אילת היא כמיליון טון בשנה - ובנוסף לזה מדיניות מינהל הספנות והנמלים, משרד התחבורה – היא שיש צורך אסטרטגי בקיומו של נמל דלק במפרץ אילת, דהיינו לא לייבש את מינהל הדלק לחלוטין, והכמות היא קטנה, בסך הכל מיליון טון, כאן ההמלצה ניתנה כיושב-ראש הוועדה אבל כאן אני מדבר עכשיו כסגן מנהל מינהל הספנות והנמלים ואומר שהמדיניות שלנו היא לקיים נמל דלק באילת.
זאב לשם: כל זמן שהכמויות האלה, כמיליון טון, אנחנו יכולים לשלוט פחות או יותר במערכת מבחינת בטיחות.
זאב לשם: אני לא חושב שיש מקום כרגע לערוך מחקר יקר ולוודא אם כדאי או לא כדאי גם את המיליון הזה להעביר צפונה.
זאב לשם: זה פשוט נוגד את המדיניות שלנו.
יצחק גורן: היכולת של המשרד לאיכות הסביבה עם רכישת הספינה, עם הכפלת כמות המפקחים, עם הפריסה הקבועה של מערכות המיגור על השונית היא יכולת מוגבלת לחלוטין.
יצחק גורן: היא יכולת לטפל באירועים קטנים מקומיים בלבד.
יצחק גורן: אין למדינת ישראל ולירדנים שום יכולת לטפל באירוע גדול.
יצחק גורן: אין.
יצחק גורן: לא בים התיכון ולא במפרץ אילת והנקודה הזו חייבת להיות ברורה ומודגשת.
יצחק גורן: גם לא תהיה יכולת כזאת כי אין יכולת לשאת כלכלית את ההיערכות ואת התחזוקה של אי-יכולת כזאת.
אמנון רובינשטיין: לפעמים יש חילוקי דעות לגבי עלות כלכלית של שמירה על איכות סביבה ואני לא אומר שאיכות סביבה זה אבסולוטי, אבל כאן לפי הנסיבות זה נראה אבסולוטי.
פתרונות רדיקליים: אנחנו מבקשים לקבל דיווח שוטף מהמשרד לאיכות הסביבה על כל צעד שנעשה, על הכנסת הספינה, על העניין של קצ"א ובעניין של הכנסת אנחנו נטפל, באישור החוקים והצווים.
פתרונות רדיקליים: אני באמת מקווה שנעשה משהו כי זה נכס לא רק לאומי אלא זה נכס בינלאומי.
פתרונות רדיקליים: מדינות אחרות טיפלו בשוניות כאלה בצורה בלתי רגילה והפכו אותן למקור של הכנסה גדולה מאוד.
אמנון רובינשטיין: אני מציע שקודם כל נבחר חבר וועדה ליו"ר ועדת המשנה לאיגודים.
אמנון רובינשטיין: אני מציע את חבר-הכנסת משעני.
אמנון רובינשטיין: בעד ההצעה למנות את חבר הכנסת מרדכי משעני ליו"ר ועדת המשנה לאיגודים – כולם נגד – אין ההצעה למנות את חבר הכנסת מרדכי משעני ליו"ר ועדת המשנה לאיגודים נתקבלה.
אמנון רובינשטיין: ההצעה התקבלה פה אחד.
אמנון רובינשטיין: אני גם מבקש ממך, חבר-הכנסת משעני, שתהיה ממלא-מקומי לשבוע שבו חלים ה-25, 26 וה-27 בחודש כי אני נוסע למועצת אירופה במשלחת של הכנסת.
אמנון רובינשטיין: ועדות מחוזיות לתכנון ולבנייה – ניגודי עניינים וסדרי מינהל – עמ' 611 בדו"ח 51ב' של מבקר המדינה
אמנון רובינשטיין: נעבור לנושא שעל סדר היום.
אמנון רובינשטיין: הגב' רצ'בסקי, השר ישנו?
דינה רצ'בסקי: המנכ"ל.
אמנון רובינשטיין: אבל המנכ"ל אמר שהשר יבוא.
מרדכי מרדכי: אמרתי שאם הוא יבוא, אני מוכן לפנות לו את מקומי.
אמנון רובינשטיין: טוב, רבותי.
אמנון רובינשטיין: הנושא שלנו הוא ועדות מחוזיות לתכנון ולבנייה – ניגודי עניינים וסדרי מינהל – עמ' 611 בדו"ח 51ב' של מבקר המדינה.
אמנון רובינשטיין: אין צורך לומר כמה חשוב הנושא הזה של תכנון ובנייה ושל צמצום הבעיות שיש לנו היום.
אמנון רובינשטיין: אדוני המבקר, אתה רוצה להוסיף משהו, אולי איזו נקודה ספציפית?
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אולי מישהו אחר מהמשרד.
שמעון עמר: על מה שכתוב בדו"ח?
אמנון רובינשטיין: מעבר למה שכתוב בדו"ח.
אמנון רובינשטיין: יש לי שאלה אליכם – העניין הזה שנציגי השרים הם לא במישרה מלאה, זה משפיע, או שיש בזה רק פגם פורמלי?
אמנון רובינשטיין: האם זה משפיע גם העבודות של ועדות התכנון?
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אתה מתכוון שהם לא עוסקים רק בזה, אלא גם בעיסוק נוסף?
אמנון רובינשטיין: כן, זאת השאלה שלא מצאתי לה תשובה בדו"ח.
אמנון רובינשטיין: אם זה רק פגם פורמלי, זה עניין אחד.
אמנון רובינשטיין: אבל אם זה מונע ישיבות דחופות של הוועדה המחוזית, זה דבר חמור מאוד.
שמעון עמר: זה לא מונע ישיבות, אבל קשה להגיד.
שמעון עמר: כלומר לא בדקנו עד כמה זה באמת משפיע על העבודה.
אמנון רובינשטיין: לא בדקתם אם בפועל זה משפיע על הישיבות של הוועדות?
אמנון רובינשטיין: אם היו יכולים אולי לקיים יותר ישיבות במצב אחר?
שמעון עמר: על הישיבות זה ודאי לא משפיע.
שמעון עמר: לא נראה לי.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: ודאי יש היגיון בדרישה.
אמנון רובינשטיין: הדרישה היא נדמה לי דרישתו של חבר-הכנסת אברהם פורז, נכון?
אמנון רובינשטיין: יוזמת החוק של חבר-הכנסת פורז.
אמנון רובינשטיין: הוא מומחה גדול בעניינים האלה.
אמנון רובינשטיין: עוד מישהו מהמשרד רוצה לדבר?
אמנון רובינשטיין: אדוני המנכ"ל, בבקשה.
מרדכי מרדכי: לגבי ניגוד עניינים וסדרי מינהל תקין.
מרדכי מרדכי: נתחיל בנושא ניגוד העניינים, יש הנחיות של המשרד על התקשרויות בחוזים עם יועצים בנושא של ניגוד עניינים, וזה לא איזה דבר שאנחנו ממציאים עכשיו.
מרדכי מרדכי: בכל זאת היה בנושא הזה משהו לא מספיק חד וברור, ובשנת 2000 הוצאנו הבהרה.
מרדכי מרדכי: ההוכחה לתועלת שהיתה בכך היא שיש יועצים שאינם מוכנים לחתום על חוזים בעקבות ההבהרה הזאת.
אמנון רובינשטיין: אז זה טוב, או רע?
אמנון רובינשטיין: מרדכי מרדכי: לא, זה טוב.
אמנון רובינשטיין: מה שאני רוצה לומר הוא, שזה לא שזה דבר שלא טופל ועכשיו גילינו אותו, אלא חידדנו והבהרנו את הנושא, ואני אומר שזה נשא פירות – יש יועצים שעובדים בוועדות המחוזיות כיועצים, והחליטו, בגלל ההבהרה הזאת, לא לחתום.
אמנון רובינשטיין: אני רואה את זה כנכון בהחלט, כי אסור שיהיה ניגוד עניינים.
אמנון רובינשטיין: כלומר יש הנחיה חד-משמעית על ניגוד עניינים.
מרדכי מרדכי: ודאי.
מרדכי מרדכי: אני אוסיף, ברשותך, לגבי סדרי מינהל בוועדות, בנושא נציגי השרים.
מרדכי מרדכי: אני חושב שהשאלה שלך היא שאלת המפתח – עד כמה זה מפריע, באמת, שנציגי השרים בוועדה, ונציגי שרים אחרים, במשרדים אחרים, אינם מועסקים בתפקידם זה במישרה מלאה, לצורך העניין, אלא שזה תפקיד נוסף שלהם.
מרדכי מרדכי: אם זה מפריע לעבודה, זה בהחלט מקבל התייחסות אחרת, אבל יכול להיות, ואני לא יודע לקבוע את זה, שיש יתרון בכך שהם ממלאים גם תפקידים אחרים.
אמנון רובינשטיין: אבל הכנסת, על כל פנים, קיבלה את דעתו של פורז וחקקה חוק בעניין הזה, שהם ישמשו רק בעניין הזה, אלא אם יש להם אישור אחר בכתב.
מרדכי מרדכי: תראה, אם המשרדים יוכלו להעמיד לרשות הוועדות אנשים שמתעסקים רק בנושא הזה, אנחנו, כמשרד, רק נשמח על זה.
מרדכי מרדכי: אבל אני לא משוכנע, כפי שאמרת, שזה פוגם בעבודה.
אמנון רובינשטיין: לא, לא אמרתי.
אמנון רובינשטיין: אני לא יודע.
אמנון רובינשטיין: אין לי מושג.
אמנון רובינשטיין: רציתי לשאול אם זה פוגם בנורמות.
אמנון רובינשטיין: בואו נעבור דבר-דבר.
אמנון רובינשטיין: אתה אומר אדוני המנכ"ל, שבנושא של ניגוד עניינים הוועדה יכולה לרשום לפניה שכל הבעיות נפתרו.
מרדכי מרדכי: אני מציע שנשמע על כך גם מהגברת רצ'בסקי.
אמנון רובינשטיין: רק לעניין הזה, של ניגוד העניינים, ואחר-כך נשמע תגובות מחברי-הכנסת.
אמנון רובינשטיין: הגב' רצ'בסקי, את רוצה להוסיף משהו?
דינה רצ'בסקי: לעניין ניגוד העניינים, על-פי תיקון 43, האפשרות להעסיק יועצים מאוד סייעה לנו לקדם דיון בתוכניות כאשר לא יכולנו לקבל את התשובה של המשרדים הרלבנטיים.
דינה רצ'בסקי: כל יועץ שהועסק, הועסק על-פי הנוהל, עבר ועדת מכרזים וניגוד עניינים.
דינה רצ'בסקי: לימים, כאשר הפרשנות של ניגוד העניינים לא היתה מספיק ברורה, הוציאה היועצת המשפטית את הנוהל המפורט ביולי 2000, וגם אחרי שהוצא הנוהל הזה, כל יועץ חותם עליו, ואכן, כמה מהיועצים לא היו מוכנים לחתום, כי הדבר מגביל אותם בעבודתם.
דינה רצ'בסקי: את היועצים האלה אנחנו כבר לא מעסיקים.
אמנון רובינשטיין: אז מי בא במקומם?
דינה רצ'בסקי: אני רוצה לציין שאנחנו דווקא מעוניינים להעסיק יועצים שיש להם ניסיון.
דינה רצ'בסקי: יועץ שגמר את הלימודים לפני זמן קצר ואין לו ניסיון, אין לנו הרבה תועלת ממנו, כך שהנוהל הזה די מקשה עלינו, באמת, למצוא יועצים בעלי ניסיון, בעלי הכשרה להתמודד עם הבעיות האלה.
דינה רצ'בסקי: אבל אנחנו פועלים על-פי הנוהל.
אמנון רובינשטיין: אולי כדאי באמת שהמשרד יכשיר לעצמו יועצים.
דינה רצ'בסקי: תראה, הכשרת יועץ שבאמת יכול לתת לנו תשובות היא לא עניין של שלושה חודשים.
אמנון רובינשטיין: לא, אפילו לא שלוש שנים.
אמנון רובינשטיין: אז איך אתם מתגברים?
דינה רצ'בסקי: יש לנו קדר של מספר אנשים.
דינה רצ'בסקי: מה שאנחנו מנסים לעשות הוא להעסיק את אותו יועץ כמה שיותר שעות, בכמה מחוזות, ועל-ידי כך להבטיח לו שכר ראוי, כדי שלא יהיה זקוק לעבודה בשוק הפרטי.
אמנון רובינשטיין: יש פקק בצנרת של הוועדות המחוזיות.
אמנון רובינשטיין: יש בכלל בעיה של traffic שם.
אמנון רובינשטיין: בעיה של פקקים.
דינה רצ'בסקי: אני יכולה לומר אפילו בעל-פה את הנתונים.
דינה רצ'בסקי: בדקנו, עשינו עבודה מיוחדת שהצגנו לשר לפני שלושה שבועות.
דינה רצ'בסקי: מספר התוכניות שהוגשו לשש הוועדות המחוזיות מכניסת תיקון 43 לתוקף ב-1.1.96 הוא 8,810.
דינה רצ'בסקי: אני מדברת על תיקי תוכניות, כי יש גם תיקים אחרים.
אמנון רובינשטיין: יש גם ערעורים, לא?
דינה רצ'בסקי: זה בנפרד.
דינה רצ'בסקי: ועדת ערר עובדת בנפרד, ושם יש לנו נתונים יפים מאוד, 94% מהבקשות מטופלות.
דינה רצ'בסקי: זה לא יכול להיות מאה אחוז, כי חלק מהערעורים הוגש לפני יומיים.
דינה רצ'בסקי: אבל תיקי תוכניות בוועדות המחוזיות יש 8,810.
דינה רצ'בסקי: מתוכם לא נסגרו עדיין בערך 2,600 תיקים.
דינה רצ'בסקי: אבל בשנת 2000 בלבד נקלטו 1,688.
דינה רצ'בסקי: סביר שתיקי תוכניות שנקלטו בשנת 2000 עדיין לא נסגרו.
דינה רצ'בסקי: אז נוריד אותם, ויש לנו היום בערך 692 תיקי תוכניות שאינם סגורים מאז 1.1.96, שזה בסך-הכל בערך 7% מכלל התוכניות והתיקים שנכנסו לוועדות המחוזיות מאז 1.1.96.
דינה רצ'בסקי: יכול להיות שלמי שהתיק שלו לא סגור זה באמת מאוד מפריע ומאוד כואב, אבל בסך-הכל זה לא נתון שהוא, כמו שאומרים, כצעקתה.
דינה רצ'בסקי: אנחנו מקווים שגם את אותם 692 תיקים נסגור בקרוב.
דינה רצ'בסקי: ישבתי עם מתכנני המחוזות, יושב פה נציג הוועדה המחוזית המרכז, וקבענו לנו נוהל, איך במהלך ששת החודשים הבאים נוכל להביא לסגירתם המסודרת, אם לאישור ואם לדחייה, של אותן תוכניות, ואנחנו יודעים היום כמה תיקים שמחכים לסגירה יש בדיוק בכל מחוז.
אמנון רובינשטיין: מה משך הזמן הממוצע של חיי תיק?
דינה רצ'בסקי: אני לא יכולה לומר לך מה משך הזמן הממוצע, אבל הוא נע היום, להערכתי, בין שנתיים לשלוש שנים בוועדה המחוזית.
דינה רצ'בסקי: בוועדה המקומית פחות.
אמנון רובינשטיין: אנחנו מדברים עכשיו רק על ועדות מחוזיות.
אמנון רובינשטיין: יש הבדל בין מחוז למחוז?
אמנון רובינשטיין: מהו המחוז הכי מהיר?
אמנון רובינשטיין: מהו המחוז הכי אטי?
דינה רצ'בסקי: כן, יש הבדל גדול.
דינה רצ'בסקי: הייתי אומרת שהתוכניות במחוזות תל-אביב וירושלים הן הבעייתיות ביותר.
יוסף יצחק פריצקי: הקרקע שם שווה הכי הרבה, אז זה לא מפתיע.
אמנון רובינשטיין: אתה העלית את זה.
מנחם זלוצקי: אני נציג המשרד לאיכות הסביבה, ראש אגף שטחים פתוחים, ולשעבר גם חבר, הרבה שנים, בוועדה המחוזית לתכנון ובנייה בירושלים, והיום בוועדות תכנון שונות.
מנחם זלוצקי: רציתי להעיר עוד משהו לגבי הנושא של יועצים פרטיים.
מנחם זלוצקי: הנושא בא לידי ביטוי גם בתחום של איכות הסביבה, למרות שהדו"ח דן בעיקר בנושא של יועצים פרטיים בתחום התחבורה דווקא, משרד הפנים מעסיק גם יועצים בלשכות התכנון בתחום איכות הסביבה.
מנחם זלוצקי: אנחנו, כמשרד ממלכתי, רואים בכך בעיה, הן בגלל העובדה שלעתים ישנה סתירה בין חוות-הדעת של היועצים הפרטיים שמייעצים ללשכות התכנון, והן בשל העובדה שיש כאן, כפי שעלה בדו"ח, מצב שיכול בהחלט להיות של ניגוד עניינים, כי יום אחד אותו יועץ מייעץ ללשכת התכנון במשרד הפנים, ויום אחד הוא יועץ פרטי ליזם כזה או אחר, ומגיש תוכניות.
מנחם זלוצקי: אני מבין שמשרד הפנים אמר שהוא תיקן את הנושא הזה - - -
שרית דנה: זה מופיע אפילו בדו"ח עצמו.
מנחם זלוצקי: או.
מנחם זלוצקי: קיי, אז בהיבט הזה, של ניגוד העניינים בין היותו נותן שירות למוסד ממלכתי לבין היותו נותן שירות ליזם פרטי, הנושא תוקן, אבל בכל זאת נשאר הקונפליקט בין יועץ פרטי, שנותן שירות, לבין עמדת המשרד, כי המשרד, בפועל, על-פי החוק, מוגדר כיועץ של מוסד התכנון.
מנחם זלוצקי: אנחנו היועצים הסביבתיים של משרד הפנים.
מנחם זלוצקי: לנו יש הידע וצוות האנשים הרב-תחומי לייעץ בתחומים הסביבתיים השונים, שהם רבים ומגוונים - - -
אמנון רובינשטיין: הבקשה שלכם היא שזה יהיה רק המשרד?
מנחם זלוצקי: כן.
אמנון רובינשטיין: טוב, נשמע את תשובת משרד הפנים בנושא הזה, ואחר-כך נעבור לנושא הבא.
דינה רצ'בסקי: בגישה שבה אנחנו מעסיקים יועצים, אני מאוד שמחה שאנחנו יכולים להעסיק גם יועצים בתחום איכות הסביבה, מפני שלפעמים זה גם עוזר למשרד לאיכות הסביבה, ואני אזכיר לך רק את נהר הירדן, לדוגמא, שאנחנו העסקנו גם יועץ למינהל התכנון בבחינת הנושא, כי היו טענות שהמשרד לאיכות הסביבה כבר קבע את דעתו בעניין.
דינה רצ'בסקי: אני לא חושבת שמצבם של יועצים כמו שאני לוקחת, לתחבורה, לבריאות או לכל נושא אחר, שונה מהמצב של יועצים בתחום איכות הסביבה.
דינה רצ'בסקי: העסקת יועצים מסייעת אפילו למשרד לאיכות הסביבה, משום שהעובדה היא, שלפעמים כשיש עוד דעה, זה רק מרחיב את הדיון ולא מצמצם אותו.
דינה רצ'בסקי: ישנה עוד דעה ויש לנו אפשרות לבחון את הנושא, כי לא מעט טענות טוענים נגדנו.
אמנון רובינשטיין: טוב, אנחנו עוברים לפרק: "הרכב הוועדות המחוזיות ואופן מינוי חבריהן".
אמנון רובינשטיין: יש כאן התייחסות מיוחדת לנושא של רהט והמועצות המקומיות הבדואיות.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: זאת עובדה, שבמחוז הדרום אין אפילו נציג אחד של רשות מקומית שתושביה בדואים.
אמנון רובינשטיין: במחוז הצפון יש אחד, ובירושלים יש בעיה ספציפית.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: בירושלים יש בעיה ספציפית, שאין נציג לבית-שמש.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: ארבעה מתוך החמישה, אם אינני טועה, הם נציגי ירושלים.
יוסף יצחק פריצקי: ארבעה מתוך החמישה.
יוסף יצחק פריצקי: אדוני צודק.
אמנון רובינשטיין: מה הבסיס למינויים האלה?
אמנון רובינשטיין: יש קריטריון אובייקטיבי, או שסתם אומרים – ניקח את אלה ואלה?
דינה רצ'בסקי: יש לנו חוק בנושא הזה.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: כן, אבל החוק לא קובע את מי למנות.
אמנון רובינשטיין: החוק נותן שיקול דעת.
שרית דנה: נדרשנו לשאלה הזאת אגב עתירה שהוגשה לבית-המשפט בעניין מינוי נציגים ערבים בוועדה המחוזית צפון דווקא.
שרית דנה: יש כמובן חוק המקנה שיקול דעת רב לשר, אבל ככל ששיקול הדעת רחב, הוא צריך להפעיל קריטריונים.
שרית דנה: הצגנו שם את השיקולים הכלליים שהשר צריך להפעיל, כאשר הכלל הנרכזע הוא שיש לתת ייצוג לכל מיגזר במחוז שבו מדובר, בין יהודים בין מיעוטים ובין מיגזרים בתוך הרשויות המקומיות, מתוך הבנה שלא הרי הצרכים של עיריות כצרכים של מועצות מקומיות, בדרך כלל המבנה וההרכב הוא כזה שצריך לשקף את כולם.
שרית דנה: בוועדה המחוזית צפון אכן היה נציג ערבי אחד, ואחד נוסף ממלא-מקום, והשר החליט לשנות את המצב הזה ולמנות נציג ערבי נוסף.
שרית דנה: ביחס לירושלים, אתם יודעים שבעקבות פסק-הדין בעתירה של חבר-הכנסת פריצקי, בין השאר, אם אינני טועה, בוטלו מינוייהם של ארבעה נציגי עיריית ירושלים - - -
יוסף יצחק פריצקי: שלושה, לא ארבעה.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: ארבעה.
יוסף יצחק פריצקי: מה, גם פלק?
שרית דנה: גם פלק.
שרית דנה: אמנם היתה לו עתירה נפרדת, אבל גם הוא, ואנחנו עומדים בפני בקשה שלנו לעיריית ירושלים להמליץ על נציגים חדשים.
שרית דנה: עיריית ירושלים בשלב הזה לא ממליצה, משום שיש בקשה לדיון נוסף.
שרית דנה: עיריית בית-שמש מיוצגת בוועדה המחוזית על-ידי ממלא-מקום.