GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רוני בר-און: אתה מאשר את הטענה ששמענו בקליפת אגוז גם מיוסי וגם מדני, שהחברים שהם לא נציגי האגודה, קרי נציגי , באים עם דעה ידועה ומוקדמת מראש מי יהיה האיש שייבחר במכרז הקונקרטי?
חיים זיסוביץ: הואיל ומדובר בהתרשמות, אני אמנע מלחוות דעה כאן, אני רק אומר דבר אחד, העובדות מדברות בעד עצמן.
רוני בר-און: סטטיסטיקה יכולה להביא כל תוצאה, כולל האבסורד הכי גדול בעולם, אז אני לא מתרשם...
רוני בר-און: תשמע, אתה בכל אופן איש, אתה ניהלת ברדיו, אתה מכיר את כל המחילות וכל המערות וכל המנהרות וכל הזרמים התת קרקעיים שקיימים בדיסציפלינה שאנחנו בודקים עכשיו.
רוני בר-און: עכשיו אתה באמת נציג הציבור פר-סה של המהלך הזה.
רוני בר-און: כשאתה בא לחדר ואתה משתתף, אתה אמרת שהשתתפת בכל המכרזים, אז אל תיתן לנו בסטטיסטיקה, תגיד 'העובדה שזה מה שיצא'.
רוני בר-און: האם אתה, כמסתכל, כאיש מבוגר, אני מרשה לעצמי לומר, בקי ומנוסה, יודע להגיד לי שאתה נכנס לחדר, בוודאי אחרי המקרה הראשון, ודאי אחרי המקרה השני, ואתה אומר לעצמך, 'בשביל מה באתי?
רוני בר-און: ממילא הם יקבעו מה שהם החליטו בחוץ'.
חיים זיסוביץ: בדיעבד אמרתי בשביל מה באתי.
רוני בר-און: לא, אבל גם תגיד את החלק השני, אם אתה משתתף איתו.
רוני בר-און: אני לא רוצה לחלוב אותך.
רוני בר-און: זה חשוב לדעת.
חיים זיסוביץ: לא, אני אומר---
רוני בר-און: אני לא הייתי בחדר, אני מקבל פה ערמות של ניירות מכל הכיוונים, חלק מהדברים הם די יפים כי מודיעים לי מי ייבחר בעוד שלושה ימים, עוברים שלושה ימים וזה נבחר.
רוני בר-און: אבל אתה היית בחדר.
חיים זיסוביץ: תראה, זה גם משתקף בפרוטוקול.
חיים זיסוביץ: כאשר עולה שמו של אדם...
חיים זיסוביץ: זאת אומרת הליך הבחירה הוא כזה, לאחר שאנחנו שמענו את כל המועמדים בזה אחר זה, מתחיל דיון פנימי, הוא קצר מאוד, מדובר היה במינויים לרדיו, ואז מנהל הרדיו אומר את דעתו והוא מחווה את דעתו מי ראוי מכל אלה שבאו, מי איננו ראוי, ומה שקורה הוא תמיד היושב ראש והמנכ"ל רשות שידור מצטרפים לדעתו של מנהל הרדיו, לפעמים המנכ"ל עוד תרם את דעתו, כדי לחזק את דעתו של מנהל הרדיו, שתי חברות הוועד המנהל שהיו שם אפילו לא חיוו דעתן אלא הצביעו כפי ששלושת חברי ההנהלה ביקשו להצביע---
רוני בר-און: לא להפריע, בבקשה.
רוני בר-און: אני לא אסבול הפרעות.
חיים זיסוביץ: אנחנו הצבענו---
מיכאל מירו: ---את זה.
רוני בר-און: מר מירו.
חיים זיסוביץ: אנחנו חיווינו את דעתנו וזהו, ואז התקיימה הצבעה---
מיכאל מירו: זה לא חוקי.
רוני בר-און: מר מירו, זאת אזהרה אחרונה, בפעם הבאה אתה יוצא מהחדר.
רוני בר-און: הניסיון שלכם לכסות על כל מה שקורה בתוך החדר לא יצלח פה.
רוני בר-און: אני מתנצל על זה שהפריעו לך.
חיים זיסוביץ: לא, אני סיימתי את דבריי.
רוני בר-און: אני רוצה לברר עוד נקודה שעלתה בדיון הקודם.
רוני בר-און: נדמה לי שזה היה אגב הדיון, אבל זה לא צריך לפגוע וזה לא צריך להיות כניסה לתחום הנבחן במשפט של הגברת צגה.
רוני בר-און: אתה יודע לזכור כמה מועמדים היו בדיון על מנהל רשת א'?
חיים זיסוביץ: חמישה או שישה---
רוני בר-און: כולם הופיעו בפניכם?
חיים זיסוביץ: כן.
רוני בר-און: אני מניח שהם מגובים בתעודות, במסמכים, בהמלצות, ב-cv, בכל הדברים האלה.
חיים זיסוביץ: כן, בוודאי.
רוני בר-און: מה היה משך כל הדיון, מרגע שהפטיש הכה שהדיון מתחיל עד שהוחלט מי נבחר, לגבי חמישה המועמדים לרשת א'?
חיים זיסוביץ: נדמה לי ארבעה, אם אני לא טועה.
רוני בר-און: ארבעה, כמה היה משך כל הדיון?
רוני בר-און: כולל ראיון המועמדים והשקלא וטריא של הוועדה בינה לבינה לבין הבחירה.
חיים זיסוביץ: זה היה כחצי שעה בסך הכול, ארבעים דקות.
חיים זיסוביץ: בסך הכול.
רוני בר-און: יש לך עוד מה להוסיף, מר מירו?
חיים זיסוביץ: לא, אני לא רוצה ליטול מכבודו.
מיכאל מירו: קראת לו---
חיים זיסוביץ: לא, אני זיסוביץ, אני לא מירו.
רוני בר-און: אני קראתי לך מירו?
חיים זיסוביץ: קטונתי.
רוני בר-און: תראה, אני, במקום מירו, בהערכתי הגדולה אליך, זיסוביץ, הייתי מאוד נהנה מהמחמאה הזאת.
רוני בר-און: אבל כבודך במקומך יושב וכבודו במקומו יושב.
רוני בר-און: דני, דיברת.
דני זקן: משהו קטן.
רוני בר-און: משפט אחד.
דני זקן: מאוד חשוב לי.
דני זקן: סוגיית המינויים, היות שזה הבית שלי, המקום שבו אני נמצא, המינויים של כתבים שחבר הכנסת כבל העלה בהתחלה.
דני זקן: דייקת בדברים, בדקתי גם אני אישית עם הכתבים, אכן רובם, זה לא היה מה שהם רצו וגם מי שרצה, מאוד לא אוהב את הצורה שבה זה קרה, אחרי יום מיד לעשות את זה.
דני זקן: דבר שני, ספציפית להיכנס לעניינו של אחד, רן בנימיני, פעם שלישית שהוא עולה בדיונים בוועדה, הודח, אין מלה אחרת, מהתפקיד שלו בכנסת, אף שכל המערכת, כולל כל המערכת ברשת ב' יודעת שהוא עשה את תפקידו בצורה טובה ביותר.
דני זקן: לא יודע להגיד למה, על מה ולמה.
דני זקן: הקטע המעניין והקוריוז בקטע הזה, בהתדיינות שהייתה לו עם מנהל הרדיו לפני כמה חודשים על רקע זה שהוא הודח מהגשה גם, אז אמרו לו שהוא לא מגיש---
רוני בר-און: אצלו זה כבר מה שנקרא---
דני זקן: סדרתי.
רוני בר-און: מלחמת בנימיני 2.
דני זקן: אני חייב להגן עליו, גם כחבר וגם כעיתונאי שהוא חבר באגודה.
דני זקן: נאמר לו שהוא לא יכול להגיש, בין היתר כי הוא לא מבין בכלכלה.
דני זקן: אז לכן שמו אותו להיות כתב כלכלי.
רוני בר-און: טוב, תרשמו לכם, זה מעניין, כי את רן בנימיני, מה לעשות, לפעמים גם אנחנו מכירים את האובייקטים שאנחנו מטפלים בהם.
רוני בר-און: כן, גב' ברמן.
ורד ברמן: אני רוצה כאן להעלות---
רוני בר-און: רק למען הפרוטוקול, למען אלה שלא מכירים אותך, תפקידך.
ורד ברמן: מהנהלת אגודת העיתונאים בירושלים, לשעבר הייתי ברשות השידור.
ורד ברמן: אני רוצה רק לומר, שמרוב להיטות כאן להיפטר או לפגוע בחלק מהאנשים שהיו מקורבים בזמנו אולי לחבורה שההנהלה הנוכחית כרגע לא מצדדת בה, עושים דברים שהם פשוט פוגעים ברשות השידור.
ורד ברמן: רשת ב', שהייתה רשת לתפארת, מבחינת האנשים שישבו בה, כתבים וגם הרייטינג הראה בסופו של עניין שהיא ממש רשת טובה, החילופים שנעשים פה, אני חושבת שבתור אחת שיש לה תואר שני בתקשורת ורדיו וטלוויזיה, מעולם לא שמעתי על התנהלות כזו.
ורד ברמן: אמנם השוואה לרפואה בהתמחות זה קצת מוגזם, אבל עיתונאות היא בכל זאת משהו שאנשים מתמחים בו, הם לומדים את המקצוע ולא מזיזים בזלזול כזה את האנשים מתפקיד לתפקיד כאילו הם בובות שעווה.
ורד ברמן: לדעתי יש פה חוסר הבנה טוטאלי במה שאתם עושים ואתם פוגעים ברשת ב' ובטלוויזיה בכלל וזה חבל, והייתי רוצה שתשימו לב לזה.
ורד ברמן: יש לי עוד בקשה, מרוב להיטות לפגוע באנשים, אני יודעת שבעוד חודשיים אנחנו בהנהלה הנוכחית נסיים את תפקידנו, אני רוצה שהחבורה הזו, שהוועדה לביקורת המדינה והמבקר, ייתנו הגנה לדני מאחר שאין לי שום ספק שפה יפגעו בו מ-א' עד ת', כמו שפוגעים באנשים אחרים ששימשו לפני כן בתפקידים חשובים.
ורד ברמן: היום אנשים פוחדים אפילו לגשת לחלק מהתפקידים של יושב ראש אגודת עיתונאים וועדים, כי הם ייפגעו.
ורד ברמן: אני רוצה עוד דבר אחד לומר לגבי התפקיד של עוזר המנכ"ל.
ורד ברמן: לפחות ממה שמעבירים אליי, הוא עוסק בכל דבר.
ורד ברמן: יכול להיות שהוא לא יודע מה זה כוח אדם/לא כוח אדם, אז אולי צריך להגדיר במה מותר לו לעסוק ובמה לא.
ורד ברמן: הוא מנהל את הטלוויזיה כמעט היום.
רוני בר-און: עוד בסבב הזה של אנשים שרוצים להישמע, לטעון טענות?
רוני בר-און: חברי הכנסת, אלה שלא דיברו, מעדיפים כרגע לדבר או לשמוע קודם.
רוני בר-און: .. כן, בבקשה, חבר הכנסת טיבייב.
רוברט טיבייב: עברנו מעניין לעניין, אני לא מומחה לתקשורת, אני רק שומע את רשת ב' וערוצים אחרים, אבל דבר אחד חשוב, ממש תוך כדי הדיון, אנחנו הגענו מכל מיני מערכות, יודעים בדיוק מה זה ועדת מכרזים, גם ברמה המוניציפאלית, גם ברמה הממשלתית.
רוברט טיבייב: מוזר לי רק דבר אחד וזה באמת קצת אני לא מרגיש נוח עם הדבר הזה, כי זה לא סוד, את סדר היום במדינת ישראל קובעת התקשורת, כבר לא חברי כנסת, לא הכנסת ולפעמים לא ממשלת ישראל, התקשורת.
רוברט טיבייב: ואם בתקשורת מתנהלים דברים כמו ששמענו היום דווקא בוועדת מכרזים, זה, צר לי להגיד את זה, קצת.
רוברט טיבייב: אני לא יושב חזק עם העניין הזה, זה לא כל כך פשוט גם לשמוע, שברשת ב' מתנהלים מכרזים שהתוצאה כבר ידועה מראש כמה ימים לפני.
רוברט טיבייב: הדבר החזק ביותר, ושמענו את זה מדני, זה גזענות.
רוברט טיבייב: גזענות בכלי התקשורת.
רוברט טיבייב: רבותיי, אם אנחנו לא מתקנים את זה בתוך התקשורת, ואנחנו מדברים על זה החוצה, לא מסתדר לי.
רוברט טיבייב: אני פשוט מתנצל, זה באמת לא מסתדר לי, כי התקשורת, לפני שהיא צריכה להעביר ביקורת לקהל, לפוליטיקאים, לכל מיני ארגונים אחרים, היא צריכה להיות קודם כל, לפחות להיראות שהיא נקייה בעניין הזה ומה ששמעתי פה, גזענות זה דבר מאוד כבד.
רוברט טיבייב: אני מאוד מקווה, אדוני היושב ראש, ותודה לך שהעלית את הנושא, שבעניין הזה אנחנו נקבל תשובה, לפחות מרשת ב'.
רוברט טיבייב: אני מאוד מקווה שנקבל את התשובות שהדברים לא בדיוק.
רוברט טיבייב: אני מקווה שהם לא נראים כמו שהציגו אותם, אחרת אני מרגיש כאזרח במצב לא נוח.
רוני בר-און: חבר הכנסת דר' נחמן שי.
רוני בר-און: אתה אפילו גדלת במערכת הזאת, ניהלת אותה, האם לילד הזה התפללת?
נחמן שי: אוה, אלה שאלות קשות.
נחמן שי: יש הרבה ילדים שלא התפללתי להם, אבל הם גדלו ולפעמים יצאו ... רוני, אני אומר ככה, אל"ף, אין לי ספק שנכון לאייש תפקידים שהיו מאוישים במינויים זמניים ולהפוך אותם למינויי קבע.
נחמן שי: זה הליך שהוא נכון ואני זוכר אותו היסטורית, כשזה צבר מינויים ב שהם מינויים ואני שומע עכשיו שיש מינויים מספטמבר שאתם כבר מרגישים לא נוח.
נחמן שי: אני יודע שיש מינויים של שנים ש---
רוני בר-און: לא, אבל אני אומר עוד פעם, אני רציתי לחסוך זמן, אז לא כיילתי את הדיון הזה לכל המשתתפים שלא היו בכל הדיונים הקודמים.
רוני בר-און: בעניין הזה הרשות וההנהלה עשו מהלך חשוב, המספרים צומצמו באופן ניכר ובמהירות, רק בפתיח לדיון הצגתי את השאלה האם לא יצא שכרנו בהפסדנו, האם העובדה שמינויים בפועל הופכים למינויים לכל דבר ועניין אבל בדרך נרמסים כללי המשחק ההוגן, לפחות כלפי כל המועמדים.
רוני בר-און: זו שאלה שהצבתי בפתיחת הדיון.
נחמן שי: לפעמים יכול להיות שהמהירות מכשילה, כי רוצים מהר מהר לסגור את הדברים, אז גם מונעים מאנשים שניגשו למכרז אחד, אני לא בטוח מה הכללים, אם הם יכולים לגשת למכרז אחר, כי אז הדברים נעשים תלויים אחד בשני.
נחמן שי: אבל צריך לבדוק את הדרכים שבהן המכרזים האלה נעשים והאם הם באמת תואמים את הכללים והנהלים הציבוריים, לאו דווקא אלה של , כי מהתיאור שתיאר פה חיים זיסוביץ, שגרם גם לי אי נחת מסוימת, נכון שזה לא נכון להציג הליכים של ועדה בחוץ, זה נכון---
מיכאל מירו: לא לא-נכון, אסור לעשות את זה.
נחמן שי: אני יודע, אבל יחד עם זאת יכול גם להיות שאם נעשו בפנים דברים שאינם תקינים, אז עדיף לומר את זה ואז אתם תצטרכו לקחת על עצמכם את התיקון.
רוני בר-און: גם פה צריך לכייל את המשתתפים.
רוני בר-און: בדיון הקודם הבטיח יושב ראש הרשות להתייעץ עם הייעוץ המשפטי כדי לחשוף בפני הוועדה מסמכים פנימיים של מכרז.
רוני בר-און: הייעוץ המשפטי שלו קבע שהוא צריך לפנות קודם לבעלי העניין, קרי המועמדים במכרז, לקבל את הסכמתם או אי הסכמתם ואז, אם הם יסכימו, הוא ייתן את המסמכים לוועדה, ואם לא, נראה דרך אחרת לפתור את הבעיה.
רוני בר-און: היא עומדת כרגע גם בלוחות הזמנים, צריך לציין שהרשות, כל התחייבות שהיא לוקחת על עצמה כלפי הוועדה, היא מקיימת.
רוני בר-און: גם הדוח על התפלגות השידורים וגם הדברים האחרים.
רוני בר-און: בעניין זה לי ודאי אין כל טענה ולא צריך להוסיף טענות במקום שאין.
נחמן שי: האם יש תכנית במינויים האלה, האם מתחילים ממנהל ויורדים למטה, או שפועלים בדרך ספורדית?
נחמן שי: את זה לא---
רוני בר-און: לא, אנחנו במקום שבו קיבלנו טענה, אני לא יכול לבדוק כוועדה, אני גם חלילה לא רוצה להישמע כמי שמשיא למישהו אחר עצות מה לבדוק ואיך לבדוק.
רוני בר-און: אנחנו מנהלים מעקב אחרי דוח מבקר המדינה, הבנצ' מארק של הוועדה הזאת הוא דוח מבקר המדינה ואם קורים דברים אחר כך, כפי שעולים מפעם לפעם, זה חלק מהמעקב שלנו.
רוני בר-און: אנחנו ביקשנו עכשיו שלושה מכרזים, היושב ראש התחייב עליהם, היום עולה עניין נוסף ששמענו, שאנחנו לא מכירים אותו, כי האיש לא פה ואף אחד לא טוען בשמו, אבל אמירה מהסוג של זיסוביץ, שאני לא מקבל את מה שאתה אומר, מירו, וזה המקום להתווכח על זה, שאם אומר לך זיסוביץ, בלי להיכנס לפרטים, 'אני נכנס לחדר ואחרי מכרז אחד רואה שכל המכרזים האלה הם כרוניקה של תוצאה ידועה מראש, ואני שואל את עצמי, אני לא רוצה להשתתף בהצגה הזאת, אני לא בא', הוא לא פוגע בשום דבר, גם אם אתה חושב אחרת, ולא נפתח עכשיו את הדיון.
רוני בר-און: בבקשה, נחמן, תמשיך ותסיים בבקשה.
נחמן שי: עוד לא התחלתי.
רוני בר-און: תמשיך ותסיים.
רוני בר-און: אני לא מתכוון שלא תסיים, אני מבחינתי תסיים בעוד שבועיים, אבל תסיים.
נחמן שי: קודם כל אין ספק שעלו פה מקטעים ששמעתי דברים לא תקינים שטעונים בדיקה ותיקון.
נחמן שי: זה עולה על פניו.
נחמן שי: אני רוצה להתייחס לסבב הכתבים ששמענו עליו בכמה מקומות.
נחמן שי: זה נכון, עוד פעם, להחליף מדי פעם בתפקידים את שטחי הכיסוי שלהם, זה תהליך בריא ונכון, אבל אני חושב שזה נעשה בצורה לא עניינית.
נחמן שי: אתם אולי ניסיתם להסדיר הזזה אחת על ידי קבוצה של הנעה של כתבים בסבב הזה, ההתרשמות שלי מהכתב הפרלמנטרי הייתה טובה, הוא לא עשה לי שום שירותים---
יוני בן מנחם: הוא ראיין אותך הרבה?
נחמן שי: וגם לא שמעת וגם אחד פה לא שמע ממני אף פעם---
רוני בר-און: נחמן, אתה מקלקל לי את הדרך שבה אני מנהל את הדיון.
רוני בר-און: לקריאת ביניים, אל תתווכח איתו עכשיו.
נחמן שי: הוא שאל שאלה, עניתי לו.
נחמן שי: לא, התשובה היא לא.
נחמן שי: אני חושב שאתם צריכים לבדוק את זה לגופו וגם אורך קדנציות וכדומה, יכול להיות שצריך לקבוע זמן מרבי שכתב משמש, ואפילו אני לא פוסל את הרעיון להניע תפקידים, אני מציע להשקיע בזה---
יוני בן מנחם: אין קדנציות לכתבים, מי כמוך יודע.
נחמן שי: אין קדנציות, אבל אפשר לקבוע אורך מרבי או קצר לתפקיד.
נחמן שי: אני רוצה להעלות פה סוגיה אחרת, רוני, הנושא של סקרים ברשות השידור.
נחמן שי: אני יודע שיש תקנון שמגדיר איזה סקרים, בעיקר סקרים פוליטיים, ברשות השידור.
נחמן שי: כי לכל אחד ברור שלסקר יש השפעה, הוא לא רק נגיד משקף אלא הוא גם משפיע, זה על דעת כל העולם.
נחמן שי: מעניין אותי לשמוע האם אתם בוחרים את הסוקרים על פי מכרז, האם יש אורך זמן לתעסוקה שלהם, האם בוחנים שאין ניגוד עניינים בין העבודה שהם עושים לרשות לגופים אחרים, האם הם מקבלים תשלום עבור התרומה שלהם ל רשות, כלומר מה היא שיטת הבחירה.
נחמן שי: אני לא פוסל, עוד פעם, עשיית סקרים---
רוני בר-און: לא עבור התרומה, עבור התמורה שהם נותנים לרשות.
רוני בר-און: עבור המוצר שהם נותנים לרשות.
נחמן שי: יש סוקרים ש---
רוני בר-און: בקיצור, בקליפת אגוז השאלה היא האם אתם משלמים לסוקר דהיום.
נחמן שי: יש יותר מאחד, יש גם ברדיו וגם בטלוויזיה וכדומה.
נחמן שי: אני אומר עוד פעם, אני לא פוסל, אתם יכולים לעשות סקרים, זה בסדר, האם בוחנים אותם.
נחמן שי: זה נושא שטעון בדיקה מדוקדקת, הוא גם מופיע עוד בתקנון נקדי, אם זיכרוני אינו מטעה אותי, אבל גם בחיים השוטפים.
נחמן שי: כולם עושים סקרים, ל, עוד פעם, יש אחריות מיוחדת, לדעתי, בהיותה שירות ממלכתי ציבורי.
נחמן שי: ואני לא רוצה לנקוט עמדה עד שאני אקבל את התשובות שלכם.
רוני בר-און: תודה רבה, מר שי.
רוני בר-און: חבר הכנסת אורבך.
אורי אורבך: רבותיי, אנחנו הרבה פעמים מנהלים פה מערכה שלפעמים נראית כאבודה, של הגנה על עיתונות, בעיקר העיתונאים לשעבר בבית הזה, מפני הממשלה.
אורי אורבך: קשה מאוד להגן על העיתונאים מפני עיתונאים.
אורי אורבך: זה כמעט בלתי אפשרי, אנחנו לא יכולים להיכנס לרזולוציות האלה, אבל אתם יודעים, העצים פוגעים אחד בשני, מתי?
אורי אורבך: כשאחד העצים הופך להיות הקת של הגרזן, כשהוא עובר למחנה האחר.
אורי אורבך: תזכרו את האחריות הזאת.
אורי אורבך: אני חבר בקואליציה---
שלמה מולה: למה, מחנה אחד שהוא משרת את ה---
רוני בר-און: רגע, מר מולה, אני לא נתתי לאף אחד להפריע לך כשאתה דיברת.
אורי אורבך: אל תזכור מי אני, תקשיב לדברים שלי.
רוני בר-און: תאמין לי, את השפה שלי הוא מבין יותר טוב.
רוני בר-און: לא נתתי לאף אחד להפריע לך כשאתה דיברת ואני לא אתן לך להפריע לאף אחד אחר.
רוני בר-און: בבקשה, עכשיו תמשיך.
אורי אורבך: זה מאבק, לא יודע, הוא אפשרי, הוא קשה, אבל אפילו הנראות של הדברים צריכה להיות בימים שיש מתקפה כזאת ומתקפה אחרת, צריך הרבה יותר זהירות.
אורי אורבך: זה במובן של יחסי עיתונות ושלטון.
אורי אורבך: אבל גם יחסי עיתונות מול ציבור, זה שמתעניין בפרטים האלה, רובם לא מתעניינים בדיוק מי הכתב המדיני ומי הכתב הכלכלי, אבל אפילו ביחסי עובד-מעביד שלא קשורים לעיתונות.
אורי אורבך: כשאדם או אנשים מרגישים שנעשה להם עוול, שהם מוזזים באבחה אחת, פתאום, בלי שקרה משהו מיוחד, או שהמכרזים ...
אורי אורבך: אנשים אפילו לא צריכים להיכנס כנראה לחדר כדי לדעת מי ייבחר, סתם בזבוז זמן בחדר, זאת בעיה מאוד קשה לא רק בשירות מדינה, גם בשירות פרטי, גם בכל מקום שבוחרים.
אורי אורבך: לכן מה שאני אומר לכם בכל דיון, צריך להיות מאוד זהירים, כי יש תמיכה פה בכנסת בשירות שידור ציבורי עצמאי, חופשי, לא ממשלתי, אלא ציבורי.
אורי אורבך: אני פשוט מפציר בכם להיות הרבה יותר זהירים גם במעשים ובעיקר בנראות של הדברים האלה.
רוני בר-און: מר אורבך, אולי אתה לא יודע, אבל גם הם יידעו, שאלמלא ההתערבות הבוטה שלי, כלא נהנה משירותי הקואליציה, לא בטוח שהתקציב שלהם היה עובר במשרד האוצר ומשרד ראש הממשלה עד עצם היום הזה, אבל ישיבה אחרי ישיבה---
יוני בן מנחם: הוא עדיין לא עבר, כבודו.
רוני בר-און: הוא חתם עליו.
יוני בן מנחם: הוא חתם עליו, בממשלה זה עדיין לא עבר.
רוני בר-און: למה אתם לא אומרים לי?
יוני בן מנחם: הנה אנחנו אומרים לך.
רוני בר-און: הרי כל ישיבה---
יוני בן מנחם: אתה לא מספיק---
רוני בר-און: מאה אחוז, אז כמו ששר האוצר וראש הממשלה, כל ישיבה קיבלו ממני מה שנקרא מכתב גלוי, הם יקבלו גם עכשיו שהם לא מעבירים.
יוני בן מנחם: אז כבודו, זה עדיין לא אושר בממשלה, לפרוטוקול, בבקשה.
רוני בר-און: מאה אחוז, אז אנחנו נעיר את זה.
יוני בן מנחם: לא נותנים לנו לדבר.
יוני בן מנחם: כשיגיע תורנו---
רוני בר-און: אנחנו נעיר את זה.
רוני בר-און: חברי הכנסת, גב' סולודקין?
רוני בר-און: דומני שהטענות מהצד של חברי הכנסת וככל שנשמעו אנשים שהם לא חברי כנסת, הגיעו לסיומם, עכשיו זמן התשובות.
רוני בר-און: לפני זמן התשובות שלושה תיקונים, אחד היועץ המשפטי רוצה לתקן משהו במה שהוא אמר קודם, שיוכל או לשרת אותך או יגרום לך צורך לענות גם על זה.
גלעד ארדן: תיקון וחידוד של הדברים שנאמרו קודם לגבי הסמכויות של נציב שירות המדינה.
גלעד ארדן: אכן, ישנן סמכויות של נציב שירות המדינה שהן מוקנות למנהל הרשות---
יוני בן מנחם: לא שמעתי, אתה יכול לחזור על זה עוד פעם?
גלעד ארדן: ישנן סמכויות של נציב שירות המדינה שמוקנות למנהל הרשות---
יוני בן מנחם: לא, כי היושב ראש אמר שרק---
רוני בר-און: תבין, אנחנו מכירים את התרגיל של 'לא שמעתי, תחזור---
יוני בן מנחם: לא, ברצינות, לא שמעתי.
רוני בר-און: אז גם עשית אותו, מגיע לך מחיאות כפיים, עכשיו אתה מסביר אותו?
יוני בן מנחם: צדקתי.
יוני בן מנחם: זה בדיוק אותו אפקט.
יוני בן מנחם: רוני, גם לי מותר פעם להעיר לך איזה הערה, בנימוס כמובן.
יוני בן מנחם: לא פוגע בכבודו.
גלעד ארדן: אם טועים, אז אנחנו מתקנים ואומרים את זה---
רוני בר-און: חבל שאני טורח לגרום לזה להיות מתוקן מיד.
גלעד ארדן: אבל בכל מקרה, מדובר בסמכויות כגון אישור תקנים, חתימה על כתב מינוי, הכרזה על משרה פנויה, הארכת תקופות וכולי.
איתן כבל: תחזור על זה.
יוני בן מנחם: זה לפי מה?
יוני בן מנחם: סליחה, כבודו, מאיפה הוא מצטט, כבודו?
גלעד ארדן: לפי חוק שירות המדינה.
גלעד ארדן: בכל מקרה, אנחנו עדיין סבורים שככל שרוצים לסטות מהוראות התקשי"ר או מחוזרי שירות מדינה בנושאים מסוימים, צריך לקבוע את זה מפורשות בנהלים, זה עדיין עומד בעינו.
יוני בן מנחם: אוקי, מקובל.
רוני בר-און: עד כאן התיקון של היועץ המשפטי.
רוני בר-און: עכשיו אני רוצה להדגיש שני דברים, בבקשה, מר בן מנחם, אדוני המנכ"ל.
רוני בר-און: אחד, הטענה שעלתה פה, אני מקווה שהיא לא נבלעה, אבל אני מבקש לקבל עליה תשובה, איך אתה מסביר את הרעיון שלפני מספר חודשים מר בנימיני נשללה ממנו הזכות או הרשות להגיש יומנים ונטען נגדו שאין לו ידע בכלכלה, כאחת מן הסיבות, ולעומת זאת כרגע הצרחה שלו, העברה שלו מתפקיד הכתב בכנסת הייתה לתפקיד שמסקר, דומני, את משרד האוצר או את בנק ישראל או את שניהם ועוד כאלה, אבל בוודאי עניינים שדורשים ידע או טריוויה כלכלית.
רוני בר-און: זה העניין של בנימיני.
רוני בר-און: ועניין הסקרים, שפירט בפניך נחמן שי, אני גם קיבלתי לא מעט טענות.
רוני בר-און: גילוי נאות, כאיש קדימה אני לא צריך להיות מאושר בימים האלה מהסקרים, אבל אני מטפל בעניינים שגם לא נעים לי להיות בסביבתם, האם זה נכון שמר דגני, שסוקר עבורכם, לא מקבל מכם שכר, והאם זה נכון שמר דגני, שסוקר עבורכם ולא מקבל מכם שכר גם סוקר בשכר עבור הליכוד?
רוני בר-און: והאם בהינתן שנתונים אלה נכונים, דעתך נוחה מהעניין הזה, מהסידור הזה?
רוני בר-און: אם המציאות הזאת לא במציאות, אתה פטור גם משאלת ההתייחסות שלך, אבל אם המציאות היא מציאות אז מעניינת אותי ההתייחסות שלך.
רוני בר-און: בבקשה, עכשיו תחלק את סדר הדוברים ביניכם, תענה אתה על מה שאתה רוצה ושמירו יענה על מה שהוא רוצה ושאחרים יענו על מה שהם רוצים, ובלבד שלא חוזרים פה אחד על דברי השני.
יוני בן מנחם: כבודו, בקשר לבנימיני, אני אשאיר למנהלי הרדיו, כיוון שהם טיפלו במינויים, לא אני עסקתי בזה, להשיב, כי הם יודעים את העובדות יותר טוב ממני.
יוני בן מנחם: לגבי הסוקרים, חלק מהידיעות ראיתי בתקשורת, אני לא רוצה לתת לכם תשובה מטעה, אני מבקש לבדוק את זה ולהשיב לך בצורה מסודרת אחרי שאבדוק את כל הנתונים לעומק.
יוני בן מנחם: לגבי מר דגני, אני רק יודע שהוא עושה את הסקרים האלה תקופה ארוכה, כמה שנים, זה לא דבר חדש.
רוני בר-און: הוא מקבל תשלום?
יוני בן מנחם: אני לא יודע, אני לא רוצה להטעות את הוועדה, אני חייב לבדוק את זה.
רוני בר-און: אתה יודע כרגע שהוא סוקר עבור הליכוד?
יוני בן מנחם: אני ראיתי את זה בעיתון.
רוני בר-און: לדעתך סוקר שסוקר עבור רשות שידור ממלכתית, עזוב כסף/לא כסף, וסוקר בה בעת עבור מפלגה שהיא חלק מסדר היום הפוליטי, תקין בעיניך?
יוני בן מנחם: אני אבדוק את זה משפטית עם חוות דעת---
רוני בר-און: האם זה נכון מה שאומרים לי, שהעבודה בין סוקר ברדיו בטלוויזיה, היא לא עבודה שטלפון 'דגני, יש לי שידור פוליטיקה ב-21:30 ביום ג', אני רוצה שתבדוק לי סקר מנדטים, סקר פופולאריות של ראש הממשלה', אלא מגיש התכנית, או מי שמטפל בנושא הסקרים עושה פעולות של מיקוד הסקר מול הסוקר.
רוני בר-און: אתה צריך לדעת את זה, אתה מנכ"ל רשות השידור.
יוני בן מנחם: אני אומר לך, קודם כל מדובר באנשי מקצוע שהיום יכולים לסקור למפלגה כזאת ומחר יכולים לסקור למפלגה אחרת, והסוקרים האלה הם אנשי מקצוע שעושים את זה כל השנים ואין פה דבר חדש בזה שהם סוקרים פעם מפלגה כזאת או אחרת.
אורי אורבך: הם אנשי מקצוע בתחום...
אורי אורבך: כמו שאתה יכול להגיד על האסטרולוג שהוא איש מקצוע, אל תתפעלו יותר מדי מאנשי מקצוע, זה מקצוע מאוד... זה לא מדע מדויק.
יוני בן מנחם: לא אמרנו שזה מדע מדויק.
אורי אורבך: לא, אתם אומרים 'אנשי מקצוע', עובדה שאנשי מקצוע---
רוני בר-און: רווח לי כשאתה אומר לי דבר כזה בבוקר כזה.
אורי אורבך: לא, 'אנשי מקצוע' וכולם עוברים לדום.
אורי אורבך: זה לא מתמטיקאי.
רוני בר-און: רווח לי, אורי.
רוני בר-און: הצלת לי את היום.
רוני בר-און: עכשיו אני כבר...
אורי אורבך: לא, אנחנו פה כולנו באיזה כבוד גדול כשמדובר באנשי מקצוע.
אורי אורבך: המקצוע עצמו הוא בעייתי, לא אנשי המקצוע.
רוני בר-און: בסדר, השאלה שלי היא מאוד ברורה לך, יוני, ואתה...
יוני בן מנחם: עמדתי להשיב לך.
יוני בן מנחם: אני ידעתי מה שאלת, אני לא אתחמק מהשאלה.
יוני בן מנחם: בדרך כלל הפרשנים הפוליטיים ממקדים מבחינת העניין החדשותי את הסוקר על הסקר שהם רוצים ש---
רוני בר-און: לפני עריכת הסקר.
יוני בן מנחם: ודאי שלפני עריכת הסקר.
רוני בר-און: עכשיו שמענו.
יוני בן מנחם: אני יכול להמשיך?
רוני בר-און: בטח, איזה שאלה.
יוני בן מנחם: אז לגבי הסקר, אני אתן לך תשובה יותר בדוקה, כי אני לא רוצה להטעות.
יוני בן מנחם: לגבי מה ששאלת על מר בנימיני ישיבו פה מנהלי הרדיו.
יוני בן מנחם: אני רוצה לומר כמה דברים כלליים, ברשותך, לגבי הדברים שנשמעו פה.
יוני בן מנחם: קודם כל אני מכבד את מבקר המדינה שכיבד אותנו בנוכחותו כאן, אני מייצג רק את ההנהלה, אני מנכ"ל , אני לא מייצג את מוסדות , היושב ראש ביקש ממני להתנצל, הוא נמצא בחוץ לארץ אבל הוא העביר לך גם בכתב את כל מה שביקשת לקראת הישיבה הזו.
יוני בן מנחם: המגמה של מוסדות רשות שידור והנהלת ליישם במהירות את דוח מבקר המדינה האחרון בכל מה שקשור במיוחד למינויים בפועל ואנחנו יצאנו לדרך ופרסמנו עשרות מכרזים.
יוני בן מנחם: המכרזים האלה מתבצעים בצורה כ...
יוני בן מנחם: קודם כל בתוך הארגון, ואם לא נמצאים אנשים מתאימים, המכרזים האלה יוצאים החוצה למכרז פנימי חיצוני, ואם במכרז פנימי חיצוני גם לא נמצא המועמד המתאים, אז הם יוצאים לוועדת איתור, וכך קרה בתפקידים חשובים כולל מנהל הטלוויזיה ותפקידים אחרים ברשות השידור.
יוני בן מנחם: אני רוצה לומר שתיאוריית הקונספירציה הזאת ששמעתם אותה פה היא תיאוריה שנובעת ממחנאות בתוך , מחנאות וסכסוכים פנימיים, והיא איננה נובעת מדברים אחרים.
יוני בן מנחם: לצערי הרב, חלק מהמחנאות הזאת מתבטאת---
רוני בר-און: לאיזה תיאוריית קונספירציה אתה מתכוון?
רוני בר-און: כי עלו כמה תיאוריות קונספירציה.
יוני בן מנחם: תיאוריית קונספירציה שהמכרזים האלה תפורים מראש וכדומה.
רוני בר-און: אה, המכרזים התפורים מראש.
יוני בן מנחם: כי ברגע שנבחר מועמד שהוא לא לרוחם של אותו מחנה, או של אגודת העיתונאים, אז מיד הם קופצים שזה מכור ותפור מראש והכול ידוע מראש, אבל ברגע שזה לרוחם זה בסדר, אז המכרז תקין וראוי והאדם הזה ראוי והאדם הזה לא ראוי.
יוני בן מנחם: אני מציע לא להכפיש את העובדים, אני חושב שרוב המינויים שעד היום נבחרו הם מינויים ראויים מבחינה מקצועית, זה עבר את המבחן של חברי ועדת המכרזים.
יוני בן מנחם: אני רק חבר אחד, אני אפילו לא יושב ראש ועדת המכרזים ואני חושב שהמינויים האלה הם ראויים, ולבוא ולהטיל רפש ולהגיד שהדברים האלה תפורים מראש והאדם הוא לא ראוי, לדעתי זה לא בסדר, זה נובע ממחנאות ומסכסוכים פנימיים.
רוני בר-און: איזה מלחמות יש למר זיסוביץ היום ב?
יוני בן מנחם: כבודו יאפשר לי לסיים?
רוני בר-און: כן, אני לא רק ארשה לך, אני גם מבקש שתסיים.
רוני בר-און: אנחנו לא שמענו פה את הכתבים, אם היו באים הכתבים והיו מתלוננים, 'עשו לי ככה', 'עשו לי אחרת', אז ההערה שלך במקום, מלחמות, מחנאות, ב הכול זה.
רוני בר-און: .. מה שייך זיסוביץ למחנאות ב?
יוני בן מנחם: שייך ועוד איך, אבל לא ניכנס לזה, אלה לא עניינים אישיים, כבודו.
יוני בן מנחם: אני רק אמרתי את הדברים כפי שאני רואה אותם.
יוני בן מנחם: ולצערי הרב גם חלק מהמחנאות הזו מתבטאת בגיוס פוליטיקאים.
יוני בן מנחם: כמובן אני מכבד מאוד את הוועדה הזאת ואין לי שום בעיה לבוא לוועדה ולהסביר, ואני מכבד את יושב ראש הוועדה ואת החברים, אבל לפעמים נעשה פה שימוש, לדעתי ולהערכתי, בפוליטיקאים, גם כדי לנגח את הנהלת ומוסדותיה.
יוני בן מנחם: לנו אין מה להסתיר, המכרזים האלה שקופים, יש פרוטוקולים ואנחנו גם נעביר לך, כפי שביקשת.
יוני בן מנחם: הדבר שהכי הקפיץ אותי פה, זה העניין של הגזענות שניסו להדביק ל, ואני אומר את זה לכבודו, חבר הכנסת מולה---
שלמה מולה: ממני לא שמעת---
רוברט טיבייב: אני פשוט ציטטתי מה שהיה בוועדה פה.
שלמה מולה: לא אמרתי גזענות, דיברתי על העדפה מתקנת, שאתם לא עובדים לפי כללי החוק.
רוברט טיבייב: שלמה, אני אמרתי את זה.
יוני בן מנחם: אני רוצה לומר, ויושבת פה הגב' צגה מלקו, עוד כשהייתי מנהל הרדיו, והיא יכולה להעיד על הדבר הזה, אני טיפלתי בבעיותיה האישיות, אני לא אכנס מצנעת הפרט לדברים האלה, אבל מי שקידם אותה לראש מדור אמהרית הייתי אני.
יוני בן מנחם: נכון, צגה?
יוני בן מנחם: זה את יכולה להגיד כן, זה לא עניין משפטי.
רוני בר-און: אנחנו לא בחקירה פה.
יוני בן מנחם: לא, אני שואל.
יוני בן מנחם: אז הנה, היא יכולה להכחיש.