GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רוני בר-און: אנחנו לא דנים בעניינים שלה, אני ויתרתי, תוותר גם אתה.
יוני בן מנחם: הניסיון הזה להראות שכביכול אנחנו פוגעים באתיופים, אני חושב שזה ניסיון נואל.
יוני בן מנחם: אני חושב שבקטע הזה אתם צריכים ממש...
יוני בן מנחם: אנחנו מגנים כל תופעה כזאת, אנחנו לא עושים את הדברים האלה.
יוני בן מנחם: להיפך, אני חושב שצגה זכתה לקידום בגלל היותה אתיופית, ומי שעשה את זה הוא אני, אז לבוא ולהציג את זה פה---
קריאה: אם זה לא גזעני, אני לא יודע מה---
יוני בן מנחם: סליחה?
קריאה: עכשיו הוא אמר את זה.
יוני בן מנחם: לא, לא, לא נכון.
קריאה: עכשיו הוא אמר שהוא גזעני.
יוני בן מנחם: לא נכון, לא אמרתי שאני גזעני.
צגה מלקו: אני לא מאמינה.
רוני בר-און: אני מציע לך, מר בן מנחם...
רוני בר-און: מחאתך, גב' צגה, לדברים, נרשמה.
יוני בן מנחם: הגב' צגה קודמה---
רוני בר-און: הגב' צגה שוללת את הדברים שאמרת ועכשיו אני---
יוני בן מנחם: איזה דברים?
רוני בר-און: אני מנהל את הדיון ולא עולה על דעתי---
יוני בן מנחם: אוקי, אפשר לבדוק---
רוני בר-און: ולא עולה על דעתי שכשאני שואל שאלות שלא נוחות לך, אז זה צנעת הפרט, וכשאתה רוצה לפאר ולרומם ולו אולי אפילו בצדק את מה שפעלת, אז פתאום אין צנעת הפרט.
יוני בן מנחם: אני לא רוצה לפאר ולרומם---
רוני בר-און: אז צנעת הפרט זה או כן או לא.
רוני בר-און: לא כל אחד ישתמש בצנעת הפרט---
יוני בן מנחם: אדוני, אני לא נכנס לצנעת הפרט.
רוני בר-און: לא כל אחד ישתמש בצנעת הפרט לפי נוחיותו.
יוני בן מנחם: אני לא אמרתי שום דבר שפוגע בצנעת הפרט.
רוני בר-און: אני אתן לך להשיב.
רוני בר-און: תסיים בבקשה.
יוני בן מנחם: אני לא נכנסתי לצנעת הפרט, לא אמרתי שום דבר.
רוני בר-און: אז אני מבקש להתקדם, מר בן מנחם.
יוני בן מנחם: אם תאפשר לי אני אתקדם.
יוני בן מנחם: לא לנסות לעוות את דבריי.
יוני בן מנחם: הגב' צגה קודמה ואף אחד לא פגע בה בגלל היותה אתיופית.
יוני בן מנחם: נקודה.
יוני בן מנחם: זה מה שיש לי לומר על זה.
יוני בן מנחם: לגבי מצג השווא שהוצג פה לגבי המכרז על מנהל קול המוסיקה.
יוני בן מנחם: נכון שהתמודדו מוסיקולוגים ונכון שאנחנו פתחנו את זה והרחבנו את זה כדי שיבואו אנשים מקצועיים מבחוץ, אבל התברר שלרוב המתמודדים יש תפקידים באקדמיה והם לא היו מוכנים לוותר על תפקידם באקדמיה ולהקדיש את כל מרצם וזמנם לתפקיד הזה של מנהל קול המוסיקה ולהתעסק רק בזה במשרה מלאה ברשות השידור.
יוני בן מנחם: זו הסיבה שהם לא נבחרו, כיוון שהם לא היו מוכנים להקצות את כל זמנם.
יוני בן מנחם: אז לבוא ולהציג את זה כאילו הנה, התמודדו אנשים מקצועיים, אקדמאים ולא בחרו בהם, זאת הסיבה האמיתית.
דני זקן: אפשר להשיב, חבר הכנסת בר-און?
רוני בר-און: אם יישאר לי זמן, אני אתן מה שנקרא סבב של תשובה, אחרת יתפתח פה דיון שאני לא יכול לשלוט בו.
רוני בר-און: בבקשה , מר בן מנחם.
יוני בן מנחם: אני סיימתי, לגבי הרדיו ישיבו פה מנהלי הרדיו.
רוני בר-און: מי ישיבו לגבי הרדיו?
רוני בר-און: מיקי או---
יוני בן מנחם: אתה אמרת שתאפשר לכולם לדבר.
יוני בן מנחם: אולי אציג את האנשים.
יוני בן מנחם: יוסי הדר, אתה מכיר אותו, הוא רכז המערכת ברשת ב'.
רוני בר-און: ברכותיי, יוסי.
יוני בן מנחם: יאיר קורן הוא מנהל רשת ב' ומיקי מירו מנהל הרדיו.
מיכאל מירו: אני רוצה להעיר פה הערה בסיסית, כי לדעתי יש פה איזה בלבול בתחומים.
מיכאל מירו: אני מכבד פה את המקום הזה, את ועדת הביקורת, אבל ביקורת נעשית לאחר מעשה ואתם עושים פה משהו באון ליין, עוד לפני שמתקבלות החלטות---
רוני בר-און: יש לי הפתעה בשבילך, מר מירו.
מיכאל מירו: רק תן לי להשלים---
רוני בר-און: לא, אני לא רוצה שתיכנס ותבזבז את הזמן שלנו.
מיכאל מירו: אם אתה לא רוצה שאני אדבר---
רוני בר-און: לא, אני רוצה שתדבר, אם הביקורת נעשית לאחר מעשה או און ליין, זה דיון ציבורי שמתקיים פה לפחות מאז כניסתו של מבקר המדינה הנוכחי לתפקיד.
רוני בר-און: חלק מהדברים צריכים להיעשות און ליין, נעשים און ליין---
מיכאל מירו: נכון, השאלה רק ב... יש עניין של מידתיות.
רוני בר-און: סלח לי, בסדר גמור, אנחנו לא יושבים פה לשמוע ממך ציונים.
רוני בר-און: אתה צריך לתת תשובות---
מיכאל מירו: אתה נותן לי---
רוני בר-און: אתה צריך לתת תשובות, אתה לא תיתן ציונים אם הוועדה עושה נכון או לא נכון, אם אנחנו מקדימים או מאחרים.
רוני בר-און: אנחנו עושים את תפקידנו, טוב או רע, יחליט הבוחר בעוד שנה, בעוד שנתיים.
רוני בר-און: אם אתם עושים את תפקידכם, טוב או רע, אנחנו לא יודעים מי מחליט בינתיים ועל זה בדיוק אנחנו בודקים.
רוני בר-און: אז בבקשה תענה לדברים שעלו כאן ואל תתחיל להסביר למה הוועדה לא נושאת חן בעיניך.
מיכאל מירו: לא אמרתי---
רוני בר-און: היא לא כאן כדי לשאת חן בעיניך.
מיכאל מירו: סליחה, חבר הכנסת בר-און, אתה נכנסת לדבריי, לא שמעת אותם עד הסוף וחבל לי שכך אתה מקבל החלטות.
מיכאל מירו: בוא, אנחנו באמת נכבד אחד את השני.
מיכאל מירו: צריך לדעת להקשיב גם.
מיכאל מירו: אז אני אומר שאתם מתערבים פה בזכות הניהול שקיבלתי כדין.
מיכאל מירו: יש לי זכות ניהול, יש כזה דבר, ואתם צריכים לתת לנו לנהל את המערכת.
מיכאל מירו: אנחנו אחראים על מערכת ציבורית ולא יעלה על הדעת שתהיה פה התערבות כל הזמן בצורה ממש לדעתי כבר עוברת את גבול המידתיות והסבירות של אנשים שהם באים מהמגזר הפוליטי.
מיכאל מירו: וזה בסדר, אני מכבד את הפוליטיקאים, ההערה שלי לחבר הכנסת כבל הייתה שתפעלו מתוך כבוד למקצוע, לא מתוך זלזול.
מיכאל מירו: כשאומרים פוליטיזציה, אתם בזים גם למקצוע של עצמכם ואני לא אומר את זה, כי אני מכבד מאוד את המקצוע, זאת הדמוקרטיה.
מיכאל מירו: הדמוקרטיה שיש לי נבחרי ציבור שזה התפקיד שלהם.
מיכאל מירו: אז בואו נכבד את המקצועות שלכם ו---
רוני בר-און: מר מירו, בזה זה מסתיים, אתה מוכן לענות על הטענות שעלו פה כנגד הניהול של , שבו אנחנו עוסקים היום?
איתן כבל: אני מבקש לסרב להגיב לו.
רוני בר-און: אני אשקול את בקשתך, אני לא נוטה להיענות לה.
מיכאל מירו: אני לא אוהב את היחס המזלזל הזה.
מיכאל מירו: אני מכבד אותך, חבר הכנסת כבל, ובוא תשמור על תרבות הדיבור.
מיכאל מירו: אתה נבחר ציבור, אל תזלזל במקצוע שלך.
מיכאל מירו: נבחרת על ידי אנשים, על ידי אזרחים ו---
רוני בר-און: מר מירו, אני הערתי---
מיכאל מירו: זאת הערה קטנה.
איתן כבל: ביקשתי סליחה.
רוני בר-און: מר מירו, אני בקשתי ממנו להניח לך לשאת את---
מיכאל מירו: אין שום בעיה.
מיכאל מירו: לגבי המכרזים, לא לחינם, ואני עשיתי עבודת הכנה, יש דיון שהיה בבית המשפט העליון בראשות כבוד הנשיאה דורית בייניש שהם מדברים ומתפלפלים בסוגיה של הסודיות, של הדיונים.
מיכאל מירו: יש לזה סיבה, מפני שצריך להיות פה גם העניין של הסכמה מדעת ופרטיות---
רוני בר-און: הנושא הזה לא על סדר יומה של הוועדה.
מיכאל מירו: לא---
רוני בר-און: תרשה לי, אתה לא מנהל פה את הדיון, אני מנהל פה את הדיון.
רוני בר-און: אני קיבלתי את עמדתו של יושב ראש הרשות שעד שהוא לא יקבל תשובה מהיועצת המשפטית שלו אין לי חצי טענה אליו.
רוני בר-און: ברגע שהתשובה שלו תהיה שהוא מספק מה שאנחנו מבקשים, נפתרה הבעיה.
רוני בר-און: אם הוא לא מספק את מה שאנחנו מבקשים, תבוא מוכן לדיון הבא עם מה שאתה קורא פלפולים והבהרות.
מיכאל מירו: שוב, לא נתת לי להשלים את המשפט, מפני שאני פה בא לדיון בידיים קשורות ועל זה רציתי לדבר על הידיים הקשורות, מפני שאתה נותן פה לאנשים שישבו, מר זיסוביץ שישב בוועדת הדיונים, אני מנוע מלהגיב לדבריו, מפני שגם הוא וגם אני צריכים לשמור על מה שהיה בוועדת המכרזים בסוד, כך כתוב לי בנהלים ואסור לי לעבור על זה.
מיכאל מירו: זה מה שאני בא להגיד, מפני שיש עניין של אתיקה של ניהול.
מיכאל מירו: אין מה לעשות, אנחנו לא יכולים לפרוע את השטר הזה מול העובדים, אני לא יכול לבוא ולדבר על דברים שבצנעת הפרט, ואסור לזלזל בדבר הזה, משום שלא לחינם באמנת הלסינקי---
רוני בר-און: אתה יכול לענות על השאלה הבאה, האם הייתה אי פעם בכל המכרזים האלה, ואתה השתתפת בכולם, והיו לא מעט מכרזים ואתה השתתפת בכולם, מחלוקת עניינית בין הנציגים של ?
רוני בר-און: עזוב את אגודת העיתונאים, אלה טראבל מייקרים, אלה מחנאות, אלה כל הדברים הרעים, ביניכם, הייתה פעם מחלוקת עניינית על מועמד?
מיכאל מירו: תקשיב---
אורי אורבך: כמו שבוועדה למינוי שופטים יש בין השופטים---
מיכאל מירו: נעשה דיון רציני ועמוק בתוך ועדת המכרזים ולפעמים יש מחלוקות ומנסים לגשר עליהן גם בתוך הוועדה.
רוני בר-און: אני שואל אם הייתה בוועדת המכרזים שאתה נטלת בה חלק, שאחד אמר 'אני בוחר ראובן', השני אמר 'שמעון' והשלישי אמר 'לוי'?
מיכאל מירו: ודאי, היו.
רוני בר-און: יש פרוטוקולים שיוכיחו את זה?
מיכאל מירו: זה, אני אמרתי לך, מבחינת פרוטוקולים---
איתן כבל: זאת צנעת הפרט.
רוני בר-און: אני מודיע לך שהפרוטוקול, למרות שהוא מצולם לא קורא תנועת ידיים, מה הייתה התשובה הזאת כששאלתי אותך אם זה יופיע במסמכים?
מיכאל מירו: אמרתי כן.
רוני בר-און: וזה לא יופיע, או שכן יופיע?
מיכאל מירו: אני לא הבנתי את השאלה.
רוני בר-און: המחלוקת, לא עם אגודת העיתונאים, בין נציגי הרשות, ההנהלה והרשות.
מיכאל מירו: יש, יש.
רוני בר-און: מופיע בניירות?
מיכאל מירו: יש.
רוני בר-און: אני בוחר א', אתה בוחר ב'.
רוני בר-און: נבדוק, בסדר, הדברים ייבדקו.
מיכאל מירו: אני אומר את זה בצורה הכי מפורשת, כן.
מיכאל מירו: בפירוש.
מיכאל מירו: לא הכול מתקבל בהרמת יד אחת והכול בסדר, אין, יש ויכוחים, כמו בכל מקום שמכבד את עצמו.
רוני בר-און: טוב, נראה את זה.
מיכאל מירו: גם לגבי המינויים, אני לא אכנס לגופם של המינויים, אבל פה נעשה לפי הנוהל של והוא נמצא פה לידי, אני מוכן להציג אותו גם לפני הוועדה וגם חבר הכנסת---
יוני בן מנחם: הוא לא מקשיב לך.
מיכאל מירו: אולי דבריי לא חשובים.
אורי אורבך: מה כל המניירות האלה?
מרינה סולודקין: הוא כועס עלינו.
מיכאל מירו: לא, צריך לכבד.
מיכאל מירו: חבר הכנסת אורבך, צריך לכבד אחד את השני.
אורי אורבך: אנחנו מקשיבים לך.
רוני בר-און: סליחה, מר מירו, באמת עם כל הכבוד, בדיון הראשון למיטב זיכרוני, ניסו להתנפל על הבחירה שלך ואני מנעתי את זה.
רוני בר-און: אז בוא, הדיון הוא לא קל, הוא לא קל לכולנו, אתם, מה שנקרא כפופים להוראות הפלפולים המשפטיים בדבר צנעת הפרט של המכרזים, אנחנו מוצפים, מוצפים, אני אומר לך, מוצפים בערמה של מסמכים וקריאות טלפוניות ופניות, חלקן אנונימיות, חלקן גלויות, כשחצי מהפנייה היא בכי ותחנונים שהם לא ייחשפו בשום אופן.
רוני בר-און: אנחנו לא יכולים לא לטפל בדבר הזה, גם אם אתה חושב שאנחנו עושים ביקורת און ליין ולא מחכים שהכול יהיה גמור, סופי, מוחלט, נחרץ ואז נבוא לטפל בעניין הזה, אני חושב אחרת.
רוני בר-און: אתה חושב שאני מתנהל שלא בהתאם לסמכות שלי, הדרך פנויה, יש לכם יועצים משפטיים טובים.
רוני בר-און: בוא תמשיך.
רוני בר-און: באמת לא התכוונתי לפגוע בך, הייתי צריך לבקש משהו מהמבקר, ראית בזה סוג של עלבון, אני מתנצל בפניך.
רוני בר-און: בבקשה, תמשיך הלאה.
מיכאל מירו: ההערה לא הייתה, זו רק, אגב, הייתה הערה של...
מיכאל מירו: כמו שאמרתי, כל הניהול נעשה בוא נאמר בהתאם לנהלים של רשות שידור והכול נעשה בשקיפות וגם נערכו דיונים עם כל הכתבים, דיונים ענייניים ולא נעשה שום דבר בהינף יום אחד.
מיכאל מירו: כל הניסיון לצייר את זה, הוא פשוט לא ראוי ולא נכון.
רוני בר-און: כן, מר קורן, בבקשה.
יאיר קורן: זו פעם ראשונה שאני בפורום הזה, הייתי 21 שנים בחדר סטרילי, בעוונותיי לא דיברתי אף פעם עם פוליטיקאים, ארבע שנים ניהלתי את חדר החדשות, אז אני אענה פה תשובות---
רוני בר-און: אני רק מזכיר לך שהדיון הוא ב, לא בפוליטיקאים ולא בוועדה לביקורת המדינה.
יאיר קורן: אוקי, אני אזהר מאוד בכבודכם, אבל אני האדם שמשליט את שלטון הפחד על פי חבר הכנסת כבל, אז אני רוצה לדעת, אם אני לוקח כתב שטחים שהיום עשה כתבה מצוינת, אחרי שאתה התראיינת באריכות ברשת ב', האם הכתבה שלו לא הייתה טובה, על הדיון שהיה אתמול בכנסת, על חוק המסתננים?
יאיר קורן: הכתבה לא הייתה טובה?
רוני בר-און: האמת היא שלא שמעתי.
רוני בר-און: אבל זה שהתראיינתי באריכות זה בגלל שאני הארכתי, או בגלל שהמראיין היה מעוניין במה שאני רוצה---
יאיר קורן: לא, אני רק ציינתי מתי זה היה.
יאיר קורן: פשוט אני רוצה לדעת אם אופיר ברק נופל מרן בנימיני.
רוני בר-און: מר קורן, מר קורן---
יאיר קורן: אני אשמח לדעת.
ציפי חוטובלי: סליחה, אני רוצה רק להעיר הערה אחת.
רוני בר-און: סליחה, חברת הכנסת חוטובלי---
ציפי חוטובלי: לא, כי הוא שאל אם אופיר ברק נופל מ---
רוני בר-און: חברת הכנסת חוטובלי, את מנהלת הרי ישיבות, את יודעת כמה זה לא קל, תעזרי לי.
ציפי חוטובלי: נכון, אבל הייתה כאן הערה אחת ש---
רוני בר-און: מר קורן, יש לי בקשה אליך, גם מה שאתה חושב שהוא תהליך טיעון שיש בו מידה לא מבוטלת של חן, לשאול שאלות רטוריות, בכנסת אין שאלות רטוריות.
רוני בר-און: פה כולם עונים על כל דבר.
רוני בר-און: חוק השאלות הרטוריות לא חל, אז יש לי בקשה אליך, תעזור לי להמשיך בסדרת הדיונים הזאת כשאני שומר על כבודכם, ואם אתה לא יודע, אם יצאת מהחדר הסטרילי רק בשבוע האחרון, תשאל את חבריך שיושבים לצדך, הדיון הזה מתקיים מתוך שמירה על כבודם של המנהלים ושל הפקידים וככה זה יימשך.
רוני בר-און: אז עזור לי בעניין הקטן הזה, אני אתן לך, גב' חוטובלי, מיד אחר כך.
יאיר קורן: אני רוצה להגיד פה כמה דברים.
יאיר קורן: אני חבר אגודת העיתונאים בתל אביב, אני ממש פגוע מזה שמנכ"ל האגודה מגן רק על עיתונאים מסוימים.
יאיר קורן: אני רוצה גם לדעת---
רוני בר-און: לא, אתה לא רוצה לדעת, אתה---
יאיר קורן: אני הייתי במכרז.
יאיר קורן: מיקי מירו לא קם ולא אמר ולא הציג אותי ולא שום דבר.
יאיר קורן: אלה אגדות.
יאיר קורן: אני בא מתוך המערכת, אני מכיר את כל הכתבים יותר טוב אפילו מן המנהלים---
רוני בר-און: הדעת נותנת, ודאי.
יאיר קורן: ולכן אין לזה שום משמעות שזה היה מהיום למחר, חוץ מזה שכולם רואיינו ולאף אחד לא נאמר שהם לא יוזזו בלי רצונם.
יאיר קורן: לאף אחד לא נאמר דבר כזה.
יאיר קורן: אני אתן לכם רק דוגמה אחת---
רוני בר-און: מנהל הרדיו לא ענה על השאלה שיכול להיות שאתה יכול לענות עליה, אתה מה שנקרא שבסאגת ההדרות או ההדחות של בנימיני, שיש לה שני טאקטים, שני שלבים, הוא הודח מההגשה---
יאיר קורן: אני דוחה את הביטוי הזה בכלל.
רוני בר-און: בסדר, זאת הטענה.
רוני בר-און: כמובן שאתה דוחה אותה, אבל ברמת העובדות נטענת טענה שכשאמרו לו 'אתה לא מגיש יותר, כי חסר לך ידע בכלכלה', זה לא עולה בקנה אחד עם העובדה שהוא הוזז מהכנסת לסקר תחום כלכלי.
רוני בר-און: אני חשבתי שיוני יענה, גם יוני---
יוני בן מנחם: תפנה את השאלה למנהל הרדיו, הוא ישיב לך.
יאיר קורן: אבל אני אשיב לך.
יאיר קורן: רק למען הסדר הטוב, רן בנימיני הודח מהגשה עוד בידי ההנהלה הקודמת.
יאיר קורן: הוא הודח ואחר כך הוחזר.
יאיר קורן: ממש לא נכון?
יוסי בר מוחא: זה לא נכון.
יאיר קורן: זה לא נכון?
יאיר קורן: תשאל אותו.
יוסי בר מוחא: לא נכון, אתה משקר במצח נחושה.
יאיר קורן: אתה, אני---
רוני בר-און: קורן, קורן, קורן, אני אפסיק אותך וארחיק אותך.
יאיר קורן: שמעת שהוא אמר לי שאני משקר?
רוני בר-און: הוא אומר לך שזה לא נכון, העניינים האלה ייבדקו.
יאיר קורן: אוקי, תבדקו.
רוני בר-און: לנו יש סבלנות.
רוני בר-און: יכול להיות שזה קרה כשהיית בחדר הסטרילי.
יאיר קורן: אני אתן לכם דוגמה מה מנחה מהלך כזה.
יאיר קורן: לוקחים כתב שעשה תעופה ונותנים לו גם תחבורה ותיירות.
יאיר קורן: זה נראה לכם הגיוני?
יאיר קורן: בעיניי זה הגיוני, לוקחים כתב מוכשר כמו רן בנימיני ונותנים לו תחום שאין לנו בו כתב---
רוני בר-און: ושהוא לא מבין בו כלום?
רוני בר-און: עזוב רגע את הטענה שאמרו לו את זה בשלב ההדחה מהגשה.
רוני בר-און: רן בנימיני מבין כלכלה?
רוני בר-און: היום.
רוני בר-און: עזוב, הוא לא היה מגיש אף פעם---
יאיר קורן: אין לי אף אחד שמבין כלכלה, לעומת זאת אמוץ שפירא, יש לו תואר שני במשפטים, יוסי הדר פונה למשל להגשה.
רוני בר-און: מתי אמוץ שפירא הוזז מהמשפטים, על ידי ההנהלה הקודמת?
רוני בר-און: אני זוכר אותו במשפטים לפני שנה.
יאיר קורן: אבל אני ניסיתי להסביר לכם---
מיכאל מירו: סליחה, באמת---
רוני בר-און: לא, מירו, הוא מדבר ומסיים.
יאיר קורן: אני מנסה להסביר לך---
מיכאל מירו: לא, אבל זו כניסה באמת לתחום הניהול המקצועי שלנו, אני מבקש בשביל זה---
ציפי חוטובלי: אדוני היושב ראש---
רוני בר-און: אתן לך, ציפי, אתן לך.
מיכאל מירו: חבר הכנסת בר-און, אנחנו אנשי מקצוע, אתה---
רוני בר-און: מר מירו, אתה סיימת.
רוני בר-און: מר מירו, איזה נראות יש לזה שאני אבקש ממך לעזוב?
רוני בר-און: אני לא רוצה להיות פה.
מיכאל מירו: מה שאני רוצה להגיד זה---
רוני בר-און: לא הרחקתי עד היום אף אחד, הדיונים הם טעונים, מדבר קורן, מסיים ואנחנו עוברים לחברות הכנסת שעוד לא דיברו.
יוני בן מנחם: אתה הבטחת ליוסי הדר.
יוני בן מנחם: אתה אמרת שכולם ידברו.
רוני בר-און: יוסי גם ידבר.
יאיר קורן: מה שאני רוצה להגיד זה שהשיקולים היו מקצועיים טהורים, זכותנו להחליף תחומים וכמו שנתתי את הדוגמה של הכנסת, אם יש לכם טענות, אז תגידו.
רוני בר-און: יוסי.
רוני בר-און: קודם כל ברכותינו, כמובן.
נחמן שי: למה הוא מקבל כל כך הרבה ברכות?
רוני בר-און: גם אותך מברכים, נחמן.
רוני בר-און: מרגע זה, כל מי שאני מברך פה, נא לראות את זה כאילו בירכתי קודם את נחמן ורק אחר כך את השני.
רוני בר-און: כן, יוסי?
יוסי פלד: כמי שהיה כתב עד לפני ימים אחדים---
רוני בר-און: גם מגיש, דרך אגב.
יוסי פלד: גם מגיש, בהחלט, כמי שהיה כתב עד לפני ימים אחדים, גם במסגרת העבודה שלי ככתב, מה שמנחה אותי זה יושר והגינות וגם עכשיו זה ממשיך להנחות אותי ואני רוצה להגיד לכם את האמת, אני לא יודע, באמת, חבר הכנסת איתן כבל וגם כבוד היושב ראש, על איזה אווירת פחד מדברים, אין לי מושג קל שבקלים.
איתן כבל: בדרך כלל ככה בדיקטטורות המנהיגים אף פעם לא יודעים.
יוסי פלד: תן לי, אני ישבתי בשקט.
יוסי פלד: תן לי רגע.
רוני בר-און: יש לי בקשה אליך, למה אתם לא מקבלים את העצה שלי, אל תשאלו פה שאלות רטוריות, כי תקבלו תשובה במקום.
יוסי פלד: תן לי.
יוסי פלד: גם מפתיע שכל אותן טענות על אווירת פחד באים מאותו מקום, מאותה קבוצה של אנשים שהם מאוד לא מרוצים.
יוסי פלד: זה דבר אחד, ואתה יכול לבדוק את האנשים האלה אחד אחד, אבל בוא נגיע לעניין.
יוסי פלד: אני רוצה להגיד לכם, אתם מדברים פה על הדחות
יוני בן מנחם: הוא לא מקשיב.
יוסי פלד: אני רוצה להגיד לכם משהו, באמת, יש פה טיפה של חוסר הגינות.
יוסי פלד: אתם מדברים פה על הדחות.
יוסי פלד: קודם כל אני נדהם מהרזולוציה הזאת שוועדה מכובדת בכנסת נכנסת לרזולוציה מתי אמוץ שפירא סיים ואופיר ברק התחיל, זה נראה לי, עם כל הכבוד, התערבות בוטה בניהול, כבוד היושב ראש.
רוני בר-און: אני מודה לך על הציון הזה, אני חשבתי שאתה די רוצה להודות לנו ולשבח אותנו שאנחנו מתעסקים ברזולוציה---
יוסי פלד: אז חכה, חכה.
קריאה: אתם גוף ציבורי והוא צריך---
רוני בר-און: מכל מקום---
יוסי פלד: חכה, תן לי, תן לי.
רוני בר-און: יוסי, אני מציע לך, בתור הצעה של חבר, שאת קריירת הניהול שלך אל תתחיל במתן עצות לגופים אחרים.
יוסי פלד: חס וחלילה, אני לא נותן עצות---
רוני בר-און: ---מנהליך ועם עובדיך, תעשה טוב למחלקה שלך.
יוסי פלד: אבל כמו שיש ועדה לביקורת המדינה, כולנו, כאזרחים, יכולים להביע ביקורת גם על הוועדה הזו.
רוני בר-און: ברדיו.
יוסי פלד: אבל הביקורת שלי, אגב, היא מאוד עדינה והגונה ואני רוצה להמשיך הלאה.
רוני בר-און: אנחנו נמשיך ואנחנו נפתיע אותך.
רוני בר-און: תאמין לי שהרזולוציות יהיו עוד יותר מוקפדות ועוד יותר פרטניות.
רוני בר-און: ככל שנידרש.
רוברט טיבייב: משתתף בצערך.
קריאה: זה נשמע כמו איום.
רוני בר-און: אנחנו עובדים לטובתכם.
יוסי פלד: יש לי הפתעה בשבילכם.
יוסי פלד: כבוד היושב ראש, חבר הכנסת רוני בר-און, יש לי הפתעה בשבילך---
רוני בר-און: עד היום חלק גדול מהטענות שהיו באוויר, שהיו ברמת רכילות, סילקנו מסדר היום בדיון פה בוועדה ואת זה אנחנו עושים באותה מידה של נחישות שבה נבדוק את הדברים ש---
יוסי פלד: בסדר, חשוב שתדע גם מה אנחנו חושבים.
רוני בר-און: אני רוצה שתסיים.
יוסי פלד: כן, רק יש לי הפתעה גדולה בשבילך.
יוסי פלד: מדברים פה על הדחות, על שינויים, אני רוצה להגיד פה לכל החברים שכשההנהלה הקודמת נכנסה לתפקיד, אני הייתי מגיש שלוש פעמים בשבוע יומן ערב ואז קראה לי ההנהלה ואמרה לי '
יוסי פלד: חביבי, אתה לא תגיש יותר'.
יוסי פלד: זה לא הגיע לוועדה לביקורת המדינה, זה לא הגיע לאתרי ברנז'ה, אף אחד לא דן בזה, אף אחד לא קרא לזה הדחה, אף אחד לא עשה כלום.
יוסי פלד: אבל פתאום קוראים לזה הדחה.
יוסי פלד: אני ישבתי בשקט והמשכתי לעשות את העבודה שלי ככתב משפט למרות שלא מתתי על התחום---
רוני בר-און: יוסי, אתה הערת הערה נכונה, אני לא יודע מי היה אז יושב ראש הוועדה לענייני ביקורת המדינה כשהודחת בצורה כזאת בוטה מהגשת יומני הערב.
רוני בר-און: יהיה מי שזה יהיה, אני מתנצל בשמו, הוא מעל בתפקידו.
רוני בר-און: אם החומרים היו לפניו, אם היה דוח ביקורת והוא לא טיפל בזה, באותה מידה של דבקות שאני עומד לטפל בעניינים שעולים על שולחני.
יוסי פלד: רק עוד מלה אחת.
רוני בר-און: לא, יוסי, זה הסתיים.
רוני בר-און: חברת הכנסת, דר' סולודקין, אבל בקצרה, כדי שאני אוכל לאפשר גם לחברת הכנסת חוטובלי.
מרינה סולודקין: קודם כל כבוד המבקר, אדוני היושב ראש, יש המשכיות לדיונים בוועדה הזו.
מרינה סולודקין: אני אגיד לכם שאני מאוד מאוד מעריכה את חופש הביטוי וחופש העיתונות במדינת ישראל, כי נולדתי וחונכתי במקום אחר לגמרי, שלא היה חופש הביטוי, שלא היה חופש העיתונות, ואני חושבת שאנחנו כאן דואגים שזה יהיה בעתיד וזה מאוד מאוד חשוב.
מרינה סולודקין: אני מרגישה מאוימת עכשיו, כמה שנים, בגלל העיתון 'ישראל היום', עיתון חינם שמחולק---
ציפי חוטובלי: זה חלק מחופש הביטוי, חברת הכנסת סולודקין.
מרינה סולודקין: כן, חינם.
רוני בר-און: קריאת הביניים כבר תהיה על חשבונך, את היחידה שעוד לא דיברת, ציפי.
ציפי חוטובלי: זו קריאת ביניים מותרת.
רוני בר-און: בבקשה, גב' סולודקין.
רוני בר-און: אנחנו בענייני רשות השידור.
רוני בר-און: עליי זה לפחות כבד במידה שקשה לי להתמודד עם דברים אחרים.
רוני בר-און: בואי נדבר על בדיון הזה.
מרינה סולודקין: כן, על רשות השידור.
מרינה סולודקין: אני חושבת שאנחנו עשינו טעות, למה אנחנו מאפשרים בבת אחת לעשות את כל המכרזים?
מרינה סולודקין: מה אתם ציפיתם?
מרינה סולודקין: איזה מינויים יהיו עכשיו בכל המכרזים ובכל השינויים שיש?
מרינה סולודקין: אני חושבת שאנחנו צריכים כאן לחשוב על חוק, איזה אחוז של מכרזים יכול להיות בשנה או בכמה שנים וכואב לי לשמוע שאנשים שאני מכירה מעבירים אותם ממקום למקום בלי...
מרינה סולודקין: אנחנו לא רואים את הסיבה, חוץ משיש פוליטיזציה, ומה שאני אומרת, די עם קומיסרים בתקשורת, תודה.
רוני בר-און: בבקשה, חברת הכנסת חוטובלי.
ציפי חוטובלי: אני רוצה קודם כל להודות לך, אדוני היושב ראש.
ציפי חוטובלי: מעטים המקרים שבהם חבר הכנסת בר-און ואני מסכימים, אבל זה דווקא מקרה שבו באמת אין כאן עניין של קואליציה ואופוזיציה, זה עניין מקצועי.
ציפי חוטובלי: אני יכולה להגיד לך, אתה שאלת במה הכתב החדש שאייש כאן את משרת כתב הכנסת יותר טוב או פחות טוב מרן בנימיני ויש לי תשובה, הכתב הזה בא אליי והציג את עצמו ואמר 'אני הכתב החדש של הכנסת בעל כורחו'.
ציפי חוטובלי: התקשר אליי רן בנימיני ואמר 'העבירו אותי לסקר את תחום הכלכלה שאין לי בו מושג וחצי מושג, אחרי 11 שנה שאני מסקר כאן את תחום הכנסת'.
ציפי חוטובלי: מכל תחום מקצועי, אם היה פונה אליי בן אדם שלא קשור בכלל לתחום התקשורת והיה אומר לי שהדרך שבה הודיעו לו על זה שהוא מסיים תפקיד, אחרי למעלה מ-10 שנות עבודה, ללא שימוע, בלי להקשיב לו, בלי לשאול אותו מה הוא רוצה לעשות עם החיים שלו, תשמע, הוא לא חייל בגל"צ---
יוני בן מנחם: זה לא נכון, גברתי.
רוני בר-און: סליחה, אני מבקש לא להפריע.
רוני בר-און: גם אני ראיתי שהגב' חוטובלי נכנסה לדיון---
יוני בן מנחם: היא לא שמעה---
רוני בר-און: אבל היא לא אומרת דברים שלא נשמעו פה, אז אם היא מאוד רוצה לדעת מה התשובות שלכם, מכיוון שהזמן כבר תם, היא תקרא את פרוטוקול הדיון, אבל זכותה המלאה להגיד את זה.
רוני בר-און: הם כופרים בעניין הזה.
ציפי חוטובלי: אתם יודעים שחברי הכנסת נעים מוועדה לוועדה.
ציפי חוטובלי: אני חברה בוועדת האתיקה, לצערנו, עניינים ציבוריים שכמו שאתם יודעים מעסיקים פה את הציבוריות הישראלית, על התנהגות של חברי כנסת, מעסיקים גם אותנו, אבל זה נושא שבאמת הוא בעיניי מאוד חשוב, לכן הגעתי לכאן, גם אם באיחור.
ציפי חוטובלי: אבל אני חוזרת רגע לנקודה, היה כאן סבב כתבים, שאני אומרת לכם, לא נשמע בתולדות העיתונות דבר כזה, כשלוקחים כתב מוערך שיושב כאן.
ציפי חוטובלי: אני אומרת לכם שוב, הסיפור הוא לא רן בנימיני, יש לכולנו היכרות עם רן, אבל זה לא הסיפור.
ציפי חוטובלי: מגיע כתב חדש ואומר לי 'אני לא רוצה לסקר את התחום', עכשיו איזה מוטיבציה יש לכתב כזה פה לעבוד אם לא שמו אותו בכוונה ובכוח כדי לעשות את זה?
ציפי חוטובלי: חלק מעיתונות חופשית זה לא רק החופש לסקר, זה גם החופש לעבוד בתחום שהוא קרוב לתחום העניין שלך, קרוב לתחום המקצועיות שלך.
ציפי חוטובלי: סליחה, כתב כלכלי זה לא דבר של מה בכך.
ציפי חוטובלי: אני לפחות מעריכה כתבים כלכליים, אני חושבת שזו פרופסיה מקצועית לכל דבר ועניין, לא יעלה על הדעת לעשות העברות של כתבים כמו היו מריונטות.
ציפי חוטובלי: זה לא דבר שהוא מקובל, בטח לא בדרך שבה הדברים התרחשו.
ציפי חוטובלי: אני שמעתי מכתבים שהיו כאן
ציפי חוטובלי: בשבוע שעבר, שאלתי שלושה-ארבעה כתבים, כולם סיפרו לי את אותו סיפור, 'קיבלנו טלפון, אמרו לנו להתייצב, ממחר אתה לא מסגר את התחום'.
ציפי חוטובלי: לא מכירה את זה בשום תחום מקצועי שבו...
ציפי חוטובלי: אם עובד עובד אצלי, יש לי אפשרות לפטר כל עוזר פרלמנטרי מהיום למחר, עדיין אני מדברת איתם, אני אומרת להם מה לא בסדר, למה אני בעצם מעבירה אותם מתפקידם.
ציפי חוטובלי: תשמעו, ברמה של דיני עבודה מדובר באמת כמעט בהדחה.
ציפי חוטובלי: זה שאתם נתתם להם תחומי עיסוק שלא מדברים אליהם בשום צורה, שלא קשורים להכשרה המקצועית שלהם.
ציפי חוטובלי: אני גם לא מבינה איפה כאן ההיבט המקצועי, עם כל הכבוד.
ציפי חוטובלי: אני לא הייתי כאן בתחילת הדיון, אני אשמח לשמוע תשובות.
רוני בר-און: אנחנו לא נחזור על זה.
ציפי חוטובלי: אני בכל זאת רוצה תשובה.
רוני בר-און: יש פה שני אנשים שאני חייב להם שני משפטי תשובה, אחד זה דני זקן, שבמהלך אחד הדברים.
רוני בר-און: .. דני?
דני זקן: אני מוותר על זה כבר.
רוני בר-און: אני לא רוצה להעיר אותך, כפי שהעירו פה מישהו אחר בדיון.
דני זקן: אני אוותר.
רוני בר-און: הגב' צגה, שגם היא התקוממה על איזה אמירה, שלמיטב זיכרוני יוני דיבר עליה.
צגה מלקו: אני מתקוממת על האמירה של המנכ"ל יוני, אני פה בגלל המקצועיות שלי.
צגה מלקו: אני 23 שנה בקול ישראל, אני מגיל 16 בישראל, יש לי תואר ראשון, יש לי תואר שני, אני מוחה על זה, אני פה בגלל המקצועיות שלי, לא בגלל המוצא שלי.
יוסי בר מוחא: אני בעד, בענק.
רוני בר-און: אבל תמחה כפיים בחוץ.
רוני בר-און: מר בר מוחא.
רוני בר-און: אדוני המבקר, לפני שאני אסכם את הדיון, בבקשה.
רוני בר-און: לא, אין הערה קטנה.
רוני בר-און: סליחה, השידור נגמר.
רוני בר-און: כשאני אומר 'עוד משפט אחד', אומרים לי 'השידור נגמר'.
רוני בר-און: עוד שבועיים אנחנו נפגשים עוד פעם, תרשום.
מיכה לינדנשטראוס: רציתי להודיע לך, אדוני, ולחברי הוועדה, שמשרדי יעקוב אחרי שורת הטענות לגבי תקינות המכרזים ונושא הסקרים, גם בתלונות שהועלו כאן וגם באלה שהגיעו אלינו בנפרד, באופן עצמאי, למשרד המבקר, ואם למישהו מחברי הוועדה יהיה עוד רצון להוסיף משהו, לגבי נושא הבדיקה או נושאים אחרים בנושא המכרזים, אנחנו מזמינים אותו לעשות זאת.
רוני בר-און: תודה רבה, אדוני המבקר.
רוני בר-און: אני אחרוג מהרגלי, אני לא אסכם את הדיון, מכיוון שאנחנו, גם אם זה לא נראה לחלק מחבריי חברי הכנסת וגם מהם שמעתי טענות וגם אם זה לא נראה למישהו שחושב שביקורת צריכה להיות רק כשדברים הם בבחינת מעשה עשוי, גמור וסגור, אנחנו סבורים אחרת, הדיון הזה הוא דיון מעקב בעקבות דוח מבקר המדינה, תוך כדי המעקב עולים דברים שאני אגדיר אותם בשלב הזה 'טעונים בדיקה'.
רוני בר-און: אני שמח ומודה למבקר שהוא לוקח את המושכות מכאן, גם בעניינים אלה.
רוני בר-און: הוועדה תתכנס במועד שתקבלו עליו דיון, לגבי עניינים שתקבלו עליהם הערות מה הם העניינים שייבדקו בישיבה הבאה.