GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אריאל אטיאס: אם אתה מסכים את הקומה החמישית הזאת לתרגם את הרווח שלה ---
רוני בר-און: אם אתה לא תיתן לו בזה רווח כלכלי, הוא לא ילך לך לדימונה.
אריאל אטיאס: הוא מקבל את הרווח הכלכלי, היזמים מסכימים.
רוני בר-און: נגיד הדירה הזאת מכניסה לי מיליון ואתה אומר לי תבנה לי בדימונה בחצי מיליון.
רוני בר-און: תקבל ממני מיליון אבל תסדר לי השקעה של חצי מיליון בדימונה?
אריאל אטיאס: הנחת העבודה, ובדקתי את זה גם עם התאחדות הקבלנים, מתאים להם.
אריאל אטיאס: כלכלית מתאים להם.
רוני בר-און: תבורך, הבנתי.
אריאל אטיאס: זה לא הם מתנגדים.
אריאל אטיאס: מי שמתנגד זה שני גורמים.
אריאל אטיאס: אחד, רשויות התכנון אומרות אנחנו לא אוהבים את כל הסלט הזה, תן לי כל עיר לפי הזה שלה ---
רוני בר-און: סליחה, הזכויות לא שייכות לרשויות התכנון, הן שייכות למדינה, שלא יבלבלו את המוח ---
אריאל אטיאס: זה אחד.
רוני בר-און: ולמדינה יש בעל בית, שבעל הבית יחליט שכך הוא רוצה לנצל את הזכויות שיש לו של המדינה ושיכפה את כל מי שעומד בדרכו.
רוני בר-און: הרי אנחנו כל הזמן נחזור לעניין שרשויות התכנון יגידו לך על כל דבר לא.
אריאל אטיאס: עכשיו אני אגיד למה זה מתאים הכי לדיור ציבורי.
אריאל אטיאס: בדיור ציבורי יש לנו רכבות, שכונות הכי חלשות באזורי הפריפריה – דרום צפון.
אריאל אטיאס: אין סיכוי שמישהו פעם יעשה שם משהו, אז מה עושים?
אריאל אטיאס: לשפץ דירה עולה לנו כמעט מחצית ממה שאפשר למכור את המחסן הזה, את הדירות האלה.
אריאל אטיאס: זה דירות של קירות .
אריאל אטיאס: הדרך שלנו לבוא ולהגיד, והיו לי דיונים על זה עם עמידר, אבל אני צריך את התמיכה של האוצר בזה, בסוף צריך בחלק מהדברים להזרים כסף לפרויקט.
אריאל אטיאס: בכל המקומות שיש לנו רוב בניינים או אפילו מחצית מהבניינים שיש בהם דיירים שהם דיירי עמידר, הפינוי הרי הוא אנחנו הפינוי.
אריאל אטיאס: אנחנו באים לאותם דיירים ואומרים להם עכשיו אתה תגור פה במשך שנה שנתיים ואנחנו נחזיר אותך לכאן ויותר מזה, אנחנו לא נכניס קיבוץ שלם של דיירי דיור ציבורי, יהיה לנו יכולת לדלל אתם, לערבב אותם.
אריאל אטיאס: זה בסוף ראייה מערכתית שהתרגום שלה זה לוותר על הכנסות, לא להזרים כסף חדש, לוותר על הכנסות ולעשות את הדבר הזה.
אריאל אטיאס: זה בנושא הזה ולכן היה חשוב לי כי זה נושא שנמצא אצלנו בדיונים במשרד ואני אעלה את זה, וגם אעשה על זה בלגן.
אריאל אטיאס: עכשיו, בנושא של היכולת, אני אומר גם לאנשים של מבקר המדינה.
אריאל אטיאס: היכולת שלנו לייצר יותר כדאיות ושקט תעשייתי בפינוי-בינוי, זה לעשות הצרכה של מגרשים.
אריאל אטיאס: יש פרויקט ביהוד שאני ראיתי אותו, שיש לך פשוט מגרש ליד, הוא מגרש חום, הוא מגרש שאי אפשר לבנות עליו מגורים.
אריאל אטיאס: אנחנו אומרים אתה עכשיו פה בונה את הבניינים, הדיירים רואים את הבניין שלהם מתקדם, לא מפנים אותם, לא משגעים אותם, לא שולחים אותם ---
רוני בר-און: ברור, תהפוך את זה ---
אריאל אטיאס: כן, ואז הופכים ואתה הופך את זה לחום.
אריאל אטיאס: הדברים האלה מבוצעים בחלק מהמקומות.
אריאל אטיאס: יש מקומות שאנחנו נתקלים בקשיים מאד גדולים.
אריאל אטיאס: עוד פעם חזרנו רשויות, משרד האוצר, ועדות תכנון וכו' ---
רוני בר-און: איכות סביבה.
אריאל אטיאס: אז אני אומר בתחילת דבריי, אנחנו צריכים להתמודד עם הרבה הרבה הרבה גופים וחסמים.
אריאל אטיאס: זה לא הקלה ככה וזה פה.
אריאל אטיאס: אני חושב שהוועדה נתנה דעתה על זה.
רוני בר-און: כן, מר ברוש, יש עוד משהו לומר?
רוני בר-און: מי עוד מהמחלקה שלך מר מרדכי?
מרדכי מרדכי: אני רק רוצה להוסיף משפט אחד.
מרדכי מרדכי: אם לוקחים את הביצוע, את מה שקרה בפועל מאז שנכתב הדו"ח ועד היום, אז אנחנו יכולים לשמוח.
מרדכי מרדכי: אני לא טועה, נכון?
מרדכי מרדכי: יש לנו עוד 6 פרויקטים שהצטרפו ממש הלכה למעשה ---
רוני בר-און: לעשרה הקיימים.
מרדכי מרדכי: אז אני חושב בכל זאת מתחילים לקצור את הפרות ואת השהייה בזמן שמשהו כן קורה בכל זאת.
רוני בר-און: התוספת של 60% זה הרבה, יפה.
רוני בר-און: כן, מינהל מקרקעי ישראל, מר אלמליח, מנהל אגף תכנון ופיתוח.
רוני בר-און: הרי בסוף תמיד כולם מאשימים רק אתכם, אז תגיד משהו להגנתך.
רפי אלמליח: השארת אותנו לסוף, אז ---
רוני בר-און: לא לסוף, חכה.
אריאל אטיאס: אתה גם יושב בסוף משום מה.
רפי אלמליח: אוקי, באמת כפי שהשר הציג, הנושא של פינוי-בינוי הוא נושא מאד סבוך.
רפי אלמליח: אם אנחנו עם תכניות ואנחנו יוזמים לא מעט תכניות, מאות תכניות בפעילות שלנו, אז תכניות רגילות לוקח לנו 7 שנים לאשר, אז קל וחומר כשמדובר בפינוי-בינוי לפנות אנשים ולהגיע איתם להסדרים ושיתוף ציבור, זה דבר הרבה יותר מורכב, שלא לדבר על מציאת הפתרונות.
רפי אלמליח: עלה הנושא בביקורת של דמי היתר שהמינהל צריך להעביר החלטה.
רפי אלמליח: הנושא הזה למעשה התייתר ברגע שהפרטנו, שברפורמה במקרקעין הוחלט להפריט את הקרקעות.
רפי אלמליח: פרויקטים לפינוי-בינוי הם מבוצעים בעיקר 90 וכמה אחוז בשטחים העירוניים בבנייה רוויה, והשטחים האלה, המגרשים האלה למעשה הועברו לרשות הבעלים.
רפי אלמליח: כך שאין לנו, לא גובים בכלל דמי היתר במבנים האלה, ולכן הנושא הזה התייתר.
רפי אלמליח: דבר אחרון שבדיוק השר העלה במשפט האחרון, צריך לדעתי להפוך את הסדר מפינוי-בינוי לבינוי-פינוי, וזו המכשלה העיקרית שאנשים קשי יום לא רואים את הבית שלהם עומד ---
רוני בר-און: לא, אבל כמה מקומות יש לך כמו הפלא והנס שנעשה ביהוד?
רפי אלמליח: אז צריך לפתח את הדבר הזה.
רוני בר-און: היה קל, אם על יד כל בניין היה מגרש פנוי – תאמין לי, השר כבר היה ממלא את כל המגרשים הפנויים ואחר כך היה נאבק לא לשבור את הקיימים ולהביא לשם עוד מסכנים ועוד מסכנים.
רוני בר-און: אני גם הייתי תומך בו בזה.
רפי אלמליח: אוקי, אז אפשר לפתח את הדבר הזה.
רפי אלמליח: זה לא צריך להיות מגרש צמוד ---
אריאל אטיאס: ... היום.
רוני בר-און: גם על זה?
אריאל אטיאס: לא, לא אתה.
רוני בר-און: עלי היינו כולנה אבל לא זו.
אריאל אטיאס: צודק.
רפי אלמליח: זה לא צריך להיות מגרש צמוד.
רפי אלמליח: יש החלטת מועצת מקרקעי ישראל שמאפשרת, אם יש מגרש אז באמת לקבל את זה בפטור ממכרז.
רפי אלמליח: זה היום מוגבל עד מגרש בסדר גודל מסוים, אבל צריך להרחיב את זה וזה אנחנו באמת מכינים בימים האלה, יכול להיות שזה יובא להחלטת מועצה בישיבות הקרובות.
רוני בר-און: מרכז שלטון מקומי, מר רמזי חלבי.
רמזי חלבי: כן, אני רוצה להתייחס קודם למה שכבוד השר אמר.
רמזי חלבי: אני שוחחתי לפני כמה דקות עם בני וקנין, ראש העיר אשקלון שהיה אמור להיות כאן ונבצר ממנו להגיע.
רמזי חלבי: אז באמת הוא אמר שהבעיה שלו עם פינוי-בינוי, למרות שהוא תומך מאד בעניין, זה מחירי הקרקע הנמוכים וחוסר הכדאיות של קבלנים שבאים אליו.
רמזי חלבי: למשל הוא נתן דוגמא את שכונת שמשון באשקלון, שהוא רוצה לעשות שם פינוי-בינוי, יש שם מצב קשה.
רמזי חלבי: הוא אומר הקבלנים לא מוצאים שם כדאיות, אז ככה שהפריפריה תמיד לא קורצת מהבחינה הזו ולא מהווה תמריץ לאותם קבלנים.
רמזי חלבי: זאת בעיה אחת.
רוני בר-און: לא הבנתי, מה זה, בוא, שמשון בסדר, אז זו דוגמא שאני יודע לדבר עליה.
רוני בר-און: מה זה הקרקע לא קורצת?
רוני בר-און: אם ידעו להגיד לאותו יזם שלוקח את הפרויקט הזה על עצמו, שבמקום 120 יחידות דיור על המגרש שהוא מקבל הוא ירחיב לכל המפונים ב-50% ולעצמו יקבל עוד 50% למכירה, גם אז זה לא פרויקט שכדאי לו לעשות אותו?
רוני בר-און: ולהחליף באחד ואחד חבל לכם על הזמן, אל תתווכחו.
רוני בר-און: בלתת רק לדיירים את התפוקה או את התועלת השולית כתוצאה מהפרויקט, לא תמצאו בן אדם שיוביל את הפרויקט הזה.
רוני בר-און: אבל אם תהיה יד נדיבה לראש העיר ולוועדה המחוזית ולמשרד השיכון ולעמיד ולמנהל מקרקעי ישראל ויגידו כולם שותפים.
רוני בר-און: קודם כל פלוני אלמוני שגר בדירה של יקבל עכשיו דירה של , חדשה, עם צנרת, בלי בעיות בלי זה, בלי זה, בלי זה.
רוני בר-און: ואחרי שכל הפלונים בני אלמונים מה-120 האלה שיצאו, קיבלו שכר דירה וחזרו ופתאום קיבלו דירה לתפארת, במונחים שלהם, פתאום אותו יזם נשאר עם 30 דירות למכירה.
רוני בר-און: ולא אני אבוא לגור שם ואולי גם לא השר יבוא לגור שם, אבל יהיו אנשים שיקנו את הדירות האלה.
רוני בר-און: אז כולם שמחים.
רמזי חלבי: כן, אבל אם בתל אביב נגיד נדרש לתת 2.5 אז שם פי חמישה.
רמזי חלבי: השאלה מי יבוא ויתחייב על דבר כזה במחיר קרקע שהיא שואפת לאפס לפעמים.
רמזי חלבי: זאת נקודה אחת, אבל הנקודה השנייה שאני רוצה להגיד זה שלפעמים ראש עיר מבקש באמת כשיש רווח גדול, יש לפעמים מצב שראש עיר מבקש מקבלן שעושה רווח גדול – תעשה פס ירוק או תשפר את הסביבה שבה נמצא אותו מתחם, אז אם זה תוקע את הפרויקט אני אוכל להעביר את המסר למרכז השלטון המקומי ש ---
רוני בר-און: הנה, אתה שומע.
רמזי חלבי: כי נאמר פה שראשי רשויות מעכבים.
רוני בר-און: אתה שומע, אתה שומע.
רוני בר-און: אתה שומע, ראשי רשויות מעכבים.
רוני בר-און: ראשי רשויות משחקים, אני אומר לך מידיעה, מהיכרות של המערכת, מהיכרות עם ראשי רשויות ומהיכרות כשר פנים – הם משחקים את המשחק של מי ימות קודם – הכלב או הפריץ.
רוני בר-און: הם אומרים האנשים האלה יתייאשו, יפנו, 20%, 30% מהדירות, אנשים ילכו לעולמם, הילדים לא יבואו, למכור אי אפשר, עמידר ישתלט – בסוף נמחק את זה ונעשה שם וילות או נעשה שם מזרקות פורחות באוויר או פארקים או כל הדברים האלה.
רוני בר-און: אני אומר לך, כולם ראו את המודל של הארלם בניו-יורק, אומרים יקרה מה שיקרה בהארלם בניו-יורק, וזה לא יקרה.
רוני בר-און: צריך להסביר לראשי הרשויות - כשהם נתקעים עם אנשים, הם משלמים להם את זה אחר כך בכל הכיוונים – ברווחה ובחינוך ובכל הבעיות שנוצרות כתוצאה מזה שאנשים גרים בתנאים שלא ראויים למגורי אדם.
רמזי חלבי: אני מוכן להעביר את המסר הזה.
רמזי חלבי: ואני רק רוצה להגיד בעניין מה שהשר אמר, ניוד זכויות והצרכת בניינים, אנחנו בעניין הזה תומכים וגם נעשה את זה ---
אריאל אטיאס: השאלה אם אתם תומכים שזה יקרה אצלכם, אתה יודע, ראשי רשויות זה הבעיה.
רוני בר-און: בני וקנין יגיד לך ש-254 רשויות זה בסדר, רק לא אצלו.
רמזי חלבי: לא, אני לא חושב.
רוני בר-און: לא, אני נתתי כדוגמא.
רוני בר-און: בני הוא ראש עיר מצוין, אתה לא צריך להגיד לי, אבל אני יודע, זה מה שנקרא בשפה המקצועית NIMBY - Not In My Back Yard, לא בחצר שלי, בחצר של השני תעשה מה שאתה רוצה, אני בעד.
רמזי חלבי: אבל אני רוצה להגיד נקודה אחרת שהיא עקרונית.
רמזי חלבי: נאמר פה כביכול שאם אנחנו נפקיע את הסמכויות של היתרי הבנייה או של התכנון מהרשויות המקומיות, אז כאילו זה, איך אומרים - יבוא לציון גואל.
רמזי חלבי: אני חושב שבעניין הזה ---
אריאל אטיאס: זה לא מה שנאמר, אבל בסדר.
רמזי חלבי: דווקא אנחנו כל הזמן דורשים מכבוד השר והוא יודע, שצריך לבזר סמכויות לרשויות המקומיות, לקדם.
רמזי חלבי: כי ראש הרשות יודע מה הצרכים של התושבים שלו, הוא יודע גם לדאוג לתמהיל חברתי שלא יהיו שכונות עוני ואנחנו רואים מה קורה במרכזי ערים בפריפריה.
רמזי חלבי: הפכו להיות שכונות של אנשים מבוגרים, של שכונות עוני, ואנחנו מעוניינים לחזק דווקא את מכרזי הערים.
רמזי חלבי: ובשיקום שכונות אנחנו יודעים מה קורה עם שיקום שכונות.
רמזי חלבי: אז לכן יש התנגדות במרכז השלטון המקומי לזה שהעניין יהיה רק בידי השלטון המרכזי, כל הנושא של התכנון.
רוני בר-און: תודה רבה לך מר חלבי.
מרינה סולודקין: אדוני יושב הראש, רק מילה.
מרינה סולודקין: כשאני שומעת שאשקלון זה פריפריה אני מאד מתנגדת.
מרינה סולודקין: זה פנינת המזרח התיכון.
מרינה סולודקין: ובגלל זה כל מה שנאמר בנושא זה, אם לא עושים פינוי-בינוי של שכונת שמשון שאני גרה באשקלון, אז זה מסיבות אחרות אולי לגמרי.
רוני בר-און: מה הסיבות תגידי, בואי נשמע.
אריאל אטיאס: מה הסיבות?
אריאל אטיאס: מה הקונספירציה הפעם.
רוני בר-און: מה שנשמע מכלי ראשון.
מרינה סולודקין: אני לא יודעת מה הקונספירציה, אבל זה שכונה מרכזית ואולי בעוד כמה שנים, כמו שאתם אמרתם, אחרי הזדקנות של האוכלוסייה ומכירה, אני מאד מסכימה שאולי זה.
מרינה סולודקין: שכונת וילות באשקלון זה יהיה 5 מיליון שקלים במקום הזה.
רוני בר-און: הערה חשובה, ד"ר סולודקין.
רוני בר-און: משרד הפנים נמצא פה?
רוני בר-און: כן, גברת יעל סיוון גייסט, יועצת שימור אגף פיתוח ובקרה, בבקשה.
רוני בר-און: יש פה לא מעט, צריך להודות ביושר, כלים שהם מובהקים של משרד הפנים בעניין הזה.
רוני בר-און: למרות שהבעיה היא לכאורה בעיה שיכונית, אני אומר לכם שעושים את ה-Drill down, שעושים את החפירה למטה, המדרגות בסולם מהמקום שבו נמצאים למקום שבו רוצים להיות, שלוש לאחת שייכות למשרד הפנים בהשוואה למשרד הבינוי והשיכון, וגם למשרדים אחרים.
רוני בר-און: אז איך אתם יכולים לעזור?
יעל סיוון גייסט: בנושא של ועדות מיוחדות לפינוי-בינוי, לפני ---
רוני בר-און: בואי, בואי תגידי שנשמע, לא בסוד.
יעל סיוון גייסט: ב-2007 הייתה פנייה של מנהל מינהל התכנון לוועדות המחוזיות, לא לכולן, לאלה שיש בהן את רוב התכניות שזה תל אביב, מרכז ו---
רוני בר-און: אתה יכולה להגיד באיזה חודש, למה זה נשמע לי מוכר.
יעל סיוון גייסט: סליחה זה ב-2006, ביוני 2006 הייתה פנייה.
רוני בר-און: אמרתי לך שזה נשמע לי מוכר.
יעל סיוון גייסט: סליחה, סליחה, בדצמבר.
רוני בר-און: שמאי אסיף.
רוני בר-און: התחלנו את התהליך מיד עם כניסתי למשרד ושמאי, איך שאמרת שמעתי שזה מוכר לי.
רוני בר-און: שמאי אסיף הוציא את זה, נכון.
יעל סיוון גייסט: כן, כן, הוציא, פנה לוועדות המחוזיות והוועדות חזרו בטענה שהן-, מינהל התכנון לא יכול לכפות על ועדה מחוזית להקים ועדת משנה.
יעל סיוון גייסט: הוא הציע והוועדות המחוזיות חזרו ואמרו שהן לא רואות שזה נתקע מטעמים בירוקראטיים, אלא אם יש איזה עיכובים זה מטעמים תכנוניים מובהקים.
רוני בר-און: בואי אני אגלה לך סוד, אף אחד פה לא שומע.
רוני בר-און: נכון אף אחד?
רוני בר-און: שר הפנים ממנה את מנהלי המחוזות.
רוני בר-און: שר הפנים ממנה את יושב ראש ועדת התכנון המחוזית ירושלים והדרום והמרכז וחיפה והצפון ותל אביב.
רוני בר-און: מה התשובה הזאת?
רוני בר-און: הרי בסוף היום, כשהייתה תכנית שהתיישרה מבחינת הצרכים של השר לדרוש את הבירוקרטיה, אם היית שם אז אני מניח שאת זוכרת, ושראש מינהל התכנון, שהוא אחראי הלאומי על זה שמדינת ישראל לא תהיה איזה גיהינום תכנוני, ורואה את הצדדים החשובים לתכנון, מקבל את מה שחושב השר, או משכנע את השר והשר משכנע אותו, אז אנחנו ידענו לעשות את כל הנושא.
רוני בר-און: התשובה הזאת לא יכולה לעמוד.
רוני בר-און: אני מתקשה לקבל אותה.
רוני בר-און: מינהל התכנון, אם הוא חושב שטרייד אוף, שביחס של העלות מול התמורה שמדינה מקבלת מזה שהיא מסלקת מורסות מהסוג שהשכונות בפרויקט מדבר עליהם, אבל גם אולי משלמת מחירים באוטופיה התכנונית שאם היינו רוצים לבנות את המדינה רק לפני המודלים שנלמדים באקדמיה – אין לנו את זה.
רוני בר-און: זה כל הזמן הטרייד אוף הזה, המשחק - מה משלמים מה מקבלים.
רוני בר-און: אני מתקשה לקבל את התשובה הזאת גברתי.
יעל סיוון גייסט: ובכל זאת, זאת אומרת חלק יותר גדול מהתכניות מאושרות מאשר לא מאושרות.
רוני בר-און: כן, אבל את רוצה להגיד לי שאת מאושרת מתוצאה שמ-137 פרויקטים עד היום ידענו על 10, אז היום המנכ"ל שימח אותנו וזה כבר לא 10 תכניות זה 16 תכניות, ומשך הזמן תשומות הזמן להעביר את התכניות האלה הן 5-6 שנים.
רוני בר-און: למי יש את הסבלנות לשבת לחכות?
רוני בר-און: זה לא יזם מקרקעין או בעל הון שאומר אוקי, אז אני נפרד מהסכום הזה למשך התקופה הזאת ובלבד שאני רואה בעוד 20 שנה את מכונת המזומנים שלי מורידה את הכסף בקופה.
רוני בר-און: זה אנשים שהם חיים לא מהיום למחר, מהבוקר לצהריים, מהצהריים לערב, מהערב לבוקר.
רוני בר-און: זה להציב בפניהם משימה שהם לא יאמינו בה והם יתייאשו והם יכשילו והם יהיו מרירים והם ימרידו אחד את השני ועד שתקבלי הסכמה קטנה – תהיה לך התנגדות גדולה.
רוני בר-און: כך צריך להסתכל על הפרויקט הזה.
רוני בר-און: גם ראש ועדה לתכנון במחוז באר שבע או במחוז תל אביב או במחוז ירושלים, תביאי אותם אלי.
רוני בר-און: חלק מהם אני מיניתי, אני אתן להם את ההרצאה הזו.
יעל סיוון גייסט: תראה, עדיין מתוך התכניות שאושרו, שמשרד הפנים רק מאשר את התכניות, את כל השלבים האחרים זה לא משרד הפנים עושה.
יעל סיוון גייסט: אז זאת אומרת שעדיין מתוך אותן תכניות שאושרו ---
רוני בר-און: אבל אני לא יכול להתקדם אף פעם ככה, כי כשאני אדבר עם המינהל הוא יגיד לי משרד הפנים.
רוני בר-און: כשאני אדבר עם משרד הפנים הוא יגיד לי המינהל ומשרד השיכון.
רוני בר-און: חברה, אתם צריכים להבין, זה משרת גם אתכם בסוף היום.
רוני בר-און: זה משרת גם אתכם בסוף היום.
עינת גנון: אם יורשה לי רק ---
רוני בר-און: היא סובלת מספיק ממני, היא לא צריכה עוד.
רוני בר-און: כן, זה כמובן לא אישי גברת סיוון גייסט, אבל באמת אני אומר לך.
רוני בר-און: תראי, אני אומר לך, אני ראיתי, אני הבאתי לזה הרבה ידע אישי גם מהעבודה שלי בפרקטיקה הפרטית, גם כמי שהתעסק בענייני נדל"ן, גם כמי שהתעסק ברשויות מקומיות וייצג מול רשויות מקומיות יזמים.
רוני בר-און: באמת אפשר להתניע את התהליך הזה, זה לא גזרה משמיים.
רוני בר-און: זה הכל מעשי ידי אדם.
רוני בר-און: אין פה שום דבר שאנחנו יכולים להתפלל – רוצה נותן – לא רוצה לא נותן.
רוני בר-און: פה אנחנו יכולים לשנות.
יעל סיוון גייסט: אני חייבת להגיד שמאז שהביקורת נערכה אז אושרו עוד 10 תכניות, אז יכול להיות שיש איזו התקדמות ו ---
אריאל אטיאס: אני יכול לעזור לכם, סליחה?
אריאל אטיאס: אני הייתי אצל שר הפנים לפני שלושה שבועות בערך ביחד עם המנכ"ל ועם אנשי התכנון שלנו והצגנו את הדבר הזה שאנחנו רוצים להפסיק את התופעה שלוקח בממוצע 5-6 שנים, וזה פחות חשוב למה ומי אשם, אבל זו השורה התחתונה, והוא בהחלט אמר וכדאי שתקשיב לזה גם אתה, שהוא ישקול את זה בחיוב לעשות ועדות משנה.
אריאל אטיאס: אכן חלק מהגורמים המקצועיים אצלכם חשבו שזה לא נכון וצריך להשאיר את זה ככה וסוכם, וזה כבר בוצע, שאנחנו נעביר את כל הפרויקטים, בעיקר באזורי המרכז לבינת שוורץ, שהיא ראש מינהל תכנון.
אריאל אטיאס: היא קיבלה את זה, אנחנו ממתינים לתשובות ואנחנו שואפים שתהיה ועדת משנה, אנשים שיתעסקו רק בזה, ואני משוכנע ששר הפנים, לפחות הוא אמר לנו גם בישיבה שהוא ישקול את זה בהחלט בחיוב.
רוני בר-און: טוב, בבקשה, תמשיכי, הפרענו לך קצת, סליחה.
רוני בר-און: בבקשה, גברת גייסט.
יעל סיוון גייסט: הנושא השני, זאת אומרת אני חושבת שאין מה להוסיף על זה.
יעל סיוון גייסט: אני השתתפתי בדיונים האלה ואנחנו מנסים לפתור את הבעיה הזאת.
יעל סיוון גייסט: הנושא השני זה היטלי ההשבחה.
יעל סיוון גייסט: אני לא כל כך, אנחנו לא באמת רואים בזה בעיה, כי בעצם יש איזה הסכמה בין שר השיכון לשר הפנים שברגע שרשות מקומית מאשרת את הפטור, אז באופן אוטומטי הם מקבלים את הצו.
יעל סיוון גייסט: עכשיו נמצאים בחתימה עוד חמישה צווים.
יעל סיוון גייסט: אנחנו לא רואים בזה בעיה.
יעל סיוון גייסט: מי שמתנגד לפטור הגורף זה ראשי הרשויות.
יעל סיוון גייסט: זאת אומרת הם טוענים שזה בעצם הכספים שהם משתמשים בשביל לשרת את התושבים שלהם.
רוני בר-און: גם לזה יש מענה וגם לזה הצענו פתרונות כשעברנו באוצר.
רוני בר-און: בסוף היום הכסף שאמרתי ואני מסביר וכל מי שמבין, אני מאד מכבד ומברך את השר על זה שהוא תופס את הרעיון הזה כרעיון חברתי.
רוני בר-און: אבל בסוף היום, בסוף היום זה תפקידו כשר, כמנהיג ציבור.
רוני בר-און: בסוף היום מי שעוסק בפרויקט רואה קודם את הצדדים הכלכליים ורק אחר כך את הצדדים החברתיים.
רוני בר-און: וגם בצדדים הכלכליים ראשי הערים צריכים להבין שהתכנית הזאת היא לטובתם ומההיטל השבחה הגרושים הקטנים שהם יקבלו בטווח הקצר, הם חוסכים שקלים גדולים בטווח הבינוני והארוך.
רוני בר-און: את זה צריך להסביר להם, את זה צריך להסביר להם.
רוני בר-און: ואם הם לא מבינים את זה – אז משרד האוצר צריך לסדר את זה ולקבוע שאין היטלי השבחה בפרויקטים האלה.
רוני בר-און: אין, זה לא, אי אפשר להניע את המערכת הזאת כשכל גלגל שיניים מסתובב לעצמו ואומר תיכנסו אתם, תתזמנו אתם, תסתנכרנו אתם עם מהירות הסיבוב שלי.
רוני בר-און: כל גלגלי השיניים צריכים להסתנכרן אחד עם השני.
רוני בר-און: יש פה כוחות גדולים בעלי עוצמות, עוצמות להשחית.
רוני בר-און: צריך להפוך את העוצמות האלה לאל, כי ראש עיר יכול לתקוע ומנהל התכנון יכול לתקוע וועדה מחוזית יכולה לתקוע, משרד השיכון יכול לתקוע והמינהל יכול לתקוע.
רוני בר-און: לתקוע יכולים כולם, הקונץ זה לראות איך מסדרים את זה ביחד.
רוני בר-און: וזה נכון ש-, אני מדבר אליך, לא את יכולה לסדר את זה בעצמך, אבל אני מדבר אליך בתקווה שהשר שומע, אני יודע שהוא יכול לסדר את הדברים האלה במקומות שבהם הוא צריך.
רוני בר-און: אני לא רוצה להרבות בשבחיו כי אתמול מישהו שהרבה בשבחיו של ראש הממשלה – הייתה על זה מהומה גדולה.
רוני בר-און: יכולתי להגיד עוד כהנה וכהנה אבל יגידו לי שהוא כתב לי את הטקסט.
יעל סיוון גייסט: יש כאן גם את הנושא של היטלי פיתוח שאולי ---
אפרת ברנד: בעניין היטלי הפיתוח, בהתאם להחלטת הממשלה באמת שולבו הוראות חוק שנוגעות לפינוי-בינוי בחוק מיסי פיתוח.
אפרת ברנד: משרד הפנים מנסה לקדם את החוק ונכון לעכשיו הוא תקוע בכנסת.
אפרת ברנד: אבל מבחינת משרד הפנים נעשה ---
רוני בר-און: איפה זה תקוע.
אפרת ברנד: בכנסת.
רוני בר-און: אצל מי, איזו ועדה?
רוני בר-און: כספים?
אפרת ברנד: לא יודעת באיזה שלב זה.
רוני בר-און: טוב, תודה למשרד הפנים.
רוני בר-און: האוצר פה?
עינת גנון: הוא בוועדת כספים.
עינת גנון: לקרוא לו?
רוני בר-און: אם יש לו מה להגיד.
רוני בר-און: אני לא מחכה לאף אחד.
רוני בר-און: אצלם הכל בסדר.
רוני בר-און: משרד התחבורה והבטיחות בדרכים, כן אדוני, מי זה אדוני?
פיליפ פארן: פיליפ, מנהל אגף תשתיות עירוניות.
רוני בר-און: מר פארן, כן.
פיליפ פארן: אין לנו מה להוסיף בעניין התכנוני, פשוט אנחנו שותפים בוועדות המחוזיות.
רוני בר-און: כמה צרות אתם עושים?
רוני בר-און: כל פעם רוצים תכנית תחבורה והרחבת כבישים וכבישים עילאיים ותחתיים וגשרים וחניות, כל זה, אתם בסדר?
רוני בר-און: אין טענות אליהם?
רוני בר-און: מי פה עוסק בבינוי, ברוש, הם עושים צרות?
יעקב ברוש: אני לא חבר בוועדות.
רוני בר-און: לא, אבל אתה עושה פינוי-בינוי, אתה יודע איפה היבלות.
רוני בר-און: אתה לובש את הנעלים, אתה יודע איזה יבלות לוחצות.
עינת גנון: אני אענה.
רוני בר-און: כן גברתי.
עינת גנון: מה שרציתי לציין קודם שאנחנו דורשים כתנאי מקדים פרה-רולינג מול הגורמים המרכזיים בתכנון, שזה משרד הפנים, תחבורה, הגנת הסביבה וחינוך.
עינת גנון: אחת הבעיות העיקריות שהפרויקטים נתקעים בהם הוא הפרה-רולינג מול משרד התחבורה.
רוני בר-און: אני אגלה לך סוד, אל תגלי לאף אחד, אחרי הפרה-רולינג כשמתחיל הדיון בוועדות המחוזיות לתכנון ולבנייה, אז הפיצול בין הנציגים של המשרדים השונים זה אם כל חטאת בדיון הזה.
רוני בר-און: כי אחרי שאת גומרת עם התחבורה, איכות הסביבה נזכר.
רוני בר-און: הוא צריך חצי שנה, הוא בא אחרי שנה, הוא שם, אז זה אומר רגע, זה לא מתאים לתכנית המקורית שלי, עכשיו אני צריך חצי שנה וככה זה מתרוצץ שש שנים.
עינת גנון: שמעתי את הסוד הזה כבר.
רוני בר-און: זהו, נו, אבל חברה, אז מה?
רוני בר-און: אז אנחנו נשב פה עוד שנתיים ויהיה פה עוד פעם דיון ועוד פעם אנחנו נבזבז את הזמן שלנו, וכן תהיה מחאה ציבורית או לא תהיה מחאה ציבורית.
רוני בר-און: חברה, תחליטו מה אתם רוצים.
רוני בר-און: אתם רוצים להיות צודקים – כולכם צודקים – רק אני טועה.
רוני בר-און: כולכם צודקים – רק אני טועה.
רוני בר-און: או שתהיו חכמים.
רוני בר-און: כן, נו, אז תסביר למה אתה עושה צרות לפרויקטים האלה.
פיליפ פארן: אני לא.
פיליפ פארן: אנחנו לא עושים צרות.
פיליפ פארן: בכל מקרה, אני לא האגף שנמצא ושמטפל בנושא הסטטוטורי.
רוני בר-און: אבל אותך שלחו, לא?
פיליפ פארן: אותי שלחו בפאן התקציבי, אם יש בעיות תקציביות.
פיליפ פארן: האם אנחנו דוחפים, אם יש לנו פרויקטים נושקים.
פיליפ פארן: יש לנו פרויקט אחד שאני יודע שהוא באזור המטרופולין תל אביב ואנחנו מנסים לדחוף יתרון של פינוי-בינוי, מכיוון שקו של רק"ל או מתע"ן אמור לעבור שם.
פיליפ פארן: אנחנו מול עיריית חולון מנסים לגבש הסכם באמצעות חברת נט"ע.
עינת גנון: הפרויקט הזה בוטל כבר בגלל הסיפור של משרד התחבורה.
רוני בר-און: משרד התחבורה.
רוני בר-און: אין שם לגזור סרטים.
פיליפ פארן: הוא עדיין בחיים.
עינת גנון: הוא בוטל, ההכרזה שלו בוטלה.
רוני בר-און: אי אפשר שם להצטלם לתקשורת.
רוני בר-און: רכ"ל, תק"ן, כל הראשי תיבות.
רוני בר-און: כבר הממשלה נהייתה יותר גרועה מהצבא, רק בראשי תיבות מדברים.
רוני בר-און: מה זה רת"ן?
פיליפ פארן: מתע"ן זו מערכת תחבורה עתירת נוסעים.
רוני בר-און: זה מה שנקרא ראשי תיבות עתירי אותיות.
פיליפ פארן: זהו.
רוני בר-און: זה ולמ"פ.
רוני בר-און: ועדה לענייני ביקורת מדינה.
רוני בר-און: ולמ"פ.
רוני בר-און: נשמע כמו ביטחוני משהו, אה?
רוני בר-און: טוב, נו, אז הנה, אתה רואה, פרויקט בוטל כי משרד התחבורה לא יודע להסתדר בין עיריית תל אביב לעיריית חולון, על זה שזה משהו, איך שהוא, באיזה נישה מפריע.
רוני בר-און: מישהו צריך לקבל החלטות בממשלה על הדברים האלה, אדוני שר השיכון, צריך לשים את זה לפני ראש הממשלה ולהגיד לו אדוני אתה נבחרת כדי להכריע.
רוני בר-און: יש פה צורך של שיכון, תגיד לי, אני אוותר על התפקיד.
אריאל אטיאס: יש ועדת חסמים במשרד ראש הממשלה שצריכה לטפל בזה.
אריאל אטיאס: עכשיו יש מנכ"ל חדש ונראה מה יעשה.
רוני בר-און: הגנת הסביבה, כן, מר אלמוג.
רם אלמוג: אני חייב לציין שבניגוד לישיבות או מסגרות אחרות שאנחנו חברים בהן, אם זה הווד"לים או תכניות אחרות שאתה הזכרת, אנחנו יושבים שם בחרדה רבה.
רם אלמוג: המשרד להגנת הסביבה את התכנית הזאת מחבק בשתי ידיים ותומך בה מכל, מלמעלה ועד למטה.
רם אלמוג: זאת אחת התכניות הכי ברוכות שיש וזה לא רק במה שכתבה פה הוועדה לגבי שמירה על שטחים פתוחים, אלא בעיקר של שיפור איכות החיים של התושבים בתוך המרחב העירוני.
רם אלמוג: יש פה עוד תועלות שהוועדה לא הזכירה.
רם אלמוג: למשל הכנסה של סטנדרטים לבינוי מאד גבוה, שהיום רק נכנס, רק לאחרונה נכנס לישראל ופה הוזכר נושא של בנייה ירוקה וזה נכון.
רם אלמוג: אנחנו לא מזמן היינו שותפים להכנת תקן בנייה ירוקה יחד עם מכון התקנים.
רם אלמוג: זאת הזדמנות חד פעמית להיכנס באופן אינטנסיבי מאד לתוך המרחב העירוני ולהביא לאיכות חיים מאד גבוהה.
רם אלמוג: כמובן שזה בעצם גם מנוף לכל התשתיות העירוניות שנמצאות סביב המתחם, שזה צריך להסתכל על הראייה הרחבה יותר במרחב העירוני, ואנחנו למעשה תומכים בזה בכל פה.
רוני בר-און: עיריית ירושלים רשום לי פה.
רוני בר-און: מר אייל חיימובסקי, סמנכ"ל התאחדות הקבלנים, מה בפיך?
אייל חיימובסקי: אז קודם כל אני רוצה לברך בשם ההתאחדות על כל גוף שמתעסק ומעלה לסדר היום הציבורי את נושא הפינוי-בינוי.
אייל חיימובסקי: אין ספק שבתקופה האחרונה יש רוח גבית מכל משרדי הממשלה ויש תחושה של ---
רוני בר-און: תראה, לא תמיד רוח גבית זה טוב, כשבן אדם רוצה ללכת אחורה רוח גבית עוצרת אותו.
אייל חיימובסקי: לא, אנחנו לא רוצים ללכת אחורה, אנחנו תמיד שואפים ללכת קדימה.
רוני בר-און: פעם אחת בישיבה של סיעת קדימה, אחת מבכירי האומה, חבר כנסת שלא נחשוף כאן את שמו מרוב שאנחנו חרדים לכבודו, אמר לראש הממשלה אולמרט – תלך עם זה קדימה, אדוני ראש הממשלה, יש לך פה רוח גבית מכל הכיוונים.
רוני בר-און: תתקדם, סליחה.
אייל חיימובסקי: אז הפעם בשונה ממה שהיה בקדימה, אני חש שבאמת יש פה כן רוח גבית של כולם, אבל צריך בסופו של יום להפוך את זה לאופרטיבי.
אייל חיימובסקי: צריך לזכור שהעולם של פינוי-בינוי בנוי מאלפי סעיפים קטנים, שכל אחד מהם, בלעדיו הפרויקטים האלה לא קמים.
אייל חיימובסקי: אנחנו דנים פה עשרות ישיבות גם בכנסת על שינויים כאלה ואחרים של שמאים מכריעים, על דיירים סרבנים, כל ההיבט של היטלים ואגרות על דירות שהיו קיימות שכבר העיריות גבו עליהן היטלים ועכשיו בפרויקט החדש הן מעוניינות לגבות עוד הפעם.
אייל חיימובסקי: אין ספק שמשרד הפנים הוא כתובת מאד מכרעת בתחום הזה של פינוי-בינוי.
אייל חיימובסקי: אנחנו העלינו מספר סעיפים שהם די מהותיים כדי שנוכל לקדם את הפרויקטים האלה במהירות גבוהה יותר ואחד החסמים העיקריים זה ועדות המשנה האלה שאנחנו מדברים עליהן ושהעילית אותן פה על סדר היום.
אייל חיימובסקי: לא רק שיושב ראש הוועדה מתנגד, המבנה גרם לכך שחברי הוועדה בוועדה המחוזית הם אלה שמורידים את זה כל פעם מסדר היום.
רוני בר-און: זה אסון.
רוני בר-און: זה גם הצענו לבטל, לא קרה עם זה כלום.
רוני בר-און: זה אסון העניין הזה של הפיצול בוועדות התכנון המחוזיות.