GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דני זקן: ניגשו שלושה אנשים למכרז הזה, שניים נוספים, מנהלים בתפקידים פחות בכירים ברשת שהיו בעבר מנהלים גם יותר בכירים---
רוני בר-און: שלושה אנשים ניגשו ועוד שניים?
דני זקן: שניים לא רצו לגשת, מתוך ידיעה---
רוני בר-און: מי השלושה שניגשו?
דני זקן: מי שנבחר, יאיר קורן, שהוא מנהל חדר החדשות, הבוס הישיר שלי עד אתמול, אליהו בן און, אתה מכיר את השם, ואמוץ שפירא שהוא כתב ועורך ומגיש.
רוני בר-און: ומי השניים שלא רצו לגשת?
דני זקן: לא אומר את שמותיהם, כי לא קיבלתי מהם היתר לעשות את זה.
דני זקן: הם לא ניגשו מתוך ידיעה שהמשחק מכור.
דני זקן: כולם ידעו לפני המכרז מי ייבחר לתפקיד.
דני זקן: אני לא מביע את דעתי על הבן אדם, הבן אדם גם הוא עובד, אני לא אומר לגבי מי שנבחרים, אני אומר לגבי מי שיכול היה להיבחר ובכלל לא רצה ללכת כי המשחק מכור.
דני זקן: איך אני יכול להגיד לך שהמשחק מכור?
דני זקן: כל אחד מהמועמדים ניגש, אני מדבר על רשת ב', הרשת הכי מואזנת בישראל, אולי אחד משני כלי התקשורת הכי משפיעים בארץ, שלוש דקות פחות או יותר כל אחד מהם דיבר, אחרי זה היה דיון של חמש דקות.
דני זקן: אולי זה היה סוף היום, אולי הם היו עייפים, אבל זה היה ברור.
דני זקן: מי שהיה בדיון סיפר שבסדר, ישבו, דיברו וכשדיברו והייתה את ההתדיינות בסוף, היא הייתה; החבר'ה שלנו אמרו את שלהם ובסוף ברצלונה ניצחה.
רוני בר-און: עוד משהו?
דני זקן: עניין טכני כספי איגודי, נקרא לזה.
דני זקן: זו הפנייה שלי להנהלה באופן שאני אעלה אותה גם בצורה יותר מסודרת; המנהלים היוצאים, המנהלים שהיו מנהלים בפועל לאורך השנים והמנהלים היוצאים, יש סיכום, שוב, סיכום הרפורמה הבלתי נכנסת הזאת, שאין פגיעה לחבר'ה האלה בשכר, דרגה וכולי, אני מבקש לעמוד בסיכומים הללו לגבי החברים הללו, בהתאם לסיכומים שהיו, אף שהם היו מנהלים בפועל ולא מנהלים ממונים.
דני זקן: זהו, אני חושב.
רוני בר-און: עוד מישהו בעניין הפוליטיזציה.
רוני בר-און: .. לא, אני אשנה את זה, אני לא אקרא לזה פוליטיזציה במינויים, אני אקרא לזה מה שנקרא מינויים ידועים מראש, או שיקולים זרים במינויים.
רוני בר-און: אני לא רוצה לקרוא לזה פוליטיזציה, כי לא הוכח ששם איקס שייך לפוליטיקה וואי.
צבי גרזון: מוועד הטכנאים.
צבי גרזון: היו לנו הרבה חששות לפני המכרזים האלה, ויש לנו עדיין, כי לא כולם נגמרו.
צבי גרזון: אני חייב להודות שעד עכשיו כמעט כל המינויים היו מינויים לא רק שהם מתקבלים על הדעת, אני חושב שהיו מינויים טובים.
צבי גרזון: כמובן שהמינויים לא נגמרו עדיין, יש עדיין מינויים, אני מקווה שהתחושה הזאת שלי תישאר עד הסוף, אבל עד עכשיו המינויים הם לא סבירים, הם מינויים טובים.
רוני בר-און: אתה מדבר בכלל, או רק בדיסציפלינה שאתה בא ממנה?
צבי גרזון: לא, בכלל.
צבי גרזון: בעניינים הטכניים עוד לא נגעו.
רוני בר-און: אתה מדבר גם על המינויים של העיתונאים?
צבי גרזון: בהחלט כן, כלל המינויים.
רן אפרתי: אני חושב שדוח מבקר המדינה דיבר על זה שצריך גם לרענן את השורות.
רן אפרתי: בעצם זה שמרעננים את השורות, זה כבר כיוון שאנחנו דווקא די מרוצים ממנו.
רן אפרתי: יש אנשים שיושבים בתפקידים עשרות שנים ב ומן הסתם הגיע הזמן, אם רוצים להצעיד את המקום הזה קדימה, גם לבוא ולרענן את השורות, להכניס גם חבר'ה צעירים, חבר'ה ש...
רן אפרתי: לאו דווקא צעירים, אבל לרענן את השורות, להצעיד את הרשות סוף סוף קדימה ולא להישאר תקועים, כמו שכולם מדברים, בבוץ הקודם, של אנשים שכבר עייפים, כבר אין להם כוח ל---
רוני בר-און: ומהכלל אל הפרט, אמרת את זה, מה?
רן אפרתי: דווקא את הנושא שהזה של המינויים אנחנו כן מקבלים בהבנה ואני חושב שזה דבר שכן צריך לעשות אותו ואנחנו בעד זה.
אליס גולדמן: אני משפטנית מטעם אומ"ץ.
אליס גולדמן: אני רוצה להעלות איזה שהיא נקודה שקצת צרמה לי.
אליס גולדמן: הרשות היא רשות ציבורית ולמיטב ידיעתי כשיש מספר מתמודדים, ביניהם נשים, אני מדברת על האישה, אז יש מה שנקרא העדפה מתקנת והייתי רוצה לדעת מה ההשכלה, הכישורים של מי נבחר לתפקיד במקומה, מה השכלתו והכישורים, כי הבנתי שהגברת מאוד מוכשרת.
אליס גולדמן: אז תודה מראש.
רוני בר-און: אני חושב שאמרתי את זה, וגם אמרתי שהיא התמודדה גברת יחידה מול ארבעה גברים.
רוני בר-און: גם במקרה הזה, לפי דעתי, יש לה, אני לא בטוח מאיזה מקום אני בא בעניין הזה, יש את העניין של העובדה שהיא אתיופית, יש בזה גם איזה שהוא---
אליס גולדמן: יש לה הרבה מעלות, אני מסכימה.
רוני בר-און: בבקשה, מי אדוני שהצביע?
רוני בר-און: אתה מהתלמידים?
- תלמיד: כן.
רוני בר-און: יופי, בוא למיקרופון.
רוני בר-און: בבקשה, תציג את עצמך ותשאל את השאלה.
- תלמיד: לפי מה שמשת
- תלמיד: מע מהדיונים עד כה נוכחתי שכל ההליך של המינויים והבחירות זה בעיקר על הדף, זה בעיקר משהו רשמי שלא מתבצע.
- תלמיד: האם מאז פרסום הדוח בוצעה ההסדרה של הנושא שלא רק על הדף והאם בכלל יש צורך לשנות את הדרך הזאת?
רוני בר-און: אני אענה לך על זה.
רוני בר-און: המסקנה שלך היא קצת מהירה מדי, יכול להיות שזה בגלל שאתה יושב פה רק בחלק מהדיון, שהוא חלק מסדרה של דיונים.
רוני בר-און: הדוח במפורש התריע על תופעה של אי תקינות בהליכי המינוי, זה בדיוק סדר האבולוציה של ההתפתחות של הדיון הזה; מבקר המדינה בודק, סורק תקופה, קובע ממצאים, מסיק את המסקנות, מנחה איך מתקנים ותפקידה של הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כחלק מהכנסת שמפקחת על עבודת הממשלה, לעקוב האם הגוף המבוקר אכן עושה את התיקונים.
רוני בר-און: זה בדיוק מה שאנחנו עושים עכשיו.
רוני בר-און: אני כשלעצמי לא יכול למהר למסקנה שאתה כבר הגעת אליה, יכול להיות שנגיע אליה, ואז זה יהיה מצער מאוד, יכול להיות שנמנע אותה, או שהרשות תמנע אותה ואז היא תקבל את השבחים במקום שבו היא צריכה לקבל את השבחים, אבל השאלה היא חשובה, וזה בדיוק הנושא שבו אנחנו עוסקים.
רוני בר-און: אני חוזר לנושא של האתיופים, קיבלתי הערה מאחור, שחוק הייצוג ההולם במשרדי הממשלה והחברות הציבוריות שעבר, לפיו אחוז וחצי מכלל העובדים צריך להיות מבין יוצאי אתיופיה, אז תתייחסו גם לנקודה הזאת.
קריאה: החוק לא אומר אחוז.
קריאה: הוא אומר שצריך להיות ייצוג הולם.
רוני בר-און: בסדר, אז ייצוג הולם, נמחק את האחוז וחצי הזה.
רוני בר-און: זה דיון של היועצים שלי, אחד אומר ככה, השני אומר ככה, שולחים פתקים, הכול בסדר.
רוני בר-און: כן, יש עוד מישהו בענייני המינויים?
רוני בר-און: עכשיו בענייני המהות של המינויים, לא בעובדה המשמחת, אני צריך לומר, שאת התקלה של מנהלים בפועל ומינויים בפועל אתם מסלקים מסדר היום, אבל צריך גם תוך כדי היעילות הזאת לא לדרוס את הרעיון המסדר של המינוי הנכון.
רוני בר-און: לא רק זה שיהיה איש בתפקיד אחרי תהליך, אלא גם שייבחרו האנשים.
רוני בר-און: מי עונה?
רוני בר-און: אתה, אמיר?
אמיר גילת: כן, אני אתחיל, ברשותך.
רוני בר-און: נלך לפי הסדר שהצגנו, או שאתם בוחרים לעצמכם סדר אחר?
רוני בר-און: הצגנו זליג רבינוביץ, שתי תקלות, אי עמידה בתנאי סף ו---
אמיר גילת: שתי תקלות לכאורה.
רוני בר-און: לכאורה, כמובן.
רוני בר-און: כל מה שהצגנו הוא לכאורה.
רוני בר-און: כל החיים שלנו הם לכאורה.
רוני בר-און: היחידים בעולם שהם לא לכאורה אלה בתי המשפט.
רוני בר-און: כל הנוכחות שלנו בעולם הזה היא לכאורה ואם בית המשפט יקבע בפסק דין, אז זה כבר לא לכאורה.
אמיר גילת: אני מכיר את מר רבינוביץ, שיושב פה מאחוריי מזה כשנה.
אמיר גילת: התרשמתי מאוד.
אמיר גילת: אני רק יכול להגיד לפרוטוקול, שהלוואי שכל עובדי היו כמוהו.
אמיר גילת: גם נציג אגודת העיתונאים הגדיר אותו כאיש ברוך כישרונות ואני מסכים.
רוני בר-און: על זה אף אחד לא אומר כלום.
אמיר גילת: אשר לעניינים המנהליים, האחד, המשרה שלו היא משרת אמון ואני לא חושב שצריך את תנאי הסף שהזכרת למשרת האמון.
אמיר גילת: וגם לגבי השכר, אני חושב שהוא היה שמח למצוא בחשבון הבנק שלו ב-1 לחודש את הסכומים שהוזכרו, אנחנו גוף ציבורי, הכול נעשה לפי חוק.
רוני בר-און: לא, הוא לא היה שמח.
רוני בר-און: אני בטוח שאם הוא איש טוב, מיטיב ורציני כמו שאתה מתאר אותו ואני לא יכול לומר אחרת כי אינני מכיר, להיפך, חזקת החפות והמצוינות מקובלת עליי...
רוני בר-און: אתה אומר כך; עוזר מנכ"ל היא משרת אמון, לכן כל הטענות בדבר תנאים מוקדמים, בכלל לא היה צריך בעניין הזה בעצם מכרז.
רוני בר-און: אז כל תנאי הסף לא חלים במקרה הזה?
רוני בר-און: העניין ייבדק, אני לא יודע לבדוק אותו פה, אני מניח שאתה אומר נכון.
רוני בר-און: ואתה אומר שהחריגה של 52% היא לא נכונה.
רוני בר-און: הוא קיבל איזה שהוא---
אמיר גילת: הוא לא קיבל עוד כלום, אנחנו מקווים שהוא יקבל תגמול הולם למאמץ שהוא משקיע והנושא נמצא בבדיקה מול כל הגורמים המוסמכים---
רוני בר-און: זאת אומרת כרגע השכר שלו, או השכר שקבוע לו, אלא אם תודיע לנו אחרת ותעמוד בתנאים של משרד האוצר---
אמיר גילת: ---הוא המנהל הישיר שלו, הוא יכול להתייחס גם.
רוני בר-און: של הממונה על השכר, לא יחרוג משכר של עוזר מנכ"ל?
רוני בר-און: זו תשובתך, יוני?
יוני בן-מנחם: מאה אחוז.
רוני בר-און: לעניין זליג רבינוביץ בשלב זה השבתם.
יוני בן-מנחם: אני יכול להוסיף?
רוני בר-און: יש עוד מה להוסיף?
יוני בן-מנחם: אני לא אחזור על כל הסופרלטיבים וגם אין הנחתום מעיד על עיסתו אבל דני זקן תיאר את מר רבינוביץ כאיש ברוך כישרונות, כפי שציטט היושב ראש.
יוני בן-מנחם: מר רבינוביץ הוא אחד המנועים העיקריים של בתחום הניהולי, בנוסף להיותו עוזר בכיר למנכ"ל הוא גם ראש המדיה החדשה, ראש צוות ההקמה של ערוץ החדשות, הוא עובד 20 שעות ביום, יש לו קבלות מוכחות בשטח והלוואי ש תתברך בעוד עובדים כאלה, כך שאני לא מציע לחפש---
רוני בר-און: זאת אומרת המנכ"ל ועוזר מנכ"ל עובדים 24 שעות ביממה.
יוני בן-מנחם: אני לא אמרתי על המנכ"ל.
יוני בן-מנחם: אמרתי שאין הנחתום מעיד על עיסתו.
רוני בר-און: אתה יודע מה זה מזכיר לי?
רוני בר-און: לצ'יץ', ראש העיר המיתולוגי של תל אביב, היה ממלא מקום מיתולוגי, יגאל גריפה, מנוחתו עדן, ותמיד כשהוא היה מציג הוא היה אומר, אני ממלא מקום ראש העיר וזה ראש העיר, אנחנו עובדים 24 שעות ביממה, הוא, ראש העיר, עובד 20 שעות ואני 4 שעות.
רוני בר-און: אני מקווה שאתה לא משם מביא את הדוגמה הזאת.
דני זקן: אפשר לשאול שאלת המשך למה שאמר יוני?
רוני בר-און: בבקשה, אבל לא בהתנצחות.
דני זקן: חלילה וחס, רק שאלת הבהרה.
דני זקן: אמרת, יוני, שהוא ראש המדיה החדשה וראש צוות ההקמה של ערוץ החדשות?
יוני בן-מנחם: ראש צוות ההקמה של המדיה החדשה וראש צוות להקמה של---
דני זקן: לא, חשבתי, אני יודע, שהוקמה כבר מדיה חדשה.
דני זקן: אז רק הערה לעניינים האלה, שני הדברים האלה הם לא דברים שהוסכמו במבנה החדש של שצריך להיות מוסכם, וכבר מתחילים להניע אותם.
דני זקן: בלי קשר לאיש ברוך הכישרונות.
קריאה: גם להנהלה יש סמכויות ברשות.
רוני בר-און: אם יש על זה טענות של חריגה ממינהל תקין, אני מזכיר, כל מה שאנחנו עוסקים פה, אנחנו משתדלים לא לדחות על הסף את הטענות של התנהלות אגודה מול ההנהלה, אנחנו לא נהיה פה במקום הנהלה ולא נהיה סוג של מגשר בין האגודה לבין ההנהלה, אנחנו עוסקים בדוח מבקר המדינה על טענות של חריגה ממינהל וניהול תקין.
רוני בר-און: אם זה נעשה במסגרת לא רק הסמכויות של ההנהלה אלא החובות של ההנהלה, אז אנחנו לא נתערב בדברים האלה.
אמיר גילת: רק ברשותך, במשפט אני יכול להתייחס, מליאת החליטה על הקמת ערוץ חדשות ומונה צוות---
רוני בר-און: אני כבר סגרתי את זה.
אמיר גילת: מאחר שזה בפרוטוקול---
רוני בר-און: לכאורה אתה רוצה להוסיף עוד משהו.
רוני בר-און: עכשיו אנחנו ממשיכים במכרזים, יובל גנור.
אמיר גילת: זה לא ממשיכים במכרזים.
אמיר גילת: למינוי הזה התייחסתי, כי זה לא היה מכרז.
אמיר גילת: אני חושב שיש טעם לפגם, אדוני, שאנחנו ננהל כאן בפורום הזה---
רוני בר-און: לא, אין שום טעם לפגם.
אמיר גילת: אני אסביר.
אמיר גילת: דיון על דיוני ועדת מכרזים.
אמיר גילת: כל חבר בוועדת המכרזים מצהיר שהדיונים הם חסויים, הם נשארים בתוך החדר.
אמיר גילת: אני לא חושב שזה נכון, גם מבחינת צנעת הפרט וגם מבחינות אחרות, לפתוח פה את הדיון לנושאים שמיים.
אמיר גילת: אני מוכן להתייחס לעקרונות, אני לא חושב שראוי---
רוני בר-און: סליחה, עם כל הכבוד, יש פה עניינים ספציפיים.
רוני בר-און: העניין של יובל גנור הוא עניין ספציפי והעניין של גב' צגה מלקו הוא עניין ספציפי, ואתם תתייחסו אליהם.
רוני בר-און: זה שאתם במקרה גם חברי ועדת המכרזים, אתה מדבר פה ואתה משיב פה כיושב ראש , אתה לא פוגע בהתחייבות שלך כחבר ועדת המכרזים לשמור על החיסיון של הדיון.
רוני בר-און: טענת החיסיון של הדיון לא עומדת לכם כשאתם באים לדון בכנסת על הדברים.
רוני בר-און: אתם תענו על העניין הזה, למה יובל גנור, שהיה לכאורה לפי הטענה, שאינני מכיר אותו, כפי שאינני מכיר את הגברת מלקו, כפי שכמובן לא הכרתי את מר רבינוביץ ואני שמח לשמוע שכולי עלמא לא פליג שהוא איש ברוך כישרונות ושהכול בעניינו הוא תקין וכשר וראוי ומסודר, למה איש שלכאורה עשה עבודה טובה שלוש שנים, החלטתם לא להאריך את הכהונה שלו.
רוני בר-און: הרי יש לכם טענות טובות.
אמיר גילת: לגבי המכרז, אני אומר שוב, אני לא רוצה להיכנס, עם כל הכבוד---
רוני בר-און: סליחה, אני אאכוף אותך.
רוני בר-און: אני יודע לאכוף אותך.
אמיר גילת: אני אומר שהטוב מבין המועמדים נבחר.
רוני בר-און: אני לא מקבל את התשובה הזאת.
אמיר גילת: זו התשובה, אדוני.
אמיר גילת: היה מכרז, חברי ועדת המכרזים שמעו את כל אחד מהמועמדים.
אמיר גילת: אגב, בחלק ניכר מהמכרזים גם נבחרו נשים ואני שמח על כך, אבל אני שמח פעמיים להגיד שלא נבחרה אישה כי היא אישה, נבחרה אישה כי היא הייתה המועמדת המתאימה ביותר.
אמיר גילת: ובמקרה אחר זה לא קרה.
רוני בר-און: מר גילת, הטענה נגד , נגדך, כמי שעמד בראש ועדת המכרזים וכנגד מי שנוכח פה, מנכ"ל הרשות ומנהל הרדיו, היא שבמכרז של יובל גנור נשקלו שיקולים לא רלוונטיים, בחרתם אדם שאינני יודע מי הוא, לא מכיר את זה ולא מכיר את זה, חרף העובדה שהוא מנהל מוצלח, משום שאתם רוצים שיהיו שם אנשים שהם עושי דברכם.
רוני בר-און: זו טענה חריפה וקשה, עוד לא הגעתי לגברת מלקו, ואתם נדרשים להשיב עליה.
אמיר גילת: אני דוחה את הטענה הזאת מכל וכל.
אמיר גילת: נבחר מועמד שבעיני ועדת המכרזים היה מועמד ראוי, לא הכרתי אותו קודם, למרבה המזל אין פה עניין פוליטי, מדובר על מוזיקה, והוא נמצא המועמד המתאים ביותר.
אמיר גילת: אני לא מבין מה רע בכך שוועדת המכרזים מצאה---
רוני בר-און: מה הפסול שנמצא ביובל גנור?
אמיר גילת: אתה עוד פעם מכניס אותי לדיוני ועדת המכרזים---
רוני בר-און: אני מכניס אותך למקום שבו אתה צריך להיות.
אמיר גילת: אז אני אומר שישבה ועדת מכרזים, שבעה אנשים, התרשמו שמר משה מורד היה המועמד המתאים.
רוני בר-און: יש פרוטוקול לדיון הזה?
רוני בר-און: אפשר להציג אותו לוועדה?
אמיר גילת: אנחנו נקבל ייעוץ משפטי, אם זה לא חסוי, אנחנו נוציא.
אמיר גילת: אנחנו לא מסתירים שום דבר.
רוני בר-און: אדוני מבקר המדינה, אני מבקש באופן חריג לבדוק את העניין הזה עד לישיבה הבאה, שלא תהיה בעוד שלושה חודשים, היא תהיה בעוד שבועיים.
רוני בר-און: אני חושב שיש פה ניסיון שאני לא רוצה להגדיר אותו בשלב זה במלים חריפות, אני אדע למצוא את המלים החריפות כשיגיע המועד, למנוע אינפורמציה מן הכנסת.
רוני בר-און: אנחנו נבדוק, גם אנחנו, את ההיבטים המשפטיים של ההתחמקות מהתשובה הזאת, זה עוד לפני שהגענו לדיון בשאלת הגברת מלקו ובשאלת מנהל רשת ב'.
רוני בר-און: שמעת פה היום שבמשך חודשים המכרז למנהל רשת ב' סופו היה ידוע מראש.
רוני בר-און: חבל באמת שלא אמרתם את השם של זה שהיה צריך להיבחר בישיבה הקודמת ואז היינו יודעים אם הסוף ידוע מראש, שהתקיים דיון ובו הוקצה לכל מועמד למשרה כל כך חשובה, שלושה מועמדים, לא היו 33 מועמדים וזה היה צריך להתקיים במשך חודש ימים, שלוש דקות לכל מועמד, כשסך כל הדיון אחרי הצגת המועמדים את עצמם לא עלה על משך של חמש דקות ושנבחר מי שהיה צפוי שייבחר.
רוני בר-און: זה באשר לרשת ב'.
רוני בר-און: אתה לא מוכן לענות גם לשאלות בקשר למנהלת רשת א', הגברת מלקו?
אמיר גילת: אדוני, אני לא רוצה שיתפרשו דבריי כהתחמקות, אני---
רוני בר-און: אני מפרש, זכותי לפרש כמו שאני רוצה.
אמיר גילת: בסדר, אנחנו נקבל חוות דעת משפטית.
אמיר גילת: אני גם לא רוצה לעבור פה על החוק, יש פה עניינים של צנעת הפרט.
אמיר גילת: אתה מבקש להיכנס לתוך עניינים ש---
רוני בר-און: צנעת הפרט שייכת לגברת מלקו---
אמיר גילת: או לא, או למועמדים אחרים.
רוני בר-און: גם לגבי צנעת הפרט בפעם הקודמת, שהזכרתם משהו בקשר לצנעת הפרט, אני רוצה לתת לכם הרצאה גדולה, אני אבחר את ההזדמנות ואת המועד לתת אותה, זה היה זריית חול בעיני הוועדה, הסיפור של צנעת הפרט מהדיון הקודם.
רוני בר-און: היה סיפור של צנעת הפרט, אני לא רוצה להזכיר את השם, השם עלה פה ואתם סיפרתם.
רוני בר-און: מיקי דיבר על צנעת הפרט, לא מיניי ולא מקצתי.
רוני בר-און: אנחנו מכירים את הסיפורים של צנעת הפרט, צנעת הפרט של גברת מלקו לא שייכת לך ולא שייכת ל, היא שייכת לגברת מלקו, ואם מי שפנה אליי נתן את כל הדברים האלה, הוא נתן את זה מן הסתם על דעתה של בעלת הזכות לצנעת הפרט.
רוני בר-און: אני מציע לך לשקול עוד פעם את העובדה שאתה לא רוצה לפרט למה גברת מלקו---
אמיר גילת: אמרתי, היא הייתה המועמדת הפחות טובה מבין אלה שניגשו.
אמיר גילת: ישבה ועדת מכרזים, שמעה את כל המועמדים והמועמדות והחליטה מה שהחליטה.
אמיר גילת: אגב, ציין פה מר זקן את הנושא של אגודת העיתונאים, במקרים אחרים התקבלה החלטה פה אחד על דעת אגודת העיתונאים.
אמיר גילת: אז במקרה שזה לא נראה---
דני זקן: אני חייב להעיר.
דני זקן: אחרי שהייתה התנגדות אז ביקשו מחברי אגודת העיתונאים להצטרף---
אמיר גילת: והם הסכימו.
דני זקן: כדי שזה יהיה פה אחד, שזה ייראה כלפי חוץ פה אחד.
רוני בר-און: במקרה של מלקו, חברי אגודת העיתונאים הסכימו?
דני זקן: התנגדו.
רוני בר-און: גם אחרי שהם ביקשו מהם?
דני זקן: אני לא זוכר מה היה בסיום, אבל הם תמכו בה, הם הצביעו עבורה.
רוני בר-און: המקרה של צגה מלקו התקבל פה אחד?
אמיר גילת: אבל מקרים אחרים כן התקבלו---
רוני בר-און: אבל אני מדבר איתך על מלקו.
רוני בר-און: אמיר, אם אתה היית מראיין אותי ואני הייתי אומר לך פעם ככה ופעם ככה, מה היית אומר לי?
רוני בר-און: עכשיו אני מדבר איתך על מלקו.
אמיר גילת: אבל שים לב מה קורה, אדוני, היו שורה של מכרזים.
אמיר גילת: במקרים שבהם הייתה הסכמה, אז זה בסדר, ובמקרים שלא הייתה הסכמה של אגודת העיתונאים, זה לא בסדר?
רוני בר-און: אדוני היושב ראש, אל תיתמם, אני מדבר איתך על ארבעה מקרים, שלושה שאני העליתי, שמהם באחד הנחת את דעתי שאין בו שום תקלה.
רוני בר-און: המקרים האלה, אף אחד מהם לא קראתי בעיתון ואף אחד מהאנשים לא דיבר איתי באופן אישי, אלה אנשים שחברי כנסת ו/או גורמים אחרים מעלים אליי כיושב ראש הוועדה משום שכנראה לא נעים להם להעלות את זה בעצמם.
רוני בר-און: במקרה האחד, הראשון שהעליתי, שנראה לכאורה הכי בעייתי, קיבלתי את ההסברים שלך.
רוני בר-און: הדברים שלך הם טובים, הדברים שלך הם ראויים, כמובן כמו שאתה אומר, לכאורה, עד שייבדק, שזו באמת משרת אמון ושבאמת אין חריגה בשכר ואני מברך אותך, מברך את המנהל הכללי, מברך את עוזרו ומקווה שבאמת הם יעשו עבודה מצוינת.
רוני בר-און: אני שואל אותך על שני מקרים, אתה לא מוכן לענות לי, אנחנו נמצא את הדרך שהעובדות תובהרנה, בין שאתה תקבל ייעוץ משפטי שאתה טועה כשאתה לא עונה לי, בין שאני אביא את האנשים הנה, בין שאני אדרוש להביא הנה את כל ועדת המכרזים.
רוני בר-און: אין בכנסת דבר כזה שאתה בא לכנסת לוועדה לענייני ביקורת המדינה ואתה אומר, 'אני התחייבתי במקום אחר לא לענות ולכן אני לא עונה על הדברים האלה'.
רוני בר-און: זה לא קיים, מי שנותן לך את הייעוץ המשפטי הזה מטעה אותך.
רוני בר-און: אתה לא מוכן לענות על שני המקרים---
אמיר גילת: עניתי, אדוני, אני לא---
רוני בר-און: לא, התשובה שלך היא לא תשובה בעיניי.
אמיר גילת: התשובה, אדוני, היא תשובה מלאה וכנה; הייתה ועדת מכרזים, היא התרשמה מהמועמדים וכל ועדת מכרזים בחרה את המועמד שנראה לה הטוב ביותר.
אמיר גילת: אני לא מבין למה אתה לא מוכן לקבל---
רוני בר-און: אדוני המבקר, אני חוזר אליך בעניין הזה.
רוני בר-און: לך הוא לא יכול להגיד את הדברים האלה, גם לי הוא לא יכול להגיד את הדברים האלה, אבל לי אין כוח להיכנס כרגע למסמכים שלו, אני גם לא בנוי לזה.
רוני בר-און: אנחנו, כדי לנסות לקדם את למצב שבו לא כל מדינת ישראל כל פעם, פעם אחר פעם, תתלה בה את כל הרעות החולות של הניסיון של השלטון להשתלט עליה, הם לא רוצים לעזור לנו לעזור להם, אולי צריך לעשות פה איזה שהוא עניין בבליץ, לבדוק את המינויים האלה.
רוני בר-און: כי אם זה לא ייעצר פה, אז כל הדוח שלכם על המינויים בפועל, במקום להועיל, רק יקלקל, כי הם יעשו עכשיו את כל המכרזים וכל המכרזים יהיו צגה מלקו ויובל גנור, ואז ייצא שכרנו בהפסדנו.
רוני בר-און: זה שדחפנו אותם, במקום מינויים בפועל, יהיו מינויים כדת וכדין, אבל מינויים שכל העולם יטען שהם מינויים לא ראויים, מינויים מוכוונים.
רוני בר-און: השאלה אם אני יכול לקבל פה עכשיו איזה שהיא עזרה מהביקורת, בעניין הזה, בתגובה מיידית.
רוני בר-און: תשקלו את זה ותראו מה אתם עושים עם העניין הזה.
רוני בר-און: יש פה עוד מישהו שרוצה לומר עוד משהו?
רוני בר-און: לא, מי שדיבר כבר לא ידבר.
רוני בר-און: כן, גברתי.
נגה בריינס: אני מאיגוד העורכים.
נגה בריינס: זה בעניין ש מעסיקה עורכים, עורכי וידיאו, של תכניות טלוויזיה וכתבות יומן.
נגה בריינס: היא מעסיקה אותם דרך קבלן חיצוני באופן שהשכר שלהם הוא נמוך מהמקובל במשק וגם תנאי התשלום הם ארוכים הרבה יותר ממה שמקובל.
נגה בריינס: אנחנו כבר יותר מחצי שנה פונים ל והיא לא עונה לנו, אלא שולחת אותנו ב...
נגה בריינס: אני את המזכירות של יוני מכירה טוב מאוד.
נגה בריינס: הם לא עונים ואנחנו אומרים להם בפירוש שלהעסיק ישירות, כפרילנסרים, את עורכי הווידיאו, זה יגרום לחיסכון של מאות אלפי שקלים בשנה ל והם פשוט לא מתייחסים אלינו.
רוני בר-און: זה לא היה בדוח הביקורת.
רוני בר-און: אני לא מכיר את זה, לא מדוח הביקורת וזה לא היה במצע הדיון.
רוני בר-און: יש לכם הזדמנות להשיב על זה.
נגה בריינס: מבקר המדינה כבר התעסק במכרז הזה שזכה הקבלן החיצוני, איכשהו זה עבר ל ונשאר שם.
רוני בר-און: אתה רוצה להשיב על העניין הזה?
אמיר גילת: אני לא מכיר את זה.
רוני בר-און: אתה מכיר את זה, יוני?
יוני בן-מנחם: אני לא חצי שנה בתפקיד אפילו, היא אומרת שהיא פנתה לפני---
רוני בר-און: היא אומרת שהיא מכירה את המזכירות שלך.
רוני בר-און: אתה מכיר את המזכירות שלך?
יוני בן-מנחם: אני מכיר את המזכירות שלי, אבל הן לא חצי שנה בתפקיד, אני מצטער מאוד.
יוני בן-מנחם: אני בקושי שלושה חודשים בתפקיד, איך פנית לפני חצי שנה---
רוני בר-און: מכל מקום, תרשמו לעצמכם.
יוני בן-מנחם: נבדוק את זה.
קריאה: זה לא חלק מהדוח.
רוני בר-און: מה, אתם יושבים פה רק כדי מה שנקרא לגנוז את הדוח, או ש---
אמיר גילת: להיפך.
רוני בר-און: יש טענות, אני מנסה לברר אותם, אני גם נוקט איזה שהוא קו שנותן לכם הזדמנות לבמה להסיר את הטענות מסדר היום, אתם לא רוצים להתמודד איתה, אני לא יודע לענות על הטענה הזאת.
רוני בר-און: שמעת, אם הם יבדקו וירצו לענות בפעם הבאה, מה טוב.
רוני בר-און: אני לא יודע לענות.
נגה בריינס: אני צריכה לפנות למבקר המדינה בשביל לקבל תשובה?
צבי גרזון: בנושא אחר, הוא לא בשולי הדברים, הוא נושא מאוד מרכזי, הוא לא על סדר היום, אני רוצה שבוועדה יידעו שמאז שנבחר הוועד המנהל החדש הם מדירים את ירושלים מלערוך את העבודה שם.
צבי גרזון: כל הישיבות שלהם, כל המכרזים, הכול נעשה בתל אביב.
צבי גרזון: פשוט ירושלים הפכה להיות למקום שלא רוצים להגיע אליו.
צבי גרזון: אני חושב שדווקא כשיש ממשלה שהיא ממשלה לאומית ושהיא מעלה את ירושלים על ראש שמחותיה, אני מקווה, הוועד המנהל הזה.
צבי גרזון: .. ואני מאשים בזה את יושב ראש הוועד המנהל, שהוא לא אוכף עליהם להגיע לירושלים.
צבי גרזון: כל המכרזים, מראשון עד אחרון, נעשים בתל אביב.
צבי גרזון: רוב האנשים הם ירושלמים והם נוסעים לתל אביב כדי לעמוד בפני ועדת המכרזים.
צבי גרזון: כל ישיבות הוועד המנהל...
צבי גרזון: ואין לזה תקדים, זה לא היה אף פעם.
צבי גרזון: אני הרבה שנים עובד ב ומעולם לא היה דבר כזה ואני חושב שהם צריכים לתת תשובה למה זה.
קריאה: אני מצטרף.
רוני בר-און: הערה חשובה.
רוני בר-און: בתור לוקל פטריוט והחוק גם מחייב את זה, לפי דעתי.
רוני בר-און: תבדוק טוב ותראה שמוסדות השלטון צריכים להיות בירושלים.
רוני בר-און: הערה חשובה, אבל זה באמת לא חלק מן הדוח.
רוני בר-און: נראה לי שבנסיבות העניין אני אסכם את הישיבה.
רוני בר-און: אתה רוצה לומר משהו?
יובל חיו: קודם כל אני אומר שאת בקשתך אני אעביר עוד היום למבקר.
יובל חיו: אני רק אומר שיכול להיות שיש פה אפשרות להעביר את המסמכים לוועדה.
יובל חיו: אני שואל בעניין הזה אם קיימת האפשרות, כי הייתה פה, כמו שאני מבין, פנייה מסודרת.
יובל חיו: אז גם אם יש איזה שהוא קושי כרגע פה באולם הזה להציג את הדברים, אני חושב שאפשר על אתר להעביר את המסמכים ליושב ראש הוועדה.
רוני בר-און: אני הצעתי את זה.
רוני בר-און: אני לא קיבלתי תשובה חיובית.
אמיר גילת: אם זה החוק אני מוכן.
רוני בר-און: יועברו אלינו מסמכי המכרז?
אמיר גילת: כל ההתנגדות שלי היא לדיון פומבי לנושאים---
רוני בר-און: זה לא מה שאמרת.
רוני בר-און: נתת לי תשובה, המכרז התנהל כדין, נבחרו הטובים יותר מבין אלה---
אמיר גילת: אמרתי שזה מה שאני מוכן להגיד בפומבי, אדוני.
אמיר גילת: טוב, הוויכוח מיותר.
רוני בר-און: אני מבקש לקבל את המסמכים של 88FM, רשת א' ורשת ב'.
רוני בר-און: זה יהיה היום אצלנו?
אמיר גילת: אני לא יודע אם הכול כבר הגיע כבר מתמליל, חלק היו אתמול.
אמיר גילת: ברגע שיגיע התמליל המלא.
רוני בר-און: אני הצעתי את זה באיזה שהוא שלב.
יובל חיו: אני העליתי את זה כי ראיתי שיש פה.
יובל חיו: .. גם אני הבנתי שיש קושי, אבל אם אין קושי, אז.
יובל חיו: ..
רוני בר-און: ואם יצטרך באמת להתקיים דיון שהוא יהיה בדלתיים סגורות בעניין הזה, ככל שזה יתבקש, אז הוא יתקיים.
רוני בר-און: אנחנו מנהלים בעניינים יותר חשובים דיונים בדלתיים סגורות, זה לא סודות המדינה הכי גדולים.
רוני בר-און: מכל מקום, להלן הסיכום: מבין הנושאים ששמעה הוועדה היום, למרבית הצער קשה לקבוע שההתקדמות ביישום הרפורמה מניחה את הדעת, העניין הזה איננו מונח לפתחה של אלא עניין זה מונח לפתחה של הממשלה יותר משהוא מונח לפתחה של רשות השידור.
רוני בר-און: אנחנו נמשיך ונעסוק בכך בדיוני המעקב הבאים.
רוני בר-און: שתיים, עניין תקציב הרשות לשנת 2011 נפתר, והגם שבאיחור, אנחנו מקווים כי בעניין של תקציב 2012, הרשות תסיים את הטיפול בו במועד הקבוע עד לסוף השנה וכי הפעם לא יהיה עיכוב מהסוג שראינו מצד הממשלה באישור תקציב הרשות.
רוני בר-און: העניין של היתר לעבודות פרטיות – קיבלנו דיווח מיושב ראש הרשות וככל שאנחנו מתרשמים מהדיווח הטיפול הוא יעיל ומקדם את הבעיה שהעלה דוח הביקורת לקראת פתרון מניח את הדעת.
רוני בר-און: נושא הפקות המקור – חרף הציפייה לעמוד בדרישות הקבועות בחוק, ברור כי במצבה הנוכחי של הרשות זו הצבת יעד שכמעט בלתי ניתן להשיגו והעובדה שציין יושב ראש הרשות כי בשנת 2011 שילשה הרשות את תקציביה לעניין הפקות מקור משנים קודמות וכי בדעת הרשות לתקצב בשנת 2012 את הפקות המקור בסכום כפול ממה שתוקצב ב-2011, בעיני הוועדה היא סוג של התקדמות בקצב ראוי.
רוני בר-און: אנחנו מקווים שכך אכן יהיה.
רוני בר-און: לעניין הפוליטיזציה בשידורים – כאמור הדוח שהתחייבה הרשות הונח במועד ולא נשמעו טענות לגבי תוכנו ו/או טענות לגבי מינון חלוקת ההופעות בין הצדדים השונים של המפה הפוליטית.
רוני בר-און: בנסיבות העניין התנהלות הרשות בעניין זה בשלב הזה היא תקינה.
רוני בר-און: אני לא מוסיף את המלה לכאורה.
רוני בר-און: לעניין המינויים והמכרזים – אשר לפורמליסטיקה, קצב פרסום המכרזים והדיון בהם והורדת מספר המשרות של מנהלים בפועל, תקלה שעלתה מדוח הביקורת, הוא, כפי שמעיד עליו יושב ראש הרשות, בהחלט משביע רצון.
רוני בר-און: עם זה, לעצם הבחירה נשמעו טענות.
רוני בר-און: הטענות שנבדקו, בטענה אחת לא נמצאו סימוכין בקשר לתפקידו של העוזר למנכ"ל, נמסרה הודעה מפי היושב הראש, כי תפקיד עוזר המנכ"ל הוא משרת אמון שאין לה דרישות סף מוקדמות וכיוון שכך הטענה על אי עמידה בדרישה של תנאי סף, אין לה מקום ואין לה הצדקה.
רוני בר-און: וכן נשללה על ידי היושב ראש ועל ידי המנהל הכללי הטענה כי בתנאי שכרו של עוזר המנכ"ל יש חריגים, וגם בעניין זה לא נמצאו תימוכין אחרים והנושא מבחינת הוועדה ירד מסדר היום.