GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רוני בר-און: הגברת עורכת הדין אורית פרקש-הכהן.
רוני בר-און: מעכשיו אני הולך לקצוב זמנים כי הדבר היחיד שהשר והמנכ"ל לא יודעים להשפיע עליו זה השעון פה.
רוני בר-און: שלוש דקות יספיקו לך או שצריכה יותר?
אורית פרקש- הכהן: אני צריכה 5 דקות.
רוני בר-און: אז דברי חמש דקות.
אורית פרקש- הכהן: בוקר טוב.
אורית פרקש- הכהן: מה שאני הולכת לפרט כרגע זה בהמשך למה שאמרו כבוד השר והמנכ"ל- -
רוני בר-און: המשך, לא חזרה על.
אורית פרקש- הכהן: בסדר.
אורית פרקש- הכהן: כרגולטור של משק החשמל מטבע הדברים יש לנו כלים יחסית מוגבלים להתמודד עם הנושא הראשון שהוא היערכות להתמודדות עם מחסור בחשמל.
אורית פרקש- הכהן: יחד עם זאת כן הייתי רוצה לפרוס בפניך, בפני הוועדה, את האופן שבו השתמשנו בכלים שעומדים לרשותנו כדי לתמוך בהיערכות הממשלתית למחסור בחשמל.
אורית פרקש- הכהן: את זה עשינו בשלוש זירות: יש הזירה מול חברת חשמל שכמו שאתה יודע, אנחנו הרגולטור שקובע את התעריפים ומכיר בעלויות; יש לנו הזירה של יצרנות חשמל פרטית ששם אנחנו מכוונים גם בתחום האנרגיות המתחדשות וגם בתחום יצרני החשמל הקונבנציונלי, לכניסה של יזמות פרטית בהתאם לכמויות ולמדיניות הממשלה, שגם זה בא לתת מענה להיערכות של מחסור בחשמן כשיש לנו עוד ייצור מצד ההיצע.
אורית פרקש- הכהן: ויש לנו גם כל מיני מנגנונים של תעריף בחזית שבה אנחנו מכוונים לצרכני החשמל.
אורית פרקש- הכהן: אז אני אדבר על שלושת ההיבטים האלה.
אורית פרקש- הכהן: בפן של תעריף החשמל, קודם כול בדרך המלך – התעריפים שלנו מפנימים מועדים של כניסה של יחידות ייצור לפי תוכניות הפיתוח שקובע שר התשתיות הלאומיות.
אורית פרקש- הכהן: כבר בזה יש תמיכה בראייה הכוללת של עמידה בצורכי משק החשמל.
אורית פרקש- הכהן: זאת דרך המלך – התעריפים שלנו מפנימים תאריכים של תוכניות פיתוח, וכאשר שר התשתיות הלאומיות מתקן תאריכים בתוכניות הפיתוח, אנחנו מתקנים את התאריכים בתוכניות הפיתוח.
אורית פרקש- הכהן: יש לזה גם צד שני – שחברת החשמל מאחרת בהעמדת תחנות ייצור שיהיו מוכנות להפעלה מסחרית במועדים שהמשק צריך אותם אנחנו גם מפחיתים הכרה בעלויות; כלומר יש מקל וגזר כי אנחנו מצפים מהחברה שהיא תתכנס למועדים שהמשק צריך אותה.
אורית פרקש- הכהן: יחד עם זאת לא הסתפקנו בכלי שזה המיינסטרים של הכרה בעלויות.
אורית פרקש- הכהן: מאז שנת 2007 רשות החשמל – ולדעתי, דוח מבקר המדינה מדבר על זה – בארבע החלטות מטעמה גם בשנת 2007, גם בשנת 2008 ואפילו לאחרונה בשנת 2011, ניסינו לתת מענה לכל מיני מצוקות תזרימיות של החברה, למרות שאדוני צריך להבין שהתעריף הוא לא הכלי הטבעי לטפל בדברים האלה.
אורית פרקש- הכהן: צרכני החשמל משלמים חשבונות חשמל איטיים, פרוסים פעם בחודשיים – רשות החשמל כרגולטור של הכסף שהוא תעריף זה לא המקום הטבעי לטפל בדבר הזה.
אורית פרקש- הכהן: לחברה יש בעלים, זה חלק מאחריות ממשלתית כוללת, ולדעתי, דיבר על זה השר והמנכ"ל, והדברים ידועים.
אורית פרקש- הכהן: יחד עם זאת הלכנו פה כברת דרך, ומתוך אחריות יצרנו חשבונות ייעודיים שבהם שמנו צבר של כסף שנמצא מכספי תעריפי החשמל.
אורית פרקש- הכהן: בסוף היום כרגולטור אנחנו צריכים לאזן בין הנטל שמוטל על צרכני החשמל לבין זה שבסוף היום יהיה חשמל – זה גם חשוב.
אורית פרקש- הכהן: אז מה שעשינו בהחלטות מטעמנו הוא שיש לנו חשבונות ייעודיים שחברת חשמל מחויבת לשים כסף של הצרכנים בחשבון, והכסף הזה צבוע לתוכנית חירום א' ולתוכנית חירום ב'.
אורית פרקש- הכהן: כשהשר אומר שיש לנו תוכנית חירום כדי להיערך למחסור בחשמל – שיהיה כסף בקופה שמיועד לשם ולא הולך לצרכים אחרים.
אורית פרקש- הכהן: איזנו את המהלך החריג הזה עם כל מיני שלייקס: יש נאמן על החשבון הזה, אנחנו מוודאים שכל צ'ק שיוצא יוצא לצורכי פיתוח בלבד, וכך אנחנו מאזנים את המהלך הזה.
אורית פרקש- הכהן: קבענו תנאים שבהתקיים התנאים האלה הכסף חוזר לצרכני החשמל, ואיך הוא חוזר לצרכני החשמל.
אורית פרקש- הכהן: זה באמת כדי לוודא שהתועלת ארוכת הטווח למשק מצדיקה את המהלכים האלה.
אורית פרקש- הכהן: זה הכלי השני שהשתמשנו בו של החשבונות הייעודיים.
אורית פרקש- הכהן: הוא לא דרך המלך, אבל כשיש תוכנית חירום אז גם אנחנו צריכים למצוא את הדרכים הגמישות כדי לתת מענה.
אורית פרקש- הכהן: הדרך הנוספת שבה אנחנו מבחינתנו תמכנו בהיערכות למחסור בחירום הוא באמת תחום היזמות הפרטית.
אורית פרקש- הכהן: מאז שנת 2008 רשות החשמל פרסמה הגנות די חסרות תקדים לכניסה של יזמות חשמל פרטית.
אורית פרקש- הכהן: חלקם עוד התחילו בתקופתך כשר אוצר; אם אינני טועה, היה צוות גדול בין-ממשלתי שדיבר על הגנות ינוקא ליזמות חשמל פרטית.
אורית פרקש- הכהן: אני זוכרת דיון אצלך, אדוני, בהשתתפות שר התשתיות דאז.
אורית פרקש- הכהן: ומאז יצאנו לדרך.
אורית פרקש- הכהן: יש לנו הגנות ינוקא מימוניות בתעריף, יש לנו כל מיני הבטחות רכישה.
אורית פרקש- הכהן: הדבר הזה מביא לתוצאה שלקראת סוף העשור תיכנס יצרנות חשמל פרטית במגה-ואטורה משמעותית, ובמובן הזה זה גם חלק מההיערכות ארוכת הטווח.
אורית פרקש- הכהן: לגבי האנרגיות המתחדשות – אם אני מוקצבת בחמש דקות - -
רוני בר-און: עכשיו את מוקצבת בחצי דקה.
אורית פרקש- הכהן: אנחנו הפצנו דף, ואני מקווה שקיבלת אותו לפני הדיון הזה, של הרגולציה שעשינו מאז 2008 ועד היום.
מרינה סולודקין: רגולציה למה?
רוני בר-און: אוקיי, אנחנו נקבל את זה.
אורית פרקש- הכהן: זאת רגולציה מאוד משמעותית שיש היום תשתית כמעט מלאה לכניסה של אנרגיה מתחדשת בהתאם להחלטות הממשלה בשנים הקרובות.
רוני בר-און: תעני, בבקשה, לשאלה של חברת הכנסת מרינה סולודקין, ונדמה לי שגם חבר הכנסת מג'אדלה רוצה לשאול.
מרינה סולודקין: כמה אנשים עובדים ברשות החשמל?
אורית פרקש- הכהן: לא יותר מארבעים איש.
רוני בר-און: אתה גם רוצה לשאול אותה?
גאלב מג'אדלה: אני לא יודע אם אותה או את קובעי המדיניות.
רוני בר-און: אני שאלתי את חברי הכנסת לפני שנכנסת – מי שרוצה מחברי הכנסת להתבטא לפני כל סבב הדוברים – מוזמן לעשות כן.
רוני בר-און: לחברי הכנסת יש זכות דיבור בכל עת שהם רוצים.
גאלב מג'אדלה: אדוני היושב ראש, אני מאוד שמח על הדיון כאן.
גאלב מג'אדלה: אבל אני אגיד לך את האמת, אני מוצא את עצמי בסרט אחר; אני שומע מהמנכ"ל שיש משאב קרקע שמהווה חסם, יש ויכוחים בין המשרדים.
גאלב מג'אדלה: אנחנו חתמנו על אמנה להפחית ב-10% את כל הזיהומים.
גאלב מג'אדלה: שמענו סקירה מאלפת גם לגבי החסמים, מצד השר, ושמענו גם ממי שממלאת מקום יושב ראש הרשות, ואני כמעט מרגיש בסרט.
גאלב מג'אדלה: אנחנו רוצים לטפל באנרגיה המזהמת.
גאלב מג'אדלה: האנרגיה המתחדשת זה הפתרון – כולנו מסכימים, נכון?
גאלב מג'אדלה: חתמנו על אמנה.
גאלב מג'אדלה: הנשיא חתם.
גאלב מג'אדלה: נכון, אדוני השר?
שאול צמח: הוא לא בדיוק חתם, צריך להיות מדויקים.
שאול צמח: הוא הצהיר הצהרה בוועידה.
שאול צמח: זאת לא חתימה.
גאלב מג'אדלה: זה לא מספיק?
גאלב מג'אדלה: שם זה מחייב.
גאלב מג'אדלה: זה לא כמו בישראל שאתה חותם, וזה לא מחייב.
שאול צמח: זה מחייב, אבל זה לא הסכם.
גאלב מג'אדלה: שם ברגע שהוא נוכח בוועידה זה מחייב.
גאלב מג'אדלה: זה אירופה, זה לא פה.
שאול צמח: אבל זה לא הסכם, אדוני.
גאלב מג'אדלה: חתמנו על האמנה?
גאלב מג'אדלה: הסכמנו לאמנה?
גאלב מג'אדלה: התחלנו לפעול בהתאם לזה?
גאלב מג'אדלה: עכשיו אני אשאל אותך שאלה פשוטה: עברו מאז כמעט שלוש שנים – כמה בתים היום נכנסו למעגל הזה של אנרגיה מתחדשת שמספקים חשמל ביתי?
גאלב מג'אדלה: אני יודע על אלפי בתים.
גאלב מג'אדלה: עכשיו אני אומר לך את זה מידע, לא קראתי בעיתון.
גאלב מג'אדלה: אלפי בתים ועשרות חברות רוצים לחבר את הבית לחשמל אנרגי שחוסך למדינה קודם כול, ואחר כך פחות מזהם לאזרח, ואתם תוקעים אותו כל שני וחמישי.
גאלב מג'אדלה: כי יש ניגודי עניינים ואינטרסנטים.
גאלב מג'אדלה: אל תספרו לנו סיפורים.
גאלב מג'אדלה: בחברת החשמל יש אנשים שתוקעים את העניין הזה כי יש להם ניגוד עניינים.
גאלב מג'אדלה: אני לא יודע באיזה סרט אנחנו נמצאים.
גאלב מג'אדלה: אתם חושבים שאנחנו יושבים פה כאילו במועדון חברים?
גאלב מג'אדלה: אני אומר לך, מתוך ידיעה.
גאלב מג'אדלה: אני מגלה לך גם סוד: הייתי שנה וחודשיים בין שר לבין חבר כנסת, ועסקתי בזה.
גאלב מג'אדלה: מאות בתים רצו להתחבר לחשמל ביתי כדי לספק לעצמם חשמל לחסוך לך, לי ולמדינה וזיהום וטובת האזרח ובריאותו – לא נתתם להם, אתם לא נותנים להם – תוקעים אותם בחסמים, בין היתר בגלל ניגוד עניינים.
גאלב מג'אדלה: חברת החשמל לא מעוניינת.
גאלב מג'אדלה: אני לא מגלה סוד כמוס.
גאלב מג'אדלה: אני אומר לך – אלפי בתים, אז מה אתם עושים בעניין הזה?
רוני בר-און: טוב, חבר הכנסת מג'אדלה.
רוני בר-און: תרשום את זה לפניך, אדוני השר או אדוני המנכ"ל.
רוני בר-און: אני מניח שעוד נשמע אנשים שיש להם נגיעה לתחום הזה, והם גם ידברו על זה.
רוני בר-און: אתה תקבל את התשובה בהמשך הדברים.
רוני בר-און: שמענו את הרשות לשירותים ציבוריים חשמל.
אורית פרקש- הכהן: חלקי.
אמיר אדרי: כאן.
רוני בר-און: בעצם התשובה שלכם לא חשובה מכיוון שכבר ראש הממשלה החליט בעניין הזה.
רוני בר-און: תגיד מה שאתה רוצה להגיד כי הטענה כבר לא יכולה להיות למשרד האוצר.
רוני בר-און: ברגע שראש הממשלה הכריע בין תשתיות לבין אוצר, וביטול את המחזם בתבור ואת פרויקט D, אז זה כבר באמת לא מסור אליכם, זה כבר משרד ראש הממשלה יצטרך להשיב.
אמיר אדרי: תחילה אני רוצה להתייחס למחסור בחשמל.
אמיר אדרי: להבנתנו, מנקודת הראות של המשק הלאומי כדאי לקדם את הנושא של ניהול מערכת.
אמיר אדרי: במידה שיהיה מנהל מערכת – גוף אובייקטיבי עצמאי שיראה את הצרכים של המשק הלאומי, אנחנו נמנע את כל תוכניות החירום האלה שאנחנו חוזרים ומדברים עליהם שוב ושוב.
רוני בר-און: מה מונע את בואו לאוויר העולם של מנהל המערכת הזה?
אמיר אדרי: כרגע אנחנו בדיונים עם חברת החשמל - -
רוני בר-און: - - - בערך מ-95'.
אמיר אדרי: זה גם נכון.
רוני בר-און: Give and take בערך משנת 95' – בערך 17 שנה אתם כרגע בדיונים עם חברת חשמל?
אמיר אדרי: נכון להיום אנחנו בדיונים אינטנסיביים עם חברת חשמל.
אמיר אדרי: אנחנו מקווים שנצליח להוציא את המערכת החוצה, שיהיה גוף אובייקטיבי שינהל את צורכי משק החשמל.
אמיר אדרי: במידה שלא נתקדם ברפורמה אנחנו נפעל לעשות את זה בדרכים אחרות - -
אמיר אדרי: כלומר אנחנו רואים בניהול מערכת אמצעי מרכזי.
רוני בר-און: תקשיב אליי, בבקשה.
רוני בר-און: הוועדה הזאת היא לא ועדה שבאים, מצהירים והולכים.
רוני בר-און: את הקונפליקט לגבי ניהול המערכת אני מכיר מ-first hand, ולפי דעתי, לא פחות טוב מכל אלה שנמצאים פה בחדר.
רוני בר-און: יש עדיין – או אם בכלל – קונפליקט כרגע בין משרד התשתיות הלאומיות לבין משרד האוצר בעניין הזה?
אמיר אדרי: בעניין ניהול מערכת?
אמיר אדרי: אין קונפליקט.
רוני בר-און: הבעיה היא מול חברת חשמל?
רוני בר-און: למה זה לא נפתר, הדבר הזה?
רוני בר-און: הדבר הזה היה פתור, חסר מילימטר, לפני ארבע שנים.
רוני בר-און: על מה עומדת המחלוקת?
רוני בר-און: אני לא רוצה פה הצהרות למלא את התיק, אני רוצה לדעת איך אני מתקדם למנהל מערכת.
אמיר אדרי: הרעיון האידיאלי הוא להוציא את ניהול המערכת מחברת חשמל ולהקים אותו כגוף עצמאי.
אמיר אדרי: לכן אנחנו בסדרת דיונים בחברת חשמל, וזה דרך המלך.
אמיר אדרי: אם לא נתקדם בדיונים אנחנו נפעל בדרכים אחרות כדי להשיג את היעד הזה.
אמיר אדרי: כלומר נקים מנהל מערכת עצמאי.
רוני בר-און: זאת התשובה שאני שמעתי אותה לפני שש שנים.
רוני בר-און: לא קיבלתי אותה כשר אוצר.
רוני בר-און: הוריתי להתקדם עם זה הלאה.
רוני בר-און: זה התקדם – למה זה הלך אחורה שוב ארבע שנים?
רוני בר-און: כי מה?
אמיר אדרי: הרעיון היה להשיג את זה באמצעות הידברות עם חברת חשמל ולא במהלך חד-צדדי.
אמיר אדרי: אנחנו מודעים לכך שאם זה לא יגיע כהידברות אנחנו נעשה את זה במהלך חד צדדי.
רוני בר-און: רק איבדנו עוד ארבע שנים מאז שאני נפרדתי מהתמונה הזאת.
רוני בר-און: ולא התקדמנו מילימטר.
רוני בר-און: לפי דעתי, עוד הלכנו אחורה.
רוני בר-און: המשרד להגנת הסביבה, מי נמצא?
מירב שגיא יהודיין: אנחנו.
רוני בר-און: מי זה "אנחנו"?
מירב שגיא יהודיין: נמצאים כאן שלושה אנשים מהמשרד להגנת הסביבה.
מירב שגיא יהודיין: שמי מירב, ואני המבקרת הפנימית של המשרד.
מירב שגיא יהודיין: אבל יש כאן שני אנשי מקצוע מאגף איכות אוויר שיציגו את עיקרי הדברים.
רוני בר-און: בבקשה, בן אדם אחד תבחרו מבין השניים.
רוני בר-און: תעשו "אנ-דנ-דינו" או "עץ או פלי" – מה שאתם רוצים.
רוני בר-און: אחד ידבר שלוש דקות.
יבגניה בירנשטיין: אפילו פחות.
יבגניה בירנשטיין: אני ראש תחום מקורות אנרגיה במשרד להגנת הסביבה.
יבגניה בירנשטיין: יש דברים נוספים למה שנאמר כאן.
יבגניה בירנשטיין: המשרד להגנת הסביבה מעלה את הנושא מישיבה לישיבה בוועדות שונות של הכנסת.
יבגניה בירנשטיין: הקמת יחידות מחזור משולב הן יחידות הכי יעילות שידועות כרגע בשוק העולמי וגם בחברת החשמל.
יבגניה בירנשטיין: הקמת יחידות אלה במדינת ישראל נעשית בצורה שונה ממה שמקובל בעולם.
יבגניה בירנשטיין: קודם מוקמת טורבינת גז שנותנת שני שלישים מסך כול החשמל שהמערכת הזאת יכולה לתת, ובעוד שנתיים בערך תוקם תוספת קיטורית.
יבגניה בירנשטיין: זה מהלך שלא מקובל בעולם.
יבגניה בירנשטיין: בתחנת כוח צפית אנחנו כבר במתוכנן הגענו לשש שנים.
יבגניה בירנשטיין: זאת אומרת טורבינת גז עובדת מ-2006, וטורבינה קיטורית תותקן עליה ב-2012.
יבגניה בירנשטיין: זה מדבר על צריכת דלק מועדפת – כשליש מהחשמל לא מיוצר מיחידות אלה – ועל פליטת מזהמים גם מיותרת.
יבגניה בירנשטיין: מכיוון שלא מייצרים שליש מהחשמל כאן, זאת אומרת מייצרים במקום אחר.
יבגניה בירנשטיין: הטורבינות כבר קיימות במספר אתרים, ואם מחזמים אלה היו מושלמים כמו שצריך, היינו מקבלים היום בערך 625 מגה-ואט נוספים.
יבגניה בירנשטיין: זה גם לרזרבה, זה גם לזיהום, זה גם לעלות – זה גם לכל מיני דברים.
יבגניה בירנשטיין: טורבינה פועלת שנתיים, והיא פועלת בזמנים קצרים מכיוון שזה נורא יקר, והנצילות שלה מאוד נמוכה – בסביבות 37%-35% במקום 58%.
יבגניה בירנשטיין: זה מתרחש שנים רבות, וכנראה, אין מענה לאף אחד לדבר הזה.
רוני בר-און: משרד הפנים?
נועה נאור: אני נועה נאור ממנהל התכנון.
רוני בר-און: תודה רבה לך, זה באמת חשוב לנו.
רוני בר-און: הנושא של התכנון ועד כמה התכנון מעיק על כל הנושא של התאים הפוטו-וולטאיים, ההתקנות האלה, הרצת התכנון לדבר הזה.
רוני בר-און: בסוף היום בוודאי מישהו שמתעסק בתוכניות מתאר ארציות לא רק רואה זכויות בנייה ואיכות נופית, אלא גם איכות חיים ואיכות אוויר.
רוני בר-און: אם בדברים האלה יש פתרון, למה משרד הפנים ומנהל התכנון – אם בכלל, יכול להיות שאני שואל שאלה מתריסה ולא במקומה, אז תתקני אותי – נמצא בדרך בין החזון לבין מציאות שכולם חושבים שהיא המציאות הנכונה והנדרשת.
נועה נאור: דווקא שאלת שאלה שיש תשובה מצוינת לה כי אנחנו כרגע עובדים על-פי תמ"א 10/ד/10 שאושרה בדיוק לפני כשנה – תוכנית מתאר שמסדירה את כל הנושא של המתקנים הפוטו-וולטאיים, וכרגע הנושא הזה פתור.
רוני בר-און: פתור?
נועה נאור: תוך כדי תנועה יש אמנם בעיות שמתגלעות עם הזמן שלא חזינו אותן, ואנחנו פותרים אותן תוך כדי, אבל מבחינה סטטוטורית אין בעיה בנושא הזה.
רוני בר-און: אני מאוד שמח.
רוני בר-און: יש לך עוד מה לתרום לדיון בעניינים אחרים?
רוני בר-און: בבקשה, כי אני רוצה להיות ממוקד, הזמן רץ לי.
נועה נאור: אנחנו לא היינו בין הגופים המבוקרים, אבל אנחנו כן קידמנו את תוכנית החירום לתוספת הייצור גם בלו"ז מאוד קצר, וגם התוכנית הזאת של המתקנים הפוטו-וולטאיים קודמה בלו"ז של תוך פחות משנה.
רוני בר-און: משרד הבינוי והשיכון.
רוני בר-און: את ראש תחום נכסים ודיור?
אירית פרידלנדר: כן.
רוני בר-און: ונמצא פה גם הסמנכ"ל לפיתוח עסקי של אנרגיה מתחדשת?
אירית פרידלנדר: - - - ממשרד הבינוי והשיכון.
רוני בר-און: כן, ממשרד הבינוי והשיכון.
רוני בר-און: זה מדהים אותך שיש כזה דבר, ואני חושב שזה רעיון מאוד מבורך.
רוני בר-און: כי בסוף היום חלק גדול מהדברים האלה עובר דרך החצר שלכם.
רוני בר-און: בואי נראה מה את רוצה לתרום לדיון.
אירית פרידלנדר: אני באתי להודיע רק לגבי דודי השמש.
רוני בר-און: על יקל הדבר בעינייך.
רוני בר-און: דודי שמש זה דבר מאוד חשוב במדינת ישראל.
אירית פרידלנדר: בוודאי.
אירית פרידלנדר: גם לנו זה חשוב.
אירית פרידלנדר: התקנו עד היום 6,165 דודי שמש וניצלנו את התקציב.
רוני בר-און: זה נשמע לי תשובה שקשה להתווכח איתה, רק מי אחראי לתקציב הזה?
אירית פרידלנדר: אנחנו מתוקצבים, על-פי חוק, ב-5 מיליון שקלים לשנה.
שאול צמח: את מתכוונת בדיור הציבורי.
עינת וילף: לא נראה לי שזה הדיון היום.
רוני בר-און: טוב, שמענו.
רוני בר-און: הגברת ששפורטה ממנהל מקרקעי ישראל.
רוני בר-און: תסבירי לנו למה אי אפשר להשתמש במשאב היקר שאת מחזיקה בקופה הפרטית שלך, כדי לפתור את כל בעיות האנרגיה המתחדשת של מדינת ישראל?
פאני ששפורטה: זאת לא הקופה הפרטית שלי.
פאני ששפורטה: זאת הקופה של כולנו.
רוני בר-און: כן, בסדר.
רוני בר-און: יש לך המפתח לקופה שלנו.
עינת וילף: במיוחד בנגב.
רוני בר-און: תכף היא תסביר לך שראש המפלגה שלך תופס בתור שטחי אש.
עינת וילף: ואיפה שהוא לא תופס?
עינת וילף: יש הרבה מאוד שטחים.
רוני בר-און: לא נשאר הרבה.
עינת וילף: נשאר, וגם שם עושים צרות.
עינת וילף: גם איפה שנשאר עושים צרות.
רוני בר-און: אני אתן לך את הפלטפורמה לנושאים שמעניינים את הוועדה.
רוני בר-און: יש הרבה טענות שבמדינה מהסוג שלנו שיש בה גם הרבה שטחים לא מנוצלים, במיוחד במחוז שאת ממונה עליו – שם המיתון לא כל כך משפיע במכוון, מזג אוויר גם כן לא ניתן להשפעה, ואי אפשר לעשות שם שום דבר.
רוני בר-און: מכל מקום אני שומע גם כשר תשתיות, גם כשר אוצר, גם כשר פנים וגם עכשיו כשאני דן בדברים האלה, שאיפה שאתה מתקרב, ואיפה שכבר אפשר לעשות את זה – פתאום אתה נתקל בקבלת הפנים הבעייתית משהו של המנהל בעניין הזה.
רוני בר-און: תסבירי לי למה, הרי בסופו של דבר אין לכם שימושים אחרים לקרקע הזאת בדרך כלל.
פאני ששפורטה: מבחינת שימושים, כמו שהתחלת לומר, חלק נכבד מהקרקע במחוז דרום היא שטחי אש, שמורות טבע וקרקעות שהן רגישות מבחינה סביבתית.
פאני ששפורטה: שנית, כל תהליך של מכרוז קרקע תלוי קודם כול בתכנונו.
פאני ששפורטה: ככל שיש תכנון ניתן אחר כך לשווק לכל מטרה ולכל ייעוד קרקע.
פאני ששפורטה: מבחינה תכנונית המדינה מקדמת מספר תוכניות: אחת בתמנע בקרקע שכבר הוגדרה בעבר, על-פי תוכניות מתאר לאזור תעשייה.
פאני ששפורטה: משרד התשתיות והתמ"ת מתכננים שם שטח די נרחב לנושא הסולארי - -
רוני בר-און: למה חווה לאנרגיה סולרית צריכה להיות מוגדרת "אזור תעשייה"?
רוני בר-און: היא מזהמת?
רוני בר-און: היא פולטת?
פאני ששפורטה: היא לא חייבת.
פאני ששפורטה: אנחנו משתמשים בקרקע שלא השתמשו בה, שהיא למעשה כבר זמינה מבחינה תכנונית.
פאני ששפורטה: שינינו את הייעוד מתעשייה לנושא סולרי כדי שניתן יהיה לממש ולא להתחיל מבראשית של בחינת חלופות וכולי, שזה תהליכים הרבה יותר מורכבים.
פאני ששפורטה: אנחנו גם מתבססים עד כמה שאפשר על תמ"א 10/ד/10, שמאפשרת שימוש בקרקעות שלמעשה תוכננו בייעודי קרקע של תעשייה, מבנה משק, מסחר – ככל שהם קיימים כדי להוציא גם מכרזים.
פאני ששפורטה: לגבי תכנון מ-א', התהליך הוא הרבה יותר ארוך, וצריך להתחיל מתהליך של בדיקת חלופות.
פאני ששפורטה: משרד הפנים יכול להסביר את כל התהליכים שכרוכים בכך.
פאני ששפורטה: זמן התכנון הרבה יותר ארוך.
רוני בר-און: תרשי לי להגיד לך, גברת ששפורטה, באמת – אני יודע שהתשובה שמשרד הביטחון הוא טייקון הקרקע מספר אחת במדינת ישראל היא תשובה נכונה.
רוני בר-און: סך הכול שטחים תפוסים על-ידי משרד הביטחון: בסיסים, מתקנים, שטחי אש; ושטחים מושפעים על-ידי משרד הביטחון – פה על תתעסק, פה אל תבנה.
רוני בר-און: כל הדברים האלה – אנחנו מכירים את המספרים – סדר גודל של 80% משטח המדינה.
רוני בר-און: אבל בסוף היום בנגב, במקום שאת מופקדת עליו, עם כל הכבוד לטענות בדבר התכנון והפגיעה הנופית, בהשוואה לשטחים שאתם מחזיקים, למילימטרים שאנשים מבקשים ליזום בהם ולהקים בהם, התשובות האלה הן קצת גדולות מדי.
עינת וילף: אני אשמח גם להוסיף: יש מושבים, קיבוצים ובדואים בנגב שיושבים על קרקעות שאי אפשר כבר להוציא מהם משהו טוב, לא בחקלאות ובטח לא בחקלאות מסוג עתיק במיוחד.
עינת וילף: למה שם מערימים קשיים כשזה יכול להיות הכי פשוט בעולם?
רוני בר-און: וזה win-win situation לכולם.
פאני ששפורטה: יש לנו הקרקעות שבעצם אנחנו יכולים לשווק במכרזים, ויש היוזמות הפרטיות.
פאני ששפורטה: יוזמות פרטיות יכולות להתקדם רק על בסיס של זיקת קרקע.
פאני ששפורטה: כלומר רוב הפעילויות של שינוי ייעוד במגזר החקלאי זה על בסיס של יוזמה פרטית.
פאני ששפורטה: היוזמה של הכנת מכרזים היא בשטחים שצריכים להיות קודם כול מתוכננים, כמו שאמרתי.
פאני ששפורטה: יש בעיה שיש לנו הרבה קרקעות שניתן לשווק למיזמים כאלה, לדוגמה עשיתי סקר עוד בתחילת הדרך - -
עינת וילף: רק לפני כן, היוזמה הפרטית - -
פאני ששפורטה: סליחה, תנו לי שנייה להסביר.
רוני בר-און: את רוצה להרצות את ההרצאה של הבירוקרטיה - -
פאני ששפורטה: אתם שאלתם על קרקעות.
רוני בר-און: - - אמרה לך חברת הכנסת ד"ר עינת וילף איפה יש מקום.
רוני בר-און: למה שם אתם צריכים להתערב?
רוני בר-און: למה אתם צריכים במושבים ובקיבוצים ובשטחים שכבר הקציתם?
פאני ששפורטה: אני אשמח לקבל סקר של קרקעות זמינות - -
רוני בר-און: "סקר".
עינת וילף: את אומרת ששם יש יוזמה פרטית, ואת ממשיכה הלאה בשיחה שלך.
עינת וילף: אבל על היוזמה הפרטית אתם מקשים, זאת הבעיה.
תמיר קפלינסקי: אם קרקע במכרז עולה 30 מיליון שקל - -
רוני בר-און: ביקשתי לא להתערב.
תמיר קפלינסקי: כן, אבל לא יכול להיות - -
רוני בר-און: סליחה, לא "אבל".
רוני בר-און: יגיע זמנך לדבר – תקבל רשות דיבור.
פאני ששפורטה: אחד החסמים הגדולים לשיווק קרקעות בדרום זה נושא של הולכה.
פאני ששפורטה: אנחנו עשינו סקר.
פאני ששפורטה: למשל\
פאני ששפורטה: באזור התעשייה רותם בדרום עשיתי בדיקה שניתן לשווק כ-600 דונם שזה קנה מידה של כמה וכמה מגה-ואט.
פאני ששפורטה: אין שם הולכה.
פאני ששפורטה: אותו דבר באילות – יש לנו שטחים שכבר זמינים, ואני יכולה רק לשווק אותם.
פאני ששפורטה: אין הולכה.
פאני ששפורטה: למשל בעברונה, יש שם שטח של 500 דונם, ואנחנו רצינו להוציא את כולו למכרז, ובסופו של דבר יכולנו להוציא למכרז רק שטח של 100 דונם כי לא ניתן לנצל עוד את השטח הזה מבחינת הולכה.
פאני ששפורטה: בתמנע יש תוכנית ל-2,500 דונם בערך שניתן לשווק.
פאני ששפורטה: מבחינת הולכה יש סיכום עם חברת החשמל ועם רשות החשמל שניתן לשווק רק 1,200 דונם כי אין הולכה.
פאני ששפורטה: יש חסמים אחרים.
פאני ששפורטה: כשאנחנו מדברים על קרקעות זמינות צריך גם לחשוב איפה הן ממוקמות, והאם בסופו של דבר ניתן להוביל את החשמל הזה למקור חשמל.
פאני ששפורטה: בנוסף מקודמות כשישים תוכניות במסגרת המגזר החקלאי, שמהן אושרו כרגע באופן סופי שתי תוכניות, ואנחנו מקדמים את העסקות.
פאני ששפורטה: בנושא מכרזים הוצאנו שלושה מכרזים – שניים במצפה ואחד בעברונה.
פאני ששפורטה: אתמול נסגרו המכרזים האלה - -
רוני בר-און: היו מציעים?
פאני ששפורטה: היו שבעה מציעים לכל אחד מהם.
פאני ששפורטה: אנחנו עובדים עכשיו על מכרז בתמנע לשטח של 1,200 דונם.
פאני ששפורטה: אנחנו קידמנו שתי עסקאות לתחנות כוח ברמת חובב לחברת חשמל ול-OPC ברותם.
פאני ששפורטה: יש שם עוד שטחים שניתן לשווק לתחנות כוח.
פאני ששפורטה: שוב, זה תלוי אם יש הולכה או לא, כי אם אין תשתית אז לא ניתן להתקדם.
רוני בר-און: מי אדוני, בבקשה?
תמיר קפלינסקי: שמי תמיר, אני בעלים של חברת SBY – מאה עובדים - -
רוני בר-און: אז אני אגיע אליך.
רוני בר-און: אני רואה שביקשת.
תמיר קפלינסקי: כן, אבל אני רוצה בעניין הזה של הקרקע להגיב ספציפית.
רוני בר-און: סליחה, אתה תקבל את זכות הדיבור שלך.
רוני בר-און: תאמין לי שאנחנו זוכרים אם תפנה גם למי שדיבר לפני שבועיים.
רוני בר-און: משרד ראש הממשלה לא פה?
רונית ישר-אל: אני פה.
רונית ישר-אל: אגף הביקורת.
רוני בר-און: את לא יכולה להסביר למה ראש הממשלה מנע את מחזם תבור ואת תחנה D, נכון?
רוני בר-און: לא יכולה.
רוני בר-און: התאחדות התעשיינים פה?
שירה גל: כן.
רוני בר-און: יש לך מה להגיד בעניינים שדנו בהם היום?
רוני בר-און: לא מוכרחה, רק אם יש לך.
שירה גל: אין מה להוסיף.
רוני בר-און: אז אנחנו מאוד מודים לך.
רוני בר-און: אם כך, מר איתן פרנס, מנכ"ל איגוד חברות אנרגיות מתחדשות בישראל, אחר כך אתה, מר קפלינסקי והשלישי שביקש זה נשיא חברת "ערבה פאואר" מר יוסף אברמוביץ'.
רוני בר-און: כל אחד – 3 דקות, אבל "על הסכין" כדי שחברי הכנסת גם יוכלו להתבטא, ואחר כך אפשר יהיה לעבור לסיכום הדיון.
רוני בר-און: גם לא לחזור על דברים.
איתן פרנס: אדוני היושב ראש, אדוני השר.
איתן פרנס: זה אולי המקום היחידי שאפשר להגיד את זה בצורה כל כך בוטה שהאנרגיה המתחדשת בישראל מוכיחה שמדינת ישראל בשנת 2011 צועדת לכיוון חלם המודרנית.
איתן פרנס: לצערי הרב, גם הישגים שהושגו בשנים שמאז דוח הביקורת, כמו תמ"א 10/ד/10 והחלטת מנהל מקרקעי ישראל על הקצאות קרקע – קורסים עכשיו, ממש כך.
איתן פרנס: כי כשמאשרים בישראל תוכנית מתאר ארצית למתקנים פוטו-וולטאיים, ואחרי שלוש שנים מוציאים לאנשים דרישות תשלום היטל השבחה, אז מה המשמעות?
איתן פרנס: המשמעות היא שרשות חשמל בישראל קובעת תעריפים על חודה של אגורה מצד אחד, ומצד שני הרשויות המקומיות מעוותות היום את התעריף הזה ב-40-30 אגורות, והתוצאה היא קריסה טוטלית של ההסדרה.
איתן פרנס: מנהל מקרקעי ישראל מתייחס למיזמים הסולריים כמיזם עסקי.
איתן פרנס: אני חייב להגיד, אדוני היושב ראש, שמיזם עסקי זה לא, כי המדינה לא עושה עסקים עם עצמה.
איתן פרנס: אבל מנהל מקרקעי ישראל לא זוכר את הדבר הזה ושכח שמדינת ישראל רוצה לסבסד את התחום ולממן אותו מכיס הציבור.
איתן פרנס: מצד אחד מדינת ישראל נכנסת לתחום הזה, ומצד שני מכשילה אותו בדמי החכירה שעדיין לא נקבעו, ואנחנו כבר שלוש שנים בתוך התחום.
איתן פרנס: אז חלם המודרנית זה אולי תיאור יותר מתאים.
איתן פרנס: אני עובר במעבר חד לתיאור משק החשמל.
איתן פרנס: גם ההסדרות של רשות לשירותים ציבוריים חשמל, היא עצמה גורמת היום לקריסה שלהם.
איתן פרנס: על מה אני מדבר?
איתן פרנס: רשות החשמל עכשיו, שנתיים אחרי שהתחילה ההסדרה למתקנים בינוניים הולכת לחתוך חיתוך חד בתעריפים ולדמות מצב שישראל היא שוויצריה ולשכוח ששלוש שנים היזמים כאן מוציאים הוצאות ומשלמים משכורות, והתשואות שהרשות מחשבת להם הולכות להיות כאילו אנחנו נמצאים במדינה של משק אנרגיה מתחדשת מפותח.
איתן פרנס: את היטלי ההשבחה, דרך אגב, לא מחשבנים – זאת אומרת, כשבאים להפחית לא סופרים ליזם שצריך לשלם מיליון שקל למגה-ואט – זה לא נספור בשקלול הרווחים, אבל את התשואות נספור.
איתן פרנס: וכן הלאה.
איתן פרנס: גם ממשלת ישראל, למעשה, חיסלה בקיץ האחרון את האנרגיה המתחדשת.
איתן פרנס: צריך להגיד את זה.
איתן פרנס: מהאנרגיה המתחדשת אין לנו היום מכסות, ו-30 מגה-ואט לשנה מכסה לגגות – עדיף שלא הייתה יוצאת.
איתן פרנס: כי למדינה שלמה 500 גגות בשנה זה פשוט יריקה בפרצוף.
איתן פרנס: אני מצטער שאני אומר את זה בצורה כזאת, ואני קצת נרגש.
איתן פרנס: אבל אלה הדברים וצריך לשים אותם על השולחן.
איתן פרנס: נכשלנו.
איתן פרנס: אנחנו אחרי שלוש שנים עם 150 מגה-ואט של גגות ועם 5 מגה-ואט בתחנה יחידה ובודדת על הקרקע בקיבוץ קטורה.
איתן פרנס: זה נתונים שמקימים אותם ב- OECD בשבועיים.
איתן פרנס: לסיום אני רוצה לעבור לתכנון משק החשמל.
רוני בר-און: יש לך חצי דקה.
איתן פרנס: אנחנו כל הזמן מתכננים את משק החשמל בתוכניות חירום.
איתן פרנס: צריך להפסיק לתכנן תוכניות חירום.
איתן פרנס: בטח צריך לעסוק בתוכניות חירום, אבל תכנון ארוך טווח אין לנו כאן בישראל, ובטח לא במשק האנרגיה.
איתן פרנס: האנרגיה המתחדשת היא תכנון ארוך הטווח של כל משק חשמל מודרני.
איתן פרנס: אין משק חשמל מודרני שלא מבין שעצמאות אנרגיה מתחילה ביום שבו מנותקים מתלות בדלקים גם מבחינה אסטרטגית וגם מבחינת מחירים.
איתן פרנס: אין לנו בישראל תכנון ארוך טווח, אחרת היו בונים כאן תוכנית עד 2040 למשק אנרגיה מתחדשת.
רוני בר-און: תודה רבה לך, מר פרנס.
רוני בר-און: בבקשה, מר קפלינסקי, חברת "Solar By Yourself".
תמיר קפלינסקי: "Solar By Yourself היא חברת ה-E
תמיר קפלינסקי: PC הישראלית הגדולה ביותר עם 100 עובדים, 17% מהשוק הישראלי.
תמיר קפלינסקי: אנחנו חיברנו עד עכשיו בישראל 25 מגה-ואט על גגות ושני שדות באיטליה.
תמיר קפלינסקי: אנחנו עובדים גם מחוץ לישראל.
תמיר קפלינסקי: אני רוצה לספר פה אג'נדה שהיא קצת שונה מהמקובל.