GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סנ"צ אלברט אסרף: משטרת ישראל עושה לא מעט, במיוחד בתקופה האחרונה, שיתוף פעולה נרחב עם כל הרשויות, כולל ראשי רשויות מקומיות.
סנ"צ אלברט אסרף: אנחנו נפגשים לא מעט עם האנשים על מנת להגביר את המודעות.
סנ"צ אלברט אסרף: כרגע הפעילות המשטרתית ממוקדת הרבה יותר בתחומי ההסברה, מתוך מגמה להדגיש את הנוכחות, להיראות, להסביר ולהגיע לרמת שותפות גבוהה.
סנ"צ אלברט אסרף: יחד עם זאת ובד בבד, אנחנו מפעילים לא פעילויות מבצעיות במאסות קריטיות, במוקדי תאונות חמורים, ולא מעט כתבי אישום חמורים מוגשים כנגד התנהגויות כאלה או אחרות בתוך הרשויות.
סנ"צ אלברט אסרף: המשמעות היא שנעשית לא מעט פעילות של המשטרה בתחום הרשויות.
רוני בר-און: יש לי שאלה.
רוני בר-און: אתמול ראיתי בטלוויזיה שמיום ראשון יתחילו לפעול מצלמות מהירות.
רוני בר-און: כמה אמרתם, 130, 140 בכל הארץ?
סנ"צ אלברט אסרף: כרגע מתחילים עם 60 והמגמה היא לעלות ל-300.
רוני בר-און: מ-60 אלה, אתה יכול לתת לי מספר כמה יהיו בכתמים הצבעוניים של הישוב הלא יהודי, בצפון, במרכז, במשולש?
רוני בר-און: אני מצטער שאני מר במספרים, אבל זה הכלי היחיד שאני יכול לבחון את הרים האלה.
רוני בר-און: כל פעם שאני מתעורר בבוקר אני שומע: תאונה עם שני הרוגים, תאונה חזיתית.
רוני בר-און: בסוף היום נוסעים מדי מהר או אני לא יודע מה.
רוני בר-און: המצלמה הזאת, אני כבר לא נוהג כמעט, אבל אני זוכר שכשהיינו רואים מצלמה הרגל באופן אוטומטי עפה מהגז.
רוני בר-און: אתה כן נוסע מהר, אתה לא נוסע מהר, הרפלקס המותנה הוא שראית מצלמה אתה מרים את הרגל, אז יש לזה לא רק אלמנט מונע אלא גם אלמנט מרתיע.
רוני בר-און: אתה יודע להגיד את החלוקה?
סנ"צ אלברט אסרף: אתה אכן צודק, אבל צריך להבין שהמצלמות הן מצלמות מהירות ומתמקדות בכבישים הבין-עירוניים בעיקר, במאסה הראשונה שלהן.
סנ"צ אלברט אסרף: לא מעט מצלמות – ואני מדגיש, לא מעט - ממוקדות בפאתי כניסה ליישובים ערביים, ראה ואדי עארה.
סנ"צ אלברט אסרף: אם זכרוני לא מטעה אותי, בין שלוש לארבע.
גאלב מג'אדלה: שלוש.
סנ"צ אלברט אסרף: שלוש, שזה משמעותי, זה מכובד.
גאלב מג'אדלה: מהחדשות אתה מתכוון.
סנ"צ אלברט אסרף: כן, כן.
סנ"צ אלברט אסרף: ונוסיף עוד מצלמות שנמצאות סמוך לג'סר א-זרקא ולפרדיס בכביש 70, אז אנחנו רואים לא מעט השקעה שלנו.
גאלב מג'אדלה: בג'סר היא כבר מוצבת.
סנ"צ אלברט אסרף: כן.
סנ"צ אלברט אסרף: ככל שהפרויקט הזה יקבל את המשאבים - - -
גאלב מג'אדלה: בין עתלית לג'סר.
רוני בר-און: מה יש לך?
רוני בר-און: קיבלת את כל המפה לדעת - - -
גאלב מג'אדלה: אני נוסע הרבה, אדוני.
גאלב מג'אדלה: אני יכול לומר משהו לאדוני?
גאלב מג'אדלה: אני נוסע הרבה בכבישים, לצערי הרב.
גאלב מג'אדלה: זו סכנת חיים.
גאלב מג'אדלה: לקחתי אוטו כשהחלפתי את כבוד הפרופסור עם 21,000 ק"מ, היום 167,000, בשנה ושבעה חודשים.
גאלב מג'אדלה: אני רוצה לומר לאדוני משהו בהזדמנות הזאת ברוח טובה.
גאלב מג'אדלה: אני גר בבאקה אל-גרבייה, יש הפרעה לתחבורה הסדירה בבאקה לאין שיעור, לא אמנה את זה כאן עכשיו.
גאלב מג'אדלה: זה פשוט מעצבן.
גאלב מג'אדלה: אתה רואה שוטר מגיע בבוקר לבאקה, עומד במקום שנוח לו ועוצר את הנשים שהולכות להביא את הילדים לבית-הספר בלי חגורה, בלי אורות, בודק רישיונות.
גאלב מג'אדלה: זה מאוד חשוב, אבל המופרעים, שסוגרים את הכבישים ומונעים את זרימת התנועה או עומדים על הכביש עצמו וחוסמים אותו ועושים רים איומים ונוראים - לא מגיעים אליהם, לא מתייחסים אליהם.
גאלב מג'אדלה: אבל להעמיד אישה בבוקר - - -
רוני בר-און: גאלב, שמענו, באמת- - -
גאלב מג'אדלה: זה לא התפקיד שלו.
רוני בר-און: אתם לא בנים יחידים בר הזה.
רוני בר-און: תאמין לי, זה קורה בכל מקום, זה גם במבשרת, גם בירושלים וגם - - -
גאלב מג'אדלה: אולי יעשו את המשימה האמיתית שלהם, ואני אומר לך, אני רואה את זה.
גאלב מג'אדלה: פעם אחת גם הערתי לשוטר.
רוני בר-און: תודה, חבר הכנסת מג'אדלה.
רוני בר-און: כן, אם אתה רוצה להשיב אתה יכול.
סנ"צ אלברט אסרף: אני מדגיש, נושא השותפות של המשטרה המקומית עם אנשי הרשות היא מאוד חשובה.
סנ"צ אלברט אסרף: בעיות כאלה צריכות לבוא לפתחנו.
סנ"צ אלברט אסרף: אני מבטיחך שניתן את הדעת עליהן.
רוני בר-און: עכשיו חוזרים לאכיפה בתוך הרשויות.
רוני בר-און: נמצאה טענה כנגד המשטרה בדוח הביקורת, שהנושא של האכיפה של החובות של הרשויות המקומיות בקשר למפגעים, בקשר מוסדות חינוך, בקשר למיתון תנועה וכל כיוצא באלה, המשטרה צריכה להתריע ולהגיד, כי כל הוועדות האלה של הבטיחות בדרכים והאנשים שימונו, הם עובדים אצל ראש העיר.
רוני בר-און: אז הם יכולים מהיום עד מחרתיים להתריע, אבל אתם יודעים, הכוח של המשטרה הוא הרבה יותר גדול בר הזה.
רוני בר-און: הנוכחות הזאת, להסתכל, לראות, בבחינת רפואה מונעת.
רוני בר-און: להגיד: זה מפגע בטיחותי, לכתוב מכתב לראש העיר.
רוני בר-און: תאמין לי, הוא יקבל מכתב ממפקד המחוז הוא יתקן את זה, כי בפעם הבאה שתהיה שם תאונת דרכים מפקד המחוז יראה לו: אדוני, כתבתי לך.
רוני בר-און: מה עשית עם הר הזה?
רוני בר-און: זה חלק מהר.
רפ"ק יוני גיז: יש את זה.
רפ"ק יוני גיז: כשמהנדסי התנועה שלנו מגיעים לזירת תאונת דרכים יוצאת סקירה של המהנדס ואותה רשות דרך מקבלת את הממצאים מהסקירה.
רפ"ק יוני גיז: אנחנו מתחילים עכשיו את הבחינה להביא לדין, מהדרג השני – לא מי שגרם לתאונת הדרכים אלא מהדרג השני.
רוני בר-און: הייתי מציע, ברשותכם, קצת יותר רחב.
רוני בר-און: בסוף, הידע או הזיכרון הארגוני מכל הצרות האלה מצוי אצלכם, אצל הבוחנים שלכם.
רוני בר-און: הם יודעים להגיד למה זה קרה, איפה זה קורה יותר מדי, איפה השכיחות.
רוני בר-און: להוציא בעניין הזה רעיון מסדר אחד ולגרום לאנשים האלה להבין מה יותר נכון לעשות.
רוני בר-און: מה מבין ראש עיר בתאונות דרכים?
רוני בר-און: בחרו אותו כי הוא יודע לר, הוא יודע לעשות חינוך, הוא יודע לעשות רווחה, הוא יודע לעשות רים אחרים.
רוני בר-און: הוא באמת לא מבין בתאונות דרכים.
רפ"ק יוני גיז: יש לנו בעיה לא פשוטה במגזר, שחלק לא קטן מתאונות הדרכים אנחנו לא יודעים וכשרוצים להשקיע את הכסף גם לא יודעים איפה.
רפ"ק יוני גיז: כי אם שמים שלט עם השם של הכביש, השלט לא מחזיק הרבה זמן.
רפ"ק יוני גיז: ואז, כשכבר קרתה תאונת דרכים, לא יודעים למקם אותה.
רפ"ק יוני גיז: כשרוצים לבוא ולהגיד איפה מוקדי תאונות הדרכים, זו בעיה לא פשוטה.
שמואל גולן: זה בדיוק מה שהצגנו פה.
שמואל גולן: העברת המידע הזה, מה שנקרא הטיפול התגובתי.
שמואל גולן: הם צריכים לנתח את התאונות ולהעביר את זה אחרי זה כהנחיות לרשות המקומית.
שמואל גולן: יש בעניין הזה ליקוי.
רון מוסקוביץ: היום יש לנו פרויקט שפותר את הבעיה זאת.
רון מוסקוביץ: מימנו GPS למד"א, שהוא דוקר את המקום ברגע שהוא מגיע לפצוע, ואז המידע הזה מצוי.
רוני בר-און: הוא לא תלוי גניבת השלט מאלומיניום, נכון?
רון מוסקוביץ: נכון.
רוני בר-און: אפשר לעשות שלטים מפלסטיק?
רוני בר-און: אולי פלסטיק לא יגנבו.
שמואל גולן: עשו את זה בדרום.
שמואל גולן: ניקבו את זה בחורים.
רפ"ק יוני גיז: כנראה שזה בדרגה יותר גבוהה, שזה לא החומר של השלט אלא דווקא השלט, מה שמסתתר מאחורי השלט.
רוני בר-און: תודה רבה לך, סגן ניצב אסרף ותודה רבה רב פקד יוני גיז.
רוני בר-און: יש פה עוד מישהו שרצה להגיד משהו ולא פניתי אליו?
דן קדרון: שירתתי במרכז הובלה כקצין מדור בטיחות.
דן קדרון: זכינו עכשיו בפרס הרמטכ”ל לבטיחות.
דן קדרון: אחרי 34 שנות שירות, מתוכן 28 במרחב איו"ש, כולל במגזר הלא יהודי, ועד היום אני מתנ ומטפל בנושא הזה.
דן קדרון: הייתי אחראי על המחלקה של המשאיות שמביאות את האספקה לכל היישובים.
דן קדרון: כל קו שנוסע לאיו"ש או למגזר, מעלה אפרים או עטרת.
דן קדרון: הייתה תאונה קשה מאוד אחרי עטרת, בדרך לטלמון, כתוצאה מתשתית של הכביש.
דן קדרון: היה שם בור ענק ומשאית הקירור של האספקה הגיעה לשם.
דן קדרון: היה שם חור ענק, שלא סימנו אותו.
דן קדרון: זה היה בשעה 6:00 בערב, כשהכול חשוך ואין תאורה.
דן קדרון: הוא נכנס לתוך הבור, כי הוא לא היה מסומן ולא ראה אותו.
דן קדרון: היה לו פיצוץ בגלגל הקדמי, המשאית החליקה, נעמדה לרוחב, התהפכה ועלתה באש.
דן קדרון: זו תאונה אחת.
דן קדרון: הייתה לי עוד תאונה אחת – אני מראה ליושב-ראש שזו לא אשמת הנהגים, זו אשמת התשתית הרעועה - משאית נסעה לכיוון אלפי מנשה בעלייה, והגיעה משאית גדולה הגיעה מימין.
דן קדרון: הנהגים שלי מחונכים.
דן קדרון: אמרתי להם: רכב יותר גדול מכם, אתם יורדים לשוליים בעדינות ואדיבות – שווה חיים.
דן קדרון: הוא ירד לשוליים בעדינות, אבל השוליים שם הם כמו חול והוא נעמד על הצד.
דן קדרון: ביום אחד שתי משאיות קירור התהפכו על הצד בגלל התשתיות של הכבישים.
דן קדרון: לא הייתי הולך הביתה, חיכיתי כל יום בבסיס עד 11:00–12:00 בלילה, עד שהמשאיות חזרו ואז יכולתי ללכת לישון.
דן קדרון: אני חושב שבנושא הזה צריך לעשות תשתית יותר טובה בכבישים שם כי זו בעיה.
דן קדרון: את הנהגים שלי תדרכתי עד הסוף וגם קיבלתי פרס בטיחות.
דן קדרון: אני מודה ליושב-ראש ואני פנוי לעזור לוועדה לבטיחות בדרכים בכל נושא.
רוני בר-און: נציג האוצר, אתה רוצה להגיד משהו?
רוני בר-און: פעם ראשונה שיש דיון פה שלא תולים את זה בכסף.
דולב: אין לנו מה להגיד.
רוני בר-און: עמותת "עיניים בדרכים".
רוני בר-און: עורכת הדין קרן גרין, בבקשה.
רוני בר-און: במהירות רבה, כי אנחנו צריכים לסיים.
קרן גרין: אעשה את זה בקצרה.
קרן גרין: אני מתנת ב"עיניים בדרכים", אני גם יו"ר הנהגת הורים בבית-ספר בקדימה-צורן.
קרן גרין: הסיבה שאני פה היא כדי לספר שאכיפה זה מאוד חשוב, תשתיות זה מאוד חשוב אבל אין כמו שינוי התנהגות, ומוכח שאפשר לעשות את זה.
קרן גרין: אנחנו מרים על פרויקט שנקרא "נָשֵק וסע".
קרן גרין: בכניסה לבית-הספר עומדים ההורים בתורנות יומית, כל הורי בית-הספר משתתפים בתורנות הזאת.
קרן גרין: הם עומדים עם וסט צהוב, עוזרים לילד לצאת מהרכב, להוציא את התיק בצורה בטוחה בכניסה לבית-הספר, והרכב ממשיך.
קרן גרין: אין צפירות, אין פקקים, יש תרבות נעימה יותר, נחמדה יותר בבוקר, והבטיחות בדרכים מעל הכול.
קרן גרין: זה לא טוב רק לבית-הספר, אלא זה טוב לחינוך קהילה שלמה בכל היישובים, גם במגזר הלא יהודי.
קרן גרין: ההורים, כשהם לוקחים חלק, הם עוברים איזושהי הדרכה.
קרן גרין: הנושא של הבטיחות בדרכים נכנס להם למודעות, הילדים מבינים שהם צריכים לחגור, לא לשבת עם התיק על הגב, ובעצם אנחנו משלימים את מה שקורה בבית-הספר גם בבית וגם בסביבה.
קרן גרין: זה משהו שקורה ביישובים בארץ, לצערי, עדיין לא במגזר הלא יהודי.
קרן גרין: נשמח גם לעשות לכם סיור, גם לעשות את זה גם במגזר הלא יהודי.
קרן גרין: אבל זה משהו שיכול לעבוד ממחר בבוקר, עם אותן תשתיות, עם אותה אכיפה.
רוני בר-און: תודה רבה, תבורכו.
רוני בר-און: יש עוד מישהו שלא נשמע?
רוני בר-און: מר לנגר, אתה רוצה להעיר?
אלכס מילר: אני שמח על התשבחות שקיבלנו עד עכשיו.
אלכס מילר: אנחנו משקיעים מאמץ גדול, נמשיך לעשות את זה ביתר שאת, וכל רשות שתצטרך סיוע ספציפי, עזרה והדרכה - נעמוד לשירותה.
רוני בר-און: מר גולן, תקלקל לו את המצב-רוח בבקשה.
שמואל גולן: אקלקל לכולם.
שמואל גולן: קודם כול, על עובדות.
שמואל גולן: ראש עיריית כפר קאסם, אני לא אוהב להתווכח על עובדות, אבל אקריא לך מספר התקציב שלך.
שמואל גולן: בשנת 2008 תקצבת ב-880,000 - - -
נאדר סרסור: לא אני תקצבתי, אדוני.
שמואל גולן: אני אומר "ראש עיריית כפר קאסם".
שמואל גולן: 520,000 נוצלו; בשנת 2009 – 766,000, מתוכם 244,000 נוצלו.
שמואל גולן: כלומר, הכסף הלך למשהו אחר.
שמואל גולן: בשנת 2010 היית כבר?
שמואל גולן: נוצל 300,000 שקל מתוך 1 מיליון.
שמואל גולן: אלה העובדות.
נאדר סרסור: אדוני, זה לא כסף שהתקבל ממשרד ממשלתי כלשהו.
רוני בר-און: אדוני ראש העיר, אתם אמרתם מה שאמרתם, עכשיו אנחנו מסכמים במה שנקרא סיבוב לאחור – אלה שפתחו ראשונים מסכמים אחרונים.
רוני בר-און: תן למשנה למנכ"ל, מר גולן, לומר את רו בבקשה.
שמואל גולן: מבחינת העובדות, לזה היושב-ראש התכוון כשהוא אמר שחלק מהתקציבים נוצלו לרים אחרים.
שמואל גולן: כשאנחנו עוסקים פה בנושא של חיים ומוות ראוי לקחת את זה לתשומת לב ולנצל את כל התקציבים האלה.
נאדר סרסור: אני רוצה שמדינת ישראל תשקיע בנו יותר מפי ארבעה מאשר במגזר היהודי.
רוני בר-און: אדוני ראש העיר, אנחנו יושבים פה כמעט שעתיים.
רוני בר-און: שמרנו על איזשהו סוג של מתווה דיון רגוע, אז אני מציע להמשיך.
שמואל גולן: ר שני, אדוני היושב-ראש, התייחסת לנושא של הרגולציה והמצ'ינג.
שמואל גולן: הרגולציה היא בעייתית מאוד, במיוחד במגזר הלא יהודי.
שמואל גולן: המעורבות שם צריכה להיות הרבה יותר גדולה מאשר במגזר היהודי, לצערי הרב.
שמואל גולן: חלק מהמקומות האלה מנוהלים על-ידי ועדות ממונות.
שמואל גולן: התשבחות שניתנו פה למשרד התחבורה זה כי הוא הבין כבר לפני הרבה שנים שהוא צריך לעסוק בעניין הזה במעורבות ישירה ולא להקצות תקציבים, כי התקציבים, לצערנו הרב, לא נוצלו לטובת הרים האלה.
שמואל גולן: יש חברה, שמנכ"ל משרד התחבורה לא הזכיר אותה פה, חברה שמיועדת לעניין הזה – למיטב זכרוני, קוראים לה "גדיש".
שמואל גולן: היא זו שעושה את כל הפרויקטים במגזר הלא יהודי בצפון.
אלכס מילר: יש כמה חברות.
שמואל גולן: אני מכיר אחת.
שמואל גולן: לכן שם המעורבות של הרגולציה חשובה יותר, כולל מה שהזכרת פה.
שמואל גולן: לגבי המצ'ינג - אנחנו בוחנים את זה השנה.
שמואל גולן: זה נכון, כאשר משרד התחבורה מקצה 70% לתקציב ואומר לרשות ש-30% היא תביא, אין להם יכולת להביא את ה-30% אז הלכו ה-70%.
שמואל גולן: הם לא מסוגלים להביא את הר הזה וצריך לתת לזה פתרון.
שמואל גולן: השנה אנחנו בוחנים את כל סוגיית המצ'ינג, זה לא רק פה, גם ברווחה וגם ברים אחרים.
שמואל גולן: צריך לתת לזה תשובה.
שמואל גולן: לגבי התמונה הכוללת - התמונה היא עגומה מאוד.
שמואל גולן: אמנם הצגנו רק שתי רשויות מקומיות, אבל התמונה דומה בהרבה מאוד רשויות במגזר הלא יהודי.
שמואל גולן: נתוני הפתיחה שלהם הם גרועים מאוד.
שמואל גולן: צריך לעשות חשיבה כיצד מדרבנים את העניין הזה ונותנים לזה תנופה, במיוחד ברים החשובים ביותר, כי אם אנחנו באים ליישובים שאין מדרכות ואנחנו רואים שילדים חוזרים מבתי-הספר והולכים לאורך הכביש, אז מספיק נהג אחד מתפרע, לא צריך יותר מזה בכדי לפגוע בילדים האלה, אז לעולם לא נפתור את הבעיה הזאת.
שמואל גולן: צריך להשלים את הפערים בצורה כזו או אחרת ואני יודע שזה הרבה כסף.
שמואל גולן: אבל, ואני אומר את זה פה, צריכה להיות גם השתתפות בעלים.
שמואל גולן: זה ר שמאפיין חלק מהיישובים במגזר הלא יהודי, אמרתי את זה בתחילת הדיון ואני אומר את זה גם עכשיו, הם לא עוסקים בגבייה, לא עוסקים בהשתתפות בעלים.
שמואל גולן: כשלא עוסקים בעניין הזה ולא לוקחים כסף אז אין כסף, כשאין כסף לא מתחזקים, ולא תמיד צריך להפיל את האחריות רק על הדרג הממשלתי בעניין הזה.
שמואל גולן: לגבי חינוך – עסקנו פה רק בזעיר אנפין בנושא הזה.
שמואל גולן: משרד החינוך לא מיוצג פה, הוא אחראי על העניין הזה.
שמואל גולן: תוכנית זה"ב – כשהיינו ילדים עסקנו בזה"ב – זהירות בדרכים.
שמואל גולן: את הר הזה צריך להטמיע שם ולעשות אותו, ועל-ידי זה נביא אותם לרמת הבנה שהנושא הזה חשוב.
שמואל גולן: לסיכום, התוכנית המניעתית היא התוכנית החשובה ביותר.
שמואל גולן: כמובן שצריך לטפל גם תגובתית, אבל המניעתית היא החשובה ביותר, ולעניין הזה צריך להעמיק גם בביקורת שלנו וגם צריך לקחת את זה לתשומת לב כדי לתקן את העניין.
רוני בר-און: חבר הכנסת עמאר, אתה רוצה להוסיף משהו?
חמד עמאר: אדוני היושב ראש, שמעתי כאן תשבחות על משרד התחבורה והשקעה של משרד התחבורה.
חמד עמאר: אבל עם כל זה, כשאנחנו מחלקים את התקציב ונכנסים לפרויקט ביישוב ערבי, ביישובי המיעוטים, במקום שייקח שנה לוקח שלוש וארבע שנים בגלל חלוקת התקציב.
חמד עמאר: אם יש תקציב, צריך לדעת לקחת את התקציב ובתוך תקופה קצרה לסיים את הפרויקט, כי אותו פרויקט שאנחנו מבצעים בשביל לשמור על הבטיחות יכול בסופו של ר להתהפך ולגרום לתאונות דרכים ולסכן חיי אדם.
חמד עמאר: לכן חלוקת התקציב במגזר הערבי צריכה להיות שפרויקט יתחילו ויסיימו, לא למשוך את זה כמה שנים.
רוני בר-און: חבר הכנסת מג'אדלה.
גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, אני ממליץ למשרד התחבורה להקים צוות ייעודי שיכלול את כל הגורמים.
גאלב מג'אדלה: לא אמר מוסקוביץ שהצוות שלו הגיע למסגדים, כדי שבימי שישי ירו על הצלת חיי אדם.
גאלב מג'אדלה: זו תוכנית מאוד מסודרת.
גאלב מג'אדלה: אבל אני חוזר ואומר, תקימו צוות מיוחד, אמיתי, שיר על תרבות נהיגה והתנהגות אבל גם איך מגייסים את הממשלה לתוכנית לאומית מיוחדת לנושא הזה, כי מדובר בחיי אדם.
גאלב מג'אדלה: לא דיברנו כאן על תאונות והריגה בחצר הבית, שהשיעור שלהן עוד הרבה יותר גבוה ביישוב הערבי מאשר ביישוב היהודי.
גאלב מג'אדלה: ההמלצה שלי אליכם, ניקח צוות מיוחד, מקצועי, שייקח את כל הרבדים של המשרד, נתחיל מההתנהגות ונסיים בתוכנית לאומית תקציבית ייעודית לתשתיות באמת לשנתיים-שלוש.
גאלב מג'אדלה: לדעתי, נראה שיפור גדול.
רוני בר-און: נקיים דיון מעקב בתוך תקופה של כחצי שנה.
רוני בר-און: נראה מה עוד משתפר בעניינים האלה, מה כל צד מקדם – גם העיריות, גם הרשות לבטיחות בדרכים, גם המשטרה, גם המשרדים הנוגעים בר.
רוני בר-און: משרד הפנים לישיבה הבאה יבוא בדרג מנכ"ל ומעלה כדי שגם יוכל להתחייב בשם משרד הפנים מכוח האחריות שלו כלפי השלטון המקומי.
רוני בר-און: אני מודה לכל המשתתפים, הישיבה נעולה.
רוני בר-און: בוקר טוב לשרת החקלאות ופיתוח הכפר.
רוני בר-און: נושא הדיון הוא ניהול ענף הדיג – דוח מבקר המדינה 61ב וגם בקשה דחופה לסדר היום (דיון מהיר): אי יישום דוח מבקר המדינה מס' 61ב בנושא אגף הדיג של חבר הכנסת שלמה מולה.
רוני בר-און: אני מודה לשרה ולמנכ"ל המשרד שהגיעו כולם; למר ענר, משנה למנכ"ל ומנהל החטיבה במשרד מבקר המדינה, לחברי הכנסת שהגיעו לדיון.
רוני בר-און: מתווה הדיון יהיה כדלקמן: אני אפתח בהצגת נושא הדיון; אחר כך ככל שמר ענר או מי מטעמו ירצה להוסיף דברים, גם הוא יוזמן לעשות כן.
רוני בר-און: אחר כך, גברתי השרה, יישמע דבר המשרד ככל שאת תבחרי לעשות או ככל שתורי למי מאנשייך לעשות כן.
רוני בר-און: אני הבטחתי למנכ"ל המשרד שצריך להגיע בדחיפות לישיבת מועצת המנהל - -
יוסי ישי: בגלל חשיבות העניין אני לא אעזוב לפני שהישיבה תסתיים.
רוני בר-און: אני עוד הבטחתי שאני אשחרר אותך - -
יוסי ישי: בגלל חשיבות העניין אני אשאר פה עד הסוף גם אם זה יהיה על חשבון הישיבה הבאה.
רוני בר-און: אני מאוד מכבד את זה, רק אני אמרתי שכדי למנוע תקלה אחרת שנוגעת למילוי תפקידך, על-פי הכללים שקבעה מדינת ישראל- -
יוסי ישי: חשבתי שזה מספיק חשוב שאני אוותר על הישיבה הבאה.
רוני בר-און: בסדר, אבל תן לי להשלים את המשפט של מה שאני הבטחתי לך.
רוני בר-און: נכון שבדרך כלל מתייחסים להבטחות של אנשי ציבור כלעורבא פרח – מכל מקום, להבטחות שלי אני מתייחס בכובד ראש ומתכוון למלא אותם.
רוני בר-און: אם אתה בוחר אחרת, זאת זכותך שאתה תישמע מחוץ לסדר הדיון כדי תוכל לקום וללכת.
רוני בר-און: אם אתה מחליט אחרת זה כמובן עניינך, ואני מכבד את זה.
רוני בר-און: כך או כך, אני מבקש מכל הנוכחים באולם שגם אם לא יישמעו דברים שלא ממש עולים בקנה אחד עם מה שהם חושבים שיתאזרו בסבלנות.
רוני בר-און: כולם ידברו, ואני אבטיח שהם ידברו בלי שאחרים יפריעו להם.
רוני בר-און: אם כן, הנושא הוא ניהול ענף הדיג, והמצע לדיון או הבסיס הנורמטיבי של הדיון הוא הדיון במעקב על דוח המבקר וגם הצעה דחופה לסדר של חבר הכנסת מולה.
רוני בר-און: בגדול הרעיון המסדר של הביקורת הוא המצב הקשה שמראה שיש ירידה ניכרת בכמות הדגה בעלת הערך המסחרי בחופי ישראל.
רוני בר-און: בעשור האחרון שהחל בשנת 2000 שלל הדיג במדינת ישראל ירד בכמויות של למעלה מ-80%, ומשרד החקלאות ופיתוח הכפר וגם המומחים באקדמיה סבורים שכמות הדגה המסחרית קרובה להכחדה.
רוני בר-און: אם נשווה נתונים, ב-2005 צריכת דגי המאכל בישראל הייתה כ-72 טונות בשנה, וכמות הדגים המיובאים בשנת 2009 הגיעה ל-60 אלף טון.
רוני בר-און: רובם באים כמוצר קפוא באופן שמתחרה בדגה הטרייה שמיוצרת בארץ בבריכות הדגים.
רוני בר-און: האגף הבכיר לדיג ולחקלאות מים הוא חלק ממשרד החקלאות.
רוני בר-און: הם שניהם כפופים למנכ"ל, והם כפופים – תקשיבו טוב – לפקודת הדיג משנת 1937.
רוני בר-און: נדמה לי שזאת ההוראה הסטטוטורית השנייה בוותיקות שלה במציאות הישראלית.
רוני בר-און: הדבר היחיד שהוא אנאכרוניסטי במידה כזאת במדינת ישראל ואולי קצת יותר, זה פקודת העיריות מ-34'.
רוני בר-און: לא בטוח שבחדר הזה נמצאים אנשים שנולדו בשנים האלה, ואם כן, אני מיד מתנצל בפניהם.
רוני בר-און: פקודת היערות זה מ-27'.
רוני בר-און: בסדר, אם מה שאנחנו רוצים במדינת ישראל זה שהעיריות וענף מסחרי כל כך חשוב כמו הדיג יתנהלו כמו היערות והאגודות השיתופיות אז באמת אולי יש עוד משהו משנת 1800, אם נמצא.
רוני בר-און: אל תעבירו לי פתקים לעשות תחרות מה יותר ישן.
רוני בר-און: אז טעיתי, זה לא הכי ישן, בסדר?
רוני בר-און: יש גם זה וגם זה וגם זה.
רוני בר-און: שום דבר שצריך להתגאות בו.
רוני בר-און: אני יכול לומר את זה ממכון שבתי כמחוקק.
רוני בר-און: אנחנו כבר היינו צריכים לסדר שהתאריכים יהיו שונים.
רוני בר-און: תקופת הביקורת נוגעת לפברואר-אוגוסט 2010, לא 1910.
רוני בר-און: באותה פקודה הוטל על שר החקלאות לנהל את מה שכונה "דיג בר קימא" בים התיכון, בכינרת ובמפרץ אילת.
רוני בר-און: הבדיקה מעלה, אם לומר את התוצאה בקליפת אגוז – תפקוד לקוי או ניהול לקוי של המטלה הזאת.
רוני בר-און: נעבור ים-ים.
רוני בר-און: ים-ים וצרותיו.
רוני בר-און: הדיג בכינרת: באותו עשור של שנות ה-2000 נמצאת ירידה של עשרות אחוזים מדי שנה של הדגים שהם בעלי ערך מסחרי בכינרת.
רוני בר-און: ב-2008 נדוגו בכינרת 224 טונות לעומת כמעט פי עשרה – 2,163 טונות ב-1998.
רוני בר-און: אם סופרים את החשבון אחורה זאת ירידה של 90%.
רוני בר-און: הביקורת מעלה ליקויים רבים בתפקוד אגף הדיג, כמו: לא היו אישורים לעבודה בשבת או חלופה מתאימה; הפיקוח על הדיג: סקרי איסוף לא בוצעו על-פי התכנון ובכך לא נמצאה אפקטיבית מניעת הדיג הבלתי חוקי.
רוני בר-און: בין היתר נסקר עניין של שימוש ברשתות דיג אי תקניות ככאלה שמעלות בחכה או ברשת גם דגים קטנים ודגים צעירים, וכך נפגע פוטנציאל הגדילה של דגי האמנון והבורי.
רוני בר-און: מבקר המדינה הלך מהלך שצריך להצדיע לו, הוא לא עניין שבשגרה – והטיל את האחריות על מנהל אגף הדיג, מר אנג'וני, שלא התייעץ ולא עשה את מה שצריך לעשות בעניין זה של תקינות רשתות הדיג.
רוני בר-און: נקבע כי אגף הדיג לא ניהל את הדיג בכינרת באופן תקין, והוא אחד האחראים להידרדרות מצב הדגה בכינרת.
רוני בר-און: בעונת הדיג של 2010-2009 התבצעו רק אכיפה חלקית ופיקוח חלקי של איסור הדיג, קרי דגי האמנון, הגליל בתקופת הקינון וההטלה שלהם.
רוני בר-און: אין צריך להרחיב בעניין חומרת הפגיעה ומידת הפגיעה במצב הדגה בכינרת כתוצאה מכך.
רוני בר-און: נסקר גם עניין הנזק של הקורמורנים, עופות בר נודדים, שניזונים מדגת הכינרת.
רוני בר-און: חרף סיכום של מנכ"ל רשות הטבע והגנים ומנכ"ל משרד החקלאות להוציא לפועל תוכנית לגירוש קורמורנים גם משמורות טבע, ואנחנו נרצה לדעת מה הסטטוס של הדבר הזה.
רוני בר-און: בשנת 2008 הגיעה הירידה בדגה לשפל חסר תקדים, ועקב כך נזדעקה הממשלה והחליטה ב-18 באפריל 2010 להפסיק את הדיג בכינרת למשך שנתיים.
רוני בר-און: החלטה זאת התבססה על המלצת הצוות שמינו בדצמבר 2009, מנכ"ל המשרד להגנת הסביבה וכן מנכ"ל משרד החקלאות.
רוני בר-און: אנחנו נרצה לדעת מה עם העניין הזה.
רוני בר-און: מה עם הליקויים שמצאה הביקורת בעבודת הצוות האחראית על הכנת תוכנית החירום להצלת הדיג בכינרת?
רוני בר-און: לא ביקש, וכנראה, גם לא קיבל ייעוץ משפטי, הגם שמדובר בתוכנית מורכבת שמצריכה מעצם טיבה ליווי משפטי משום שלהשפעה שלה יש אפקט פעמון מאוד רחב גם על תחומי עיסוק וגם על עבודה וכיוצא באלה.
רוני בר-און: חרף כך לא נעשה מאומה בעניין הזה.
רוני בר-און: נקבע שלא כל חברי הצוות נפגשו עם כל הגורמים המקצועיים, וממילא לא נכתבו גם פרוטוקולים.
רוני בר-און: לכן מתקשים בביקורת להבין, וגם אני מוכרח להצטרף לזה, איך זרם המידע לאותם חברי צוות שלא נכחו בפגישות ולכאורה היו אמורים - - - הדיג בכינרת, למרות מה שאמרתי בעניין ההחלטה, נמשך ללא הגבלה גם בשנת 2011.
רוני בר-און: זה אולי לא מונח לפתחו של משרד החקלאות לבד, אבל ועדת הכלכלה לא אישרה את תיקון התקנות בגלל מחלוקת על תמיכה שתינתן לדייגים ועל קריטריונים לזכאות לתמיכה הזאת.
רוני בר-און: באחריות משרד החקלאות היה לשכלל את החלטת הממשלה לכלל ביצוע גם אם ועדת הכלכלה מבקשת, טוענת או דורשת השלמות.
רוני בר-און: בדצמבר 2008 הוגשה עתירה לבג"ץ של ארגון דייגי הכינרת, עיריית טבריה, עין גב, גינוסר, בטענה שהמשרד לא התקין תקנות, לא הביא לאישור ועדת הכלכלה, ולכן אין לו הסמכות להשבית את הדיג בכינרת.
רוני בר-און: לעת סיום עריכת הביקורת העניין היה תלוי ועומד בבג"ץ.
רוני בר-און: אינני יודע מה זה היום, אבל אנחנו, כמובן, לא נקיים דיון מקביל בעניין שתלוי ועומד בבית משפט.
רוני בר-און: נלך מן הכינרת לים התיכון.
רוני בר-און: שם קובע המבקר כי במרבית השנים לא אסף האגף בכלל או באופן מספיק, נתונים על שלל הדיג בים התיכון או אסף נתונים חלקיים, אף על פי שניהול הדיג חייב להיות מגובה בנתונים מעודכנים.
רוני בר-און: מנהל האגף הקצה בשנים 2009-2001 סכומים זעומים בלבד למחקרים בים התיכון וגם קרן המדען הראשי שבמשרד החקלאות לא מינה, החל משנת 2000 מחקרי דיג, ובכך ההתנהלות הזאת הביאה לבעיות שניתן היה למנוע אותן מראש.
רוני בר-און: תקנות הדיג קבעו מגבלות בנוגע לרשתות בספינות מכמורת, אבל למרבית הצער, חרף העובדה שנקבעו מגבלות אגף הדיג לא אכף אותן מעולם.
רוני בר-און: אז מה לי אם יש מגבלות או אין מגבלות אם אף אחד לא אוכף אותן?
רוני בר-און: הרשתות המצויות בשוק, לדעת הביקורת ולקביעתה, אלה המשמשות את הדייגים, אינן תואמות את מה שאמור בתקנות.
רוני בר-און: לא התקיים פיקוח נאות בכל שעות היממה בשל מחסור בכוח אדם.
רוני בר-און: כאשר נדרש ריכוז מאמץ או בכינרת או בים התיכון, האחד בא על חשבון השני, ואנחנו נמצאים מפסידים גם כאן וגם כאן.
רוני בר-און: בנושא הפיקוח על הדגה המיועדת למאכל אדם – ופה דומני שאנחנו כבר מתקרבים לתחום שניתן באמת להגדיר אותו כסוג של דיני נפשות – הפיקוח על טיב הדגה הנמכרת בשווקים מוטל על השירותים הווטרינריים במשרד החקלאות.
רוני בר-און: לקביעת הביקורת עד 2009, השירותים הווטרינריים לא עסקו כלל בפיקוח על גידול דגי מאכל ובמתן אישורים לחוות לגידול דגים שמשווקות דגים לשוק המקומי ולייצוא, כמקומות ראויים לגידול דגים ולא פיקחו עליהם.
רוני בר-און: בנובמבר 2008 משלחת מהאיחוד האירופי מצאה ליקויים חמורים בפיקוח על דגים ועל ייצור מוצרי דגים בראשי אב אלה: 1.
רוני בר-און: לא התקיים פיקוח וטרינרי על בריכות הדגים ולא היה כל תהליך של רישום ואישור בריכות גידול.
רוני בר-און: הפיקוח על מי השתייה בברכות שבהם מגדלים את הדגים לא תאם את התקנות האירופיות.
רוני בר-און: הבדיקות הווטרינריות הנדרשות לקביעת איכות הדגים לא נעשו על פי הדרישות הן בחומרי
רוני בר-און: בעיבוד מוצרי הדגים בתעשייה השתמשו בחומרים כימיים לחיטוי הדגים – דבר האסור על פי
רוני בר-און: ב-2009 נכתבו נהלים התואמים את התקנות האירופיות, הוכנה טיוטת תקנות במטרה להסדיר.
רוני בר-און: לאחר בדיקה חוזרת הורשו שני מפעלים לייצא לאיחוד האירופי לעומת שמונה ביולי 2008 לפני שהמשלחת באה, ראתה את מה שראתה וכתבה את מה שכתבה.
רוני בר-און: העולה מן המקובץ הוא שענף הדיג פועל ללא הסדרה מספקת.
רוני בר-און: עד שלהי 2010, קרי לפני למעלה משנה, טרם הותקנו התקנות.
רוני בר-און: הנהלים לא נאכפים אולי משום שאין סנקציות בנות-הפעלה, ולפיכך חשוב לעגן את הוראות הנוהל בתקנות כדי שיהיה בסיס נורמטיבי וסטטוטורי להתנהל על-פיו בהמשך.
רוני בר-און: אנחנו נבקש את ההתייחסות בעניינים הבאים, גברתי השרה.
רוני בר-און: אגף הדיג, איך אתם מתייחסים לטענות של הביקורת בעניין היתרי דיג ברשתות בלתי חוקיות?
רוני בר-און: העובדה שאין פיקוח ובקרה אפקטיביים על דיג בלתי חוקי ועל הטיפול בבעיות הקורמורנים; עוד לא אמרתי שאין ממצא בעניין הזה, אבל מכיוון ששמתם איזה bench mark אז נראה איך אתם מתייחסים אליו בעצמכם.
רוני בר-און: על הנושא של השבתת הדיג בכינרת.
רוני בר-און: אני אמרתי איך יהיה מתווה הדיון, ויש עוד לפחות ארבעה-חמישה גורמים שצריכים לדבר לפני שאנשים יבקשו לדבר.
רוני בר-און: אני אמרתי שאני אתן לכולם לדבר.
רוני בר-און: איך אתם מתייחסים לעניין הזה שהחלטתם על השבתת הדיג בכינרת?
רוני בר-און: ככל הנראה, החלטה לחוד ומציאות לחוד.