GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רוני בר-און: יכול להיות שהמבקר רוצה לומר גם מילות פתיחה?
רוני בר-און: לא, אז אני אעביר לחבר הכנסת איתן כבל, אחר כך חברי הכנסת האחרים, ככל שירצו, ואתם כמובן תקבלו, כפי שאתם מורגלים, את כל הזמן ואת כל האפשרות בעולם לתת את כל התשובה שלכם.
איתן כבל: תודה, אדוני היושב ראש, אדוני המבקר, חבריי חברי הכנסת.
איתן כבל: אני אומר את זה כך, אני פניתי ליושב ראש הוועדה בבקשה לקיים דיון תחת הכותרת 'סבב המינויים התמוה', שהציג אותו בצורה יוצאת מן הכלל חבר הכנסת רוני בר-און.
איתן כבל: אני רוצה לומר את זה לכם ואני אומר את זה לנו, חברי הכנסת, ולך אדוני המבקר, כמי שמלווה את , את השידור הציבורי לא מעט שנים, ואני יכול לומר את הדבר הבא, לפחות לנסות; זה מטריד אותי.
איתן כבל: מטריד אותי ברמות כאלה שגם הדוחות שנכתבים הם דוחות קשים, פעם אחר פעם, פעם אחר פעם, ואנחנו יושבים פה ואני זוכר את עצמי עוד מהדיונים סביב התנהלותו של המנכ"ל בראל, ואם יש קו מנחה אחד... אני לא בא להגן על ההנהלה הקודמת, המבקר כתב דוח קשה מאוד על ההתנהלות בתקופה הזאת, אבל אני יכול לומר לאדוני שאם יש שני מרכיבים שיש ביניהם חוט מקשר, בין תקופת כהונתו של בראל לבין התקופה שהולכת ומסתמנת פה, ודרך אגב זה לא רק שם, אבל זה בא לידי ביטוי מאוד בולט שם, זה שלטון הפחד.
איתן כבל: כשאתה מדבר עם כתבים, אתה מנסה להבין מה קורה ב, הפחד הוא גורם מרכזי בהתנהלות.
איתן כבל: וזה דבר שהוא בלתי נסבל, אדוני המבקר.
איתן כבל: אני אומר, היה פה תהליך שכשנעשה הבירור, אם על ידי היושב ראש ואם על ידי, אנשים מפחדים ל...
איתן כבל: זה פשוט לא ייאמן.
איתן כבל: זה פשוט לא ייאמן איזה פחד מתקיים בתוך המקום הזה.
איתן כבל: אני חושב, אני לא רוצה להאריך במלים כי כבר נגמרו המלים, יושבים כאן החברים המכובדים, בפנים חתומות, אנחנו אומרים את שלנו שבוע אחר שבוע, אומרים את דברנו, ולא רק שלא קורה דבר, אני אומר את זה גם לך, אדוני היושב ראש, למרות כל הדברים שאתה אומר, הם ממש מתייחסים 'הכלבים נובחים והשיירה עוברת', זו התפיסה.
איתן כבל: זה ממש כך.
איתן כבל: אנחנו באים, אומרים את הדברים שלנו, לא רק שזה לא עוזר, אלא אנחנו מוצאים את עצמנו שבוע אחרי בעוד עליית מדרגה.
איתן כבל: נקודות הפתיחה שאיתן התחלנו, כבר מי זוכר אותן?
איתן כבל: הן כבר לא רלוונטיות ואנחנו מוצאים את עצמנו פעם אחר פעם מאותגרים בבעיות בנושאים מנושאים שונים.
איתן כבל: אני כבר לא עוסק בפוליטיזציה ואני לא עוסק בכל השאלות האלה, באמת שלא, אני מדבר על תרבות ניהול בסיסית.
איתן כבל: אדוני המבקר, הנושא של סבב המינויים האלה אולי צריך לקחת אותו כלקח, או שהם צודקים וכל הדברים שנאמרים פה הם הבל ורעות רוח, או שיש כאן מעשים קשים וחמורים וצריך לגדוע אותם באבם והם מתחברים לכל הדברים שנאמרו קודם.
איתן כבל: אנחנו באים פה, דברים נאמרים, אף אחד לא שם בכלל.
איתן כבל: סליחה שאני אומר את זה, ואדוני המבקר הוציא כאן דוחות ויצר טלטלה בחברה הישראלית, במינהל הציבורי ובמערכת הציבורית כפי שאף מבקר לא עשה לפניך, אבל בעניין של , עולם כמנהגו נוהג, המערכת הולכת וקורסת, אנחנו מוצאים כל פעם את עצמנו בפני נושאים ש...
איתן כבל: אתה עומד כל פעם בפה פעור, ואני אומר, אני שם את ידיי באש, אדוני המבקר, שאינני עוסק בעניינים האלה ממקום פוליטי, מי שיילך ויבדוק אותי, עוד מהתקופות שבהן עשיתי, כולל התקופה שהייתי, לצערי, שר תקופה קצרה ברשות השידור.
איתן כבל: אני אומר את זה---
רוני בר-און: הצער הוא על התקופה הקצרה.
איתן כבל: כן, הצער הוא על התקופה---
רוני בר-און: מישהו יחשוב שהצטערת להיות אחראי על רשות השידור.
איתן כבל: אני חושב שהשנה הזאת---
מיכאל מירו: זה שאתה לא פה, זה בתפקידך כפוליטיקאי, זה תפקיד מכובד, כי אתה אומר שזה לא מבחינה פוליטית.
מיכאל מירו: אבל אולי אתה לא יודע בדיוק את תפקידך.
איתן כבל: מיקי, אני צריך להתניע על הבוקר, להגיע, להבין מה אתה אומר.
רוני בר-און: הבטחנו לקצר.
איתן כבל: אני פוליטיקאי.
רוני בר-און: אל תענה.
רוני בר-און: אני מקווה שהטיעון שלך פה יהיה יותר קצר מתקופת כהונתך כשר הממונה על---
איתן כבל: אדוני לחץ אותי כל כך, אני אסיים.
רוני בר-און: בבקשה, גב' מיכאלי.
רוני בר-און: את רוצה להוסיף?
רוני בר-און: לא, תודה.
רוני בר-און: מר הורוביץ?
רוני בר-און: תודה, לא.
שלמה מולה: אדוני, אני.
רוני בר-און: אם היית יושב שם ולא הייתי פונה אליך, אני מבין את הטרוניה שלך.
רוני בר-און: כן, חבר הכנסת מולה, בבקשה.
רוני בר-און: אני רק רוצה, אל תכעס, כי אתה העלית בפניי את עניינה של הגב', אני תמיד מפחד להגות את שמה שלא נכון.
שלמה מולה: צגה.
רוני בר-און: בין לבין עניינה של הגב' צגה, אדוני המבקר, עלה בישיבה הקודמת, היא הייתה, לפי הנטען, פה גם צריך להתנהל מאוד בזהירות, מנהלת מוערכת של רשת א', מאוד מוערכת, לא נבחרה במכרז, הטענה שעלתה שזה לא מטעמים ענייניים, נטענה גם טענה על העובדה שהיא המנהלת היחידה מיוצאי אתיופיה ב, וגם בעניין הזה כמובן שחבר הכנסת מולה יידע להרחיב יותר ממני, גם ביתר כישרון וגם ביתר ידע.
רוני בר-און: בין לבין קיבלתי תלונה נוספת, הייתי אומר די דומה, האם נמצא פה מר איינאו?
רוני בר-און: הוא הוזמן לוועדה.
רוני בר-און: האיש הוא עיתונאי מוערך כמעט 17 שנה, גם בעיתונות הכתובה אבל גם בטלוויזיה, וכל שהוא ביקש מ באיזה שהוא שלב, לא מזמן, היה לעבור מן הטלוויזיה לרשתות אחרות של רשות השידור.
רוני בר-און: מה שעשו איתו, הפכו אותו אחרי 17 שנות ניסיון כעיתונאי, התפקיד היחיד שמצאו לו ברשות זה להיות מוקדן.
רוני בר-און: מוקדן, ככל שאני אפרש, זה מישהו שעונה על שיחות טלפון.
רוני בר-און: אני לא יודע אם יש מוקדן אחר ב, אז ישכילו אותי.
רוני בר-און: אם אתה מכיר גם את הפרטים האלה, אז אנא.
רוני בר-און: אלה חומרים שנמצאים לפניי גם כן.
רוני בר-און: אני ביקשתי להזמין אותו, את יודעת למה הוא לא הגיע?
חנה פריידין: כשהוא דיבר איתי אתמול, הוא אמר שהוא יבוא.
רוני בר-און: טוב, לא הגיע.
מיכאל מירו: אני, אני---
רוני בר-און: מר מירו, אתם תעברו על הכול.
רוני בר-און: מר מירו, אני יודע שזה---
מיכאל מירו: לא, רק רציתי להגיד שהזמנתי אותו גם כן, זה הכול.
רוני בר-און: מר מירו, אני אפנה אליכם בצורה מסודרת.
רוני בר-און: הרי לי חשוב, ואני חושב שלכם גם חשוב וגם עדיף, שתענו בצורה מסודרת.
רוני בר-און: תאספו את כל מה שנטען, יש לכם כבר ניסיון איתי, הרי אני לא אומר לכם אף פעם לא לענות ולא אומר לכם אף פעם שנגמר הזמן, אתם עונים ככל שאתם רוצים, וכמה מבין המשתתפים שאתם בוחרים לשתף בעניין הזה.
רוני בר-און: אז אנא בטובכם, תרשמו לפניכם ותענו.
שלמה מולה: תודה רבה, אדוני היושב ראש, אדוני המבקר, חברי הכנסת, אורחים נכבדים.
שלמה מולה: בדיון הקודם באמת הייתי בשליחות, לא יכולתי להשתתף, אבל אני יודע שהנושא שאני הולך לענות עליו עלה בצורה מדויקת, נכונה, גם על ידי היושב ראש וגם על ידי המשתתפים.
שלמה מולה: אני רוצה בראשית דבריי לומר, מאפשרת, או יש לה יחידה במסגרת רק"ע לשפה האמהרית, היחידה הזאת מתפקדת טוב, כמה שאני יודע, הם נותנים שירות מצוין לקהילת עולי אתיופיה, בין 90% 93% האזנה באמהרית, גם בצהרי היום, גם ביום שישי ובשעות הערב, ובסך הכול כל השירות שניתן לעולי אתיופיה הוא, נדמה לי, שעתיים וחצי, כמעט שלוש שעות, אבל אין טענה במה שקורה לגבי היחידה הזאת.
שלמה מולה: מה שכן, אנחנו, יוצאי אתיופיה, לא באנו להיות מקוטלגים, או קבוצת יחידה נפרדת בחברה הישראלית.
שלמה מולה: גם כאן הבית הזה העביר חוק העדפה מתקנת, או נקרא לזה העדפה מפלה לחיוב, את עולי אתיופיה, כדי שיוצאי אתיופיה לא יישארו בתוך תוכם אלא יוכלו להתמודד במכרזים ואם יש להם כישורים נאותים, בין שלושה-ארבעה מתמודדים בעלי כישורים, יעדיפו את יוצא אתיופיה.
שלמה מולה: המחוקק עשה את הדבר החכם הזה ובסופו של דבר כשראינו את צגה לפני שלוש שנים, כשהיא נבחרה מבין כל העובדים להיות מנהלת רשת א', מאוד שמחנו, חשבנו שזו פעם ראשונה שהיא תהיה חברת הנהלה.
שלמה מולה: אלא מה קרה עכשיו?
שלמה מולה: בלי שום סיבה, בלי שום הסבר, אני לא רוצה אפילו לטעון את מה שנאמר בתוך תהליכי ההדחה או המכרז, אני לא יודע איך לקרוא לזה, אני חושב שזה דבר לא ראוי, לא נכון, לא מכבד את , מבזה במידה מסוימת אפילו את הרצון לקלוט את עולי אתיופיה שישתלבו בחברה הישראלית.
שלמה מולה: אני חושב, אם הייתי לוקח אפילו על פי החוק, ב יש כ-1,900 עובדים, החוק קובע 1.5% יוצאי אתיופיה, באותו סדר גודל צריך להיות עובדים ב, גם זה לא מתקיים, ואני חושב וזה חבל, זה חבל מאוד, ודווקא שהיא רשות ציבורית, היא צריכה להיות דוגמה לאחרים.
שלמה מולה: יש לנו בעיה עם חברות פרטיות, שלא קולטים את עולי אתיופיה, אבל אם מדיחה אחת ויחידה שהייתה, בטענה מופרכת, שהיא לא ראויה אפילו להתייחסות, איני יודע מה לומר יותר.
שלמה מולה: אין לי פשוט... אני רק בוש בזה שהחלטה כזאת התקבלה.
שלמה מולה: אבל בזמן שבו בועטים בעולי אתיופיה, אתה רואה כתבות שבהם אומרים.
שלמה מולה: זה במקום אחר, אני לא קושר עניין בעניין, אבל זה פשוט מייצר אווירה לא טובה כלפי הרבה מאוד אנשים שהיו רוצים להשתלב.
שלמה מולה: אבל זה כאן העניין הזה.
שלמה מולה: העניין השני, אני לא מכיר את הפרטים של הבחור, של איינאו, אני יודע שהוא דווקא, למען ההגינות אני לא רוצה להגיד בתקופה מסוימת, אני חושב שהוא היה מועסק באיזה שהוא סידור שמשרד הקליטה סייע, העביר כסף, ו מצאה מקום לקלוט אותו.
שלמה מולה: אני לא יודע בדיוק מה ההסדר שהיה, מה הבעיה לקחת את הבחור, על פי כישוריו, לקלוט אותו.
שלמה מולה: לעשות אותו מוקדן?
שלמה מולה: נו, באמת, זה נראה ממש לא לעניין.
שלמה מולה: עוד פעם, אני אומר, אני חושב ש...
רוני בר-און: אני שומר שלא ייכנסו גם לדבריך, כשתקבל רשות דיבור.
שלמה מולה: אני אומר שאני לא יודע בדיוק את הפרטים המדויקים, אבל אני חושב שהבחור, אני כן יודע להגיד, עיתונאי, כן, הוא גם כותב בעיתונות מקומית וכן הלאה.
שלמה מולה: לעניין הכללי כולו, כמי שלפחות אני באופן אישי נלחם על כך שחופש הביטוי צריך להיות באמת הדבר החשוב ביותר במדינת ישראל, אני התנגדתי לחוק לשון הרע שבא אלינו, נקווה שנגנוז אותו, ומי שחפץ בכך ורואה את ההתנהלות של , קשה מאוד להגן עליכם.
שלמה מולה: קשה מאוד, אי אפשר.
שלמה מולה: הגיעו באמת.
שלמה מולה: .. חבר'ה, אני לא חושב ש, העיתונאים ב צריכים להיות משרתי לשכת ראש הממשלה, לא יכול להיות, לא יעלה על הדעת הדבר הזה, זה לא יכול להיות.
שלמה מולה: אתם צריכים להיות מנותקים לחלוטין ממה שקורה לכם, גם אם מבקשים מכם להראות את הליין אפ, לשכת ראש הממשלה, תגידו, 'אנחנו אנשי מקצוע, לא רוצים לשמוע, נעשה את עבודתנו'---
קריאה: אתם עושים פוליטיזציה.
שלמה מולה: אני עושה פוליטיזציה?
רוני בר-און: פה לא יהיו התפרצויות.
שלמה מולה: אני אומר כזה דבר, תאששו לנו מה שאנחנו אומרים, שמה שאני אומר זה לא נכון.
שלמה מולה: פשוט ההתנהלות שלכם מראה, בהדחת כתבים, הוצאת אנשים לא נכון, מכרז תפור מראש, אלה דברים לא טובים, לכן זאת התחושה.
שלמה מולה: תאששו את התחושה, תהיו רציניים, בבקשה.
רוני בר-און: תודה רבה, חבר הכנסת מולה.
רוני בר-און: נשמט ממני משהו בעניין של עוזר המנכ"ל, תרשום לפניך גם את זה לתשובה.
רוני בר-און: ככל שהאינפורמציה שמגיעה אליי היא נכונה, ואני אומר את זה כי אני מקבל את זה ברמה של אינפורמציה, רבינוביץ, העוזר שלך, מונה רשמית להיות נושא ונותן מטעמך עם ועדי עובדים על הכול, כולל ענייני כוח אדם.
רוני בר-און: אם זה נכון, זה עומד בסתירה מוחלטת למה שכתוב בחוזר נציבות שירות מדינה.
רוני בר-און: בתיאור תפקיד, דרישות השכלה וניסיון למשרות אמון בלשכת המנכ"ל כתוב, עובדי לשכת מנכ"ל לא ישולבו בהיררכיה הניהולית של המשרד וחל עליהם, בדגש, איסור לשאת ולתת הוראות והנחיות לדרג המקצועי במשרד.
רוני בר-און: אז אל"ף, אני מבקש תשובה---
יוני בן מנחם: התשובה היא לא.
רוני בר-און: הוא לא מטפל בעניין הזה.
רוני בר-און: אוקי, טוב, נגיע לזה, תרשום לפניך.
יוני בן מנחם: הוא לא מטפל בענייני כוח אדם.
רוני בר-און: הוא לא נושא ונותן עם עובדים?
רוני בר-און: אסור לו לעסוק בענייני כוח אדם, כתוב.
יוני בן מנחם: אמרתי שהוא לא מטפל בענייני כוח אדם.
רוני בר-און: אני אמרתי שני דברים, מטפל בענייני כוח אדם וגם עוסק מול ועדי העובדים, נושא ונותן מטעמך עם ועדי העובדים על הכול.
יוני בן מנחם: זה לא מופיע ב---
רוני בר-און: תבדוק בפרוטוקול, כולל כוח אדם.
רוני בר-און: אתה אומר שהוא לא מטפל בכוח אדם?
רוני בר-און: תסביר לנו מה הוא עושה מול העובדים ואם זה עולה בקנה אחד עם הוראות נציבות---
יוני בן מנחם: לא כתוב שם, ענייני הוועדים לא מופיעים בנוהל שקראת.
יוני בן מנחם: אני מכיר אותו בעל פה, כבודו.
רוני בר-און: נבדוק.
רוני בר-און: לא רציתי, זה נעלם ממני ואתה אמור לתת תשובה, אז לא רציתי שתיתן תשובה חלקית.
רוני בר-און: חבר הכנסת טיבייב, אתה רוצה להוסיף משהו לפני שאנחנו עוברים לגורמים שהם לא חברי כנסת כדי שיגידו את דבריהם, כדי שאחר כך נקבל תשובות?
רוברט טיבייב: רציתי להתייחס אחר כך, ברשותך.
רוני בר-און: בסדר גמור, את זה אני אתן לך בשמחה רבה.
רוני בר-און: גב' צגה, אני רק רוצה להגיד דבר אחד, לפני שאנחנו שומעים את הגב' צגה.
רוני בר-און: לפי מה שנמסר לי היא פנתה לערכאה משפטית.
רוני בר-און: גם אנחנו, ודאי משרד הביקורת, הקים חומות סיניות בין התחומים ששייכים לביקורת לתחומים שמסורים ונתונים לערכאות המשפטיות.
רוני בר-און: גם אנחנו מכבדים את הכלל הזה.
רוני בר-און: לא הייתי נזקק לעניינה אם היא הייתה עומדת יחידה.
רוני בר-און: כיוון שאנחנו מדברים פה בשרשרת של התנהלות, אני מעוניין לשמוע אותה וכמובן אנחנו לא נקבע עמדה ולא נחרוץ עמדה ולא נפסוק, ככל שאנחנו יכולים לפסוק בעניין העובדות, ככל שהעניין תלוי ועומד בבית המשפט או בבית הדין לעבודה, אינני יודע איפה זה נמצא.
רוני בר-און: בהינתן שזה מה שאמרנו, בהינתן שאת רשאית לבחור לך כל דרך שתרצי, על מנת להתבטא פה, אני פונה אלייך, או אני מבין שיש לך פה עזרה או סיוע.
תמר וינטר קמר: כן.
רוני בר-און: את פרקליטתה?
תמר וינטר קמר: נכון מאוד.
רוני בר-און: אז את ודאי למודת דין ומכירה את הפרדת הרשויות ותבחרי, ככל שאת רוצה לדבר או לא לדבר, לומר את דברה.
רוני בר-און: עניינה עלה פה, למה חשבתי להזמין אותך?
רוני בר-און: כי כשרצינו לבדוק אם כן נעשה לה עוול או לא נעשה לה עוול, אמרו לנו ,'סליחה, אנחנו לא יכולים להגיד לכם כלום, כי זה צנעת הפרט שלה'.
רוני בר-און: למיטב תפיסתי המשפטית ותפיסת העולם שלי, צנעת הפרט של מי שנפגע שייכת לו ולא במי שלכאורה נטען כאילו הוא פגע בו.
רוני בר-און: אז אם את רוצה לשתף אותנו, מה טוב, אם את לא רוצה, אנחנו כמובן נכבד את זה.
תמר וינטר קמר: כבודכם, אני באמת חושבת שהואיל ופנינו אתמול והיום בבוקר קיבלנו החלטה על דיון שיתקיים ביום שני הקרוב בבית הדין לעבודה ויש לנו מספר מצהירים, חלקם גם יושב באולם, אני חושבת שנכון יהיה אם אנחנו ננהל את הדיון בצורה הכי נקייה בבית הדין האזורי לעבודה, למרות שאנחנו מאוד שמחים על כך שהנושא עלה, ואנחנו באמת מודים, אבל אני חושבת שזה יהיה הדבר הכי נכון לעשות, בנסיבות העניין.
תמר וינטר קמר: אני מסכימה לגמרי עם כבודו על כל מלה שנאמרה לגבי צנעת הפרט, אנחנו מפרטים לגבי העניין הזה בצורה מאוד עניינית ומפורטת גם במסגרת הבקשה שהגשנו לבית המשפט.
רוני בר-און: קודם כל אני מכבד ומודה לך על הדברים כאן.
רוני בר-און: כמובן קודם כל מכבד את העובדה שבחרתם להופיע כאן כדי להגיד את זה, שאתם מעדיפים לפרוש את עניינכם, שבחרתם בבית הדין לעבודה.
רוני בר-און: אנחנו בהחלט מכבדים את זה.
רוני בר-און: את כל הנושא של מרשת גברתי, אנחנו נדון בה כחלק ממכלול, כמובן לא ניכנס לפרטים כדי לא להפריע לאינטרס הלגיטימי שלכם שבחרתם לנהל אותו בבית הדין.
רוני בר-און: אני שב ומודה לך שבאתם שתיכן למרות שמבחינת המהות אתם כרגע לא תורמות לדיון, ותודה רבה לך.
רוני בר-און: יש פה עוד מישהו, מכל מי שנמצא באולם, שרוצה לדבר?
רוני בר-און: כן, בבקשה, מר בר מוחא, מנכ"ל אגודת העיתונאים, נכון.
יוסי בר מוחא: כל ההתנהלות של המכרזים ב שהתנהלה לאחרונה, מדובר בוועדת מכרזים שמורכבת ברובה מחברי הוועד המנהל, מנכ"ל , מנהל קול ישראל במידה שהמינוי נוגע לקול ישראל ואם אני לא טועה צבי צימרמן, מנהל כוח אדם ומשאבי אנוש.
יוסי בר מוחא: הוא יתקן אותי אם אני טועה.
צביקה צימרמן: אני לא חבר ועדה.
יוסי בר מוחא: לא חבר, אז אוקי, טעיתי.
יוסי בר מוחא: וכמובן שני נציגים של אגודת העיתונאים תל אביב וירושלים.
יוסי בר מוחא: לאורך כל הדרך, לאורך כל המכרזים היה פה אחד, מנהל הרדיו, במקרה של מינויים ברדיו, קם, מציג את המינוי הראוי לכאורה, ואומר 'זה המינוי וזה האיש', וראה זה פלא, כולם מצביעים פה אחד סביב המינוי הזה.
רוני בר-און: הפלא הגדול הוא שלפעמים גם נציגי אגודת העיתונאים מצטרפים לפה האחד.
רוני בר-און: זה מה שביררנו בפעם הקודמת.
יוסי בר מוחא: לא, לא, לא.
רוני בר-און: מי האדון שיושב לשמאלך, מר מירו?
מיכאל מירו: מנהל רשת ב'.
רוני בר-און: אוקי, קודם כל ברכותיי, אבל אני מבקש, באמת, תאמין לי, כולנו פה עם ניסיון באיך מתנהלות הישיבות האלה, אנחנו לא מפריעים אחד לשני, וכשאתה תדבר, תאמין לי, אותה אמת מידה תחול על כל הנוכחים פה, שלחלק מהם יש פתיל עוד יותר קצר משלך.
רוני בר-און: מר בר מוחא, עלתה הטענה, אני ניסיתי לבדוק אותה, שבסוף היום נציגי אגודת העיתונאים נלחמים כאריות ונופלים כזבובים, צועקים 'לא, לא, לא, לא' ובסוף ההחלטה עוברת על הפה שלהם פה אחד.
יוסי בר מוחא: אני אגיד.
יוסי בר מוחא: מה שאמרת כרגע, כבוד היושב ראש, רק מוכיח עד כמה אנחנו לא באים, כשמכרז תפור כזה או אחר.
רוני בר-און: לא באים?
יוסי בר מוחא: לא באים מוכנים כלפי אדם כזה או אחר.
יוסי בר מוחא: האנשים באים לראיון ואנחנו מעוניינים כמובן בנציג שלנו, או שני הנציגים מחליטים, כל אחד רואה מועמד כזה או אחר, במידה שהנבחר שבעצם נראה על פניו שהוא בעל רוב הקולות שהוא עשוי להיבחר והוא ראוי, מצטרפים נציגי אגודת העיתונאים ותומכים בו אכן ואז זה פה אחד.
יוסי בר מוחא: מה שמוכיח שאין אנחנו מתכוונים לכל המינויים לחלוטין, אלא מדובר במינוי אחד או שניים בלבד שבהם הצטרפנו ומצאנו שהמינוי ראוי ורצינו שאכן הבחירה תהיה פה אחד.
יוסי בר מוחא: אלא מאי?
יוסי בר מוחא: יושבים שם חברים בוועדה ומנהלים את ה... הניהול הוא פשוט... יש מינויים קצרים ביותר, קצרים ביותר, תוך חצי שעה מסתיים ובוחרים את האיש.
רוני בר-און: מתנהל פרוטוקול בוועדה?
יוסי בר מוחא: ודאי, פרוטוקול מתומלל.
רוני בר-און: לו אני הייתי נציג אגודת העיתונאים, כשהייתי בא, כשאני רואה שאני בא להצגה שהיא כתובה מראש, ההתחלה שלה, האמצע והסוף שלה ידועים ומביאים אותי בתור קישוט---
יוסי בר מוחא: זה מה שקורה.
רוני בר-און: דרך אגב, אף אחד לא שומע, אני אגלה לך בסוד, כך אני מרגיש כחבר אופוזיציה מול הממשלה הזאת.
רוני בר-און: הכול תפור מראש ולא סופרים אותנו, אבל אני מוחה.
רוני בר-און: אם יש פרוטוקול, אז אני אומר, מישהו שיקרא את הפרוטוקול, יקרא גם את הדברים שלי.
רוני בר-און: האם אתם עושים את זה?
יוסי בר מוחא: אנחנו מקבלים אותו, אין לי פרוטוקול כתוב.
רוני בר-און: אבל האנשים שלך מדברים לפרוטוקול?
רוני בר-און: אני אקבל את הפרוטוקול.
יוסי בר מוחא: יש פה את אחד מחברי הוועדה שיאמר מה שקרה.
רוני בר-און: תיכף נשמע אותו.
יוסי בר מוחא: מעבר לזה, אני מדבר על המינוי של צגה מלקו, שאני יכול לדבר.
יוסי בר מוחא: היא לא יכולה לדבר, אני אומר, מנהלת רשת א'---
רוני בר-און: תשתדל רק לא לקלקל לה בבקשה.
יוסי בר מוחא: ודאי, מנהלת רשת א' שהייתה מינוי ראוי ביותר, עברה שלוש שנים מוצלחות ביותר, תלונה אחת לא הוגשה נגדה, הכול התנהל אצלה על הצד הטוב ביותר.
יוסי בר מוחא: המהלך שהיה כלפי מנהלת רשת א', הגב' צגה מלקו, הוא מהלך גזעני באופן ברור ביותר.
יוסי בר מוחא: יש כאן מהלך לקחת תפקיד מוצלח ביותר, שהיא ביצעה אותו על הצד הטוב ביותר... אני, שישבתי בוועדת המכרזים אז, שהביאה לבחירתה של הגב' צגה מלקו, כל כך הייתי מלא גאווה, אני, כאזרח מדינת ישראל, כמי שבעצם היה שותף להחלטה לבחור את האישה המיוחדת הזאת והמוכשרת הזאת, שהיא בעלת שני תארים אקדמאים.
יוסי בר מוחא: ומה קורה?
יוסי בר מוחא: צריך למנות את החבר'ה, צריך לדאוג לחבר'ה, צריך למנות את המקורבים.
יוסי בר מוחא: זה מה שקורה פה, וצריך אכן להישמע להוראות לשכת ראש הממשלה שמשם נוחתות ההוראות---
רוני בר-און: אל תשתמש במלה הזאת---
יוסי בר מוחא: לא אומר, ראית שלא אמרתי.
יוסי בר מוחא: אמרתי את זה, אתה יודע מה אמרתי, כולם יודעים מה אמרתי, אבל לא אמרתי עכשיו.
יוסי בר מוחא: נשמעים להנחיות לשכת ראש הממשלה, ושיתבעו אותי על הוצאת דיבה באם אמרתי דבר לא נכון.
יוסי בר מוחא: אני אומר לך, כבוד היושב ראש, כל ההתנהלות הזאת ב היא התנהלות קלוקלת, היא התנהלות לא נכונה, התנהלות לא ישרה, ממנים אנשים מקורבים לתפקידים של עוזר כזה ואחר---
רוני בר-און: אתה חוזר על עצמך.
יוסי בר מוחא: תודה לך.
רוני בר-און: עכשיו נשמע את מר דני זקן מאגודת העיתונאים ירושלים.
דני זקן: התייחסות לסוגיית המכרזים.
דני זקן: קודם כל כבוד המבקר נמצא כאן, אז ההתייחסות לסוגיית המינויים בפועל, וזה באמת היה מבורך, התהליך המהיר של מכרזים, אנחנו תמכנו, לפחות מול היושב ראש, שאיתו יש הידברות, בניגוד להיעדר הידברות עם ההנהלה האחרת, ותמכנו, קידמנו, הרצנו את העניין הזה.
דני זקן: בפועל, מעבר למכרזים שמתקיימים על המינויים, יש מינויים חדשים של מינויים בפועל שמתקיימים למרות דוח המבקר ולמרות שבעצם לא אמורים לקרות ואלה מינויים זמניים, כך קוראים לזה, זה השם החדש.
דני זקן: יש כמה מינויים כאלה בטלוויזיה ומשום מה אלה המינויים שאותם דוחים הכי רחוק.
דני זקן: כשמתפנים תפקידים, למשל מנהל צלמים בטלוויזיה, הבן אדם פרש לפנסיה---
רוני בר-און: דני, אני מדבר לא באיכות, בכמות.
רוני בר-און: המספרים ירדו דרמטית.
דני זקן: המספרים יורדים כל הזמן, בוודאי, בשיתופנו, ואז ממונים שלושה או ארבעה אנשים, לפחות, שאני מכיר, לתפקידים של מינויים זמניים כבר חודשים ארוכים, מאז שאנשים פרשו ו/או החליטו לפרוש לתפקידים אחרים כמו במקרה של מנהל החדשות בטלוויזיה, שזה הכי בוטה.
דני זקן: מספטמבר עד היום מונה מנהל שמוגדר מנהל זמני, שגם אסור לו לעשות כמה דברים והוא בכל זאת עושה אותם, למרות שהוא בתואר של זמני בלבד, ועד עכשיו, משום מה, למרות הקריאות והדרישות שלנו, לא יוצא מכרז לעניין הזה, שזה הכי דחוף והכי מהיר שצריך לצאת, משום מה לא יוצא.
דני זקן: כמו גם מנהל צלמים, כמו גם כמה דברים אחרים.
דני זקן: המכרזים עצמם, הקיימים, אמרתי בדיון הקודם ואני חוזר ואומר גם עכשיו, מדברים, מדברים, בסוף אותה תוצאה ידועה מראש.
דני זקן: דיברנו על המכרזים שהיו בשבוע שעבר.
דני זקן: אני אגיד הערה מקדימה, חלק לא קטן מהמינויים הם מינויים ראויים, הם מינויים שהם בסדר ויותר מבסדר, חלק מהמינויים החדשים נמצאים פה, והם קיבלו את ברכתי לאחר שהם נבחרו ואני כיושב ראש אגודה וכעובד רשת ב' בוודאי אסייע להם ככל שניתן.
דני זקן: המינויים בחלקם הלא קטן הם מינויים ראויים, הבעיה היא הדרך, השיטה.
דני זקן: לפני המכרז הקודם שהיה בשבוע שעבר, על שלושה תפקידים, ידענו מראש מי שלושת האנשים שייבחרו, ליתר דיוק שניים ידענו בוודאות, השלישי, רק אחרי שהתברר לי שהבן אדם הספציפי שנבחר ניגש למכרז, הבנתי מיד מי הבן אדם.
קריאה: איך ידעתם?
יוסי בר מוחא: ידענו הכול מראש.
יוסי בר מוחא: מי יהיה.
רוני בר-און: יש לי בקשה, אנחנו נקיים את הדיון, אתה מדבר, בבקשה, ולא מפריעים לך באמצע, כי לא יהיה לנו זמן בשביל כל יתר הסובבים.
רוני בר-און: אם ידעת, למה לא התרעת?
דני זקן: התרעתי גם התרעתי.
דני זקן: אליך ספציפית, זו בעיה אחרת, זה עניין אחר, אבל הדבר היה ברור וידוע, החברים שלי, נציגי אגודת העיתונאים שיצאו, אמרו את זה גם בדיונים עצמם.
דני זקן: הדוגמה שאני יכול לתת, איך ידעתי מראש, למשל, שוב, מינוי ראוי, ופה אני אגיד את זה בפה מלא, המינוי ראוי לחלוטין, לתפקיד של מזכיר מערכת רשת ב', תפקיד חשוב.
דני זקן: בלי שום קשר לכך, איך יכולתי לדעת?
דני זקן: דיברתם על סבב המינויים, הוא נעשה יומיים לפני המכרז ברשת ב', הבחור שנבחר לתפקיד, יוסי הדר שיושב כאן, פינו לו את התפקיד, כלומר מונה לו מחליף לתפקיד, לא היו לו יותר תפקידים ברשת ב', היה ברור לחלוטין שבעצם מייעדים אותו לעניין הזה.
דני זקן: שוב, אני רוצה להגיד את זה, עוד פעם, פעם רביעית שאני אומר את זה, מינוי ראוי בהחלט, זו לא הבעיה וזה לא העניין, העניין הוא שהיה ברור לחלוטין מראש מי ייבחר.
דני זקן: גם במקרה הזה, גם במקרה של מנהל חטיבת הביצוע, במקרה יוסי דיבר איתי יומיים לפני המכרז ואמר לי---
רוני בר-און: אבל אני רוצה לחדד את הנקודה הזאת.
רוני בר-און: אתה אומר, ואני לא אחלוק עליך, אני מכיר את יוסי לא מעט שנים, הוא עשה תחומים שבהם אני מושא הכיסוי שלו ודעתי לא נשמעת אז לכן לא אומר, אבל אני מצטרף למה שאתה אומר, הטענה היא, וזו הבעיה בעניין, שכל תהליך המכרז הוא מתנהל למראית עין.
דני זקן: לחלוטין.
רוני בר-און: יכול להיות שהבחירה של ההנהלה, כמו במקרה שאתה ציטטת כאן, היא בחירה ראויה, אבל כל יתר המשתתפים בקרקס הזה לא יודעים שהם שחקנים בתיאטרון שהוא כולו מראית עין אחת גדולה.
רוני בר-און: זאת הטענה בעצם.
דני זקן: יש כאלה שלא ניגשים בגלל העניין הזה וזה חלק מהסיפור.
דני זקן: אני רק אוסיף עוד עניין אחד, קול המוסיקה, שוב, עניין בוטה ואני אגיד למה זה בוטה.
דני זקן: חבל מאוד שגב' חיותה דביר שרצתה להיות פה לא הצליחה להגיע מסיבות של התחייבויות קודמות, היא כתבה לי מכתב מאוד ארוך, כהרגלה, אבל אני אתמצת אותו.
דני זקן: ניסינו בקול המוסיקה, בהידברות עם היושב ראש, שארכה חודשים ארוכים, להביא לכך שאחד מתנאי הסף יהיה תואר במוסיקולוגיה.
דני זקן: לא רק סתם תואר ראשון, אלא תואר במוסיקולוגיה, ראוי.
דני זקן: אני יכול להגיד לך שהעורכים שם יש להם דוקטורט במוסיקולוגיה בקול המוסיקה וניסינו להביא את זה כתנאי סף.
דני זקן: היושב ראש אמר לי 'תשמע, זה קשה לשנות את תנאי הסף', הוא הבטיח לי ולה חגיגית שזה לא יהיה תנאי סף, אבל זה יהיה יתרון.
דני זקן: כלומר אם יש שניים-שלושה מועמדים שהם פחות או יותר אותו דבר, מי שיש לו את התואר ינצח, או יקבל את התפקיד של קול המוסיקה.
דני זקן: כמובן שזה לא קרה.
דני זקן: ניגשו שם כמה וכמה אנשים עם תארים, עם פרסים, פרס ראש הממשלה ופרס פה ופרס שם, הם היו חלק מהתפאורה להצגה הזאת, נבחר אדם שהחברים שלי הטובים, אני לא מכיר אותו אישית, אמרו שהוא בן אדם נחמד ונעים הליכות לחלוטין.
דני זקן: זה בערך היתרון הכי גדול שלו בהקשר של קול המוסיקה.
דני זקן: הידע שלו במוזיקה קיים, אף אחד לא אומר שהוא לא קיים, רחוק מרחק שנות אור מהידע ומהיכולות של האנשים האחרים שהיו במכרז.
דני זקן: הצלחנו לשכנע את אחת מחברות הוועד המנהל, הגב' ירדני, שהייתה במכרז, להצביע בעד אחד האנשים הראויים, לצערי במקרה הזה זה לא קרה.
דני זקן: הבן אדם שנבחר, אגב, אדם שקרוב מאוד לגיל הפרישה, כך שלא ברור לי למה...
דני זקן: זו גם בעיה אחרת, אבל במקרה הזה חשש גדול וכבד מאוד גם לקול המוסיקה בהקשר הזה והטענה העיקרית שלנו היא כמובן מראית עין של מכרזים.
רוני בר-און: אבל פה לפחות אין טענה של פוליטיזציה.
דני זקן: יש לי כמה השערות, אבל היות שזה רק השערות, אז אני---
רוני בר-און: אנחנו מעוניינים בעובדות.
רוני בר-און: תודה, דני.
דני זקן: כן, ואני אשמח אם מר זיסוביץ יוכל לומר לנו...
רוני בר-און: כן, מר זיסוביץ.
רוני בר-און: אתה כבר לא ברשות השידור.
חיים זיסוביץ: לא.
רוני בר-און: מהאבות המייסדים של השידור ברדיו.
רוני בר-און: בבקשה, מר זיסוביץ.
חיים זיסוביץ: הואיל ואני חתום על תצהיר ואני מעורב בתביעה המשפטית שהגישה גב' מלקו, אני אמנע מלהתייחס ישירות לעניינה, אני רק אומר, בניגוד למה שנאמר כאן, אני מוכרח לתקן, במכרז הזה אני שימשתי נציג של אגודת העיתונאים בירושלים, לבקשתו של דני.
רוני בר-און: של מנהל רשת א', נכון?
חיים זיסוביץ: בכל המכרזים, למעט אחד, דווקא מנהל החדשות בקול ישראל, מזכיר המערכת.
חיים זיסוביץ: פעם אחת בלבד...
חיים זיסוביץ: קודם כל אנחנו בדרך כלל, שני נציגי אגודת העיתונאים, הצבענו בניגוד, בדרך כלל, שלא עבור מי שנבחר בסופו של דבר.
חיים זיסוביץ: פעם אחת בלבד, בבחירה הראשונה שהייתה למנהל רק"ע, בבחירה הזאת לבקשתו של היושב ראש הצטרפנו אני ונציג האגודה בתל אביב, כדי שהבחירה תהיה פה אחד, אחר כך כולל הבחירה במנהל רשת א' והבחירות האחרות, אנחנו סירבנו להצטרף.
חיים זיסוביץ: לא הצטרפנו עוד והתמדנו בהתנגדות שלנו למי שנבחר.
חיים זיסוביץ: זאת אומרת התמדנו לתמוך במי שתמכנו קודם וסירבנו לצרף את קולנו---
רוני בר-און: אבל אתה היחיד שבעצם היה שם בחדר.