GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רוני בר-און: מוזמנים נוספים?
רוני בר-און: מי זו גברת חני לוז, רכזת מדור תדמי"ת?
חני לוז: אדוני היושב ראש וכל האנשים המכובדים, אני עוקבת אחרי רשות השידור כבר יותר מעשור, הן ככתבת תקשורת בעבר והיום כראש מרכז תדמי"ת לתגבור דמוקרטיה במדיה הישראלית.
חני לוז: לוז העניין שאני רוצה להגיד, שכל הדיון הזה כאן זה שיא הפוליטיזציה שאפשרית ברשות השידור.
רוני בר-און: בהינתן שזו דעתך על הדיון כאן, אז מיצית את ה---
חני לוז: ההתערבות בכל העסקה אישית פרסונלית של כתב או עיתונאי זה או אחר, זו ההתערבות הכי חזקה שיכולה להיות בניהול של רשות השידור.
חני לוז: עכשיו אני שמעתי בין השורות שהשר, שאני מאוד מכבדת את פועלו, השר הרצוג, שדיבר על זה שהוא נפגש, כל הזמן יושב על כוס קפה עם ועדי העובדים ושהוא כן היה עולה לשידור אצל קרן נויבך, האם יש קשר---
יצחק הרצוג: זה העובדים במשרד הרווחה.
חני לוז: כל אחד אינטליגנטי יעשה את הקשר האם יש פוליטיזציה, האם יש קשר בין ההתנהלות המאוד אלגנטית הזאת לבין קבלת זמן השידור ברשות השידור.
חני לוז: ההתערבות הפוליטית הבוטה הזאת היא הפוליטיזציה של רשות השידור.
יצחק הרצוג: דיברתי על ועדי העובדים בביטוח הלאומי וברווחה, לא על ועדי העובדים האלה.
רוני בר-און: מועצת העיתונות?
רוני בר-און: לא כאן.
רוני בר-און: תנועת אומ"ץ?
רוני בר-און: התנועה לאיכות השלטון?
קריאה: מעניין למה.
רוני בר-און: לא מעניין, משעמם.
רוני בר-און: לשכת המבקרים הפנימיים?
רוני בר-און: מר שנבל, אתה לא רוצה להוסיף שום דבר, נכון?
מרדכי שנבל: לא.
יצחק הרצוג: רק אני מציע שבכל זאת הוועדה תבקש, גם מההנהלה, היושב ראש או המנהל הכללי, או המנהל, ואגודת העיתונאים, להיפגש.
יצחק הרצוג: אני אומר לכם עכשיו בשיא החברות, חלק מהעניין זה צל הרים כהרים של צד מול צד.
יצחק הרצוג: זה מקובל בעולם הניהול.
יוני בן מנחם: אז אתה מאשר שזה צל הרים כהרים.
יצחק הרצוג: לא, אבל תשמע---
יוני בן מנחם: זה מה שאתה אומר.
יוני בן מנחם: אתה אומר שזה צל הרים כהרים.
יצחק הרצוג: לא, כשאתה אומר בלשון שנשמעת משפילה, הוא יחכה בתור ויש לי ועדים אחרים, אז אני אומר לך, זו טעות פטאלית.
יצחק הרצוג: אגודת העיתונאים היא גוף---
יוני בן מנחם: יש הבדל בין ועדים לבין ארגון מקצועי.
יוני בן מנחם: הוא לא ועד עובדים.
יצחק הרצוג: אבל הוא מייצג את אגודת העיתונאים.
רוני בר-און: בסדר, הידברות מעולם לא הועילה לשום דבר.
מיכאל מירו: חשוב להבין שדני זקן הוא כמו עופר עיני, עופר עיני בא לכל מפעל ו---
יצחק הרצוג: הוא העופר עיני של העובדים האלה.
מיכאל מירו: במקרה הוא שם---
רוני בר-און: מיקי, אני כבר עברתי למקום אחר, אתה מפריע לי.
רוני בר-און: כן, יושב ראש עמותת נכים למען נכים, מה משה בר.
רוני בר-און: אני לא יודע מה יש לך לתרום לדיון, אבל---
משה בר: אני רוצה לתרום לדיון שגם יושב הראש יידע, אני גם התחלתי לפעול לפני חודש וחצי להחתים עשרות אלפי אזרחים במדינת ישראל שהם נגד הערוץ הזה, שעבר זמנו של הערוץ הזה, הם משתמשים באזרחים כדי למלא את הקופות שלהם, הם לקחו חמישה משרדי עורכי דין וזה לא ייתכן שהציבור יקבל את כל המכות של הטעויות שהם עושים, שהציבור צריך לשלם.
רוני בר-און: כשתגמור את ההחתמה על העצומה, תביא את זה לאיפה שאתה רוצה ואנחנו נדון בה.
רוני בר-און: זה באמת לא תורם לי לדיון.
רוני בר-און: אני מצטער, מר בר, אתה רואה שאני פניתי אליך כי ביקשת, אבל התפקיד היחיד שלי פה זה לגרום לכך שהדיון הזה יהיה יעיל ככל שניתן ויביא להתקדם ולא---
משה בר: מדובר בהרבה אזרחים.
רוני בר-און: לא, תודה רבה.
רוני בר-און: אדוני המבקר.
יובל חיו: אדוני היושב ראש, אנחנו רשמנו את הדברים, אנחנו נלמד אותם אצלנו במשרד, ככל שנמצא לנכון שנידרש לעסוק בכך וכמובן שזה ייעשה גם בקונטקסט של ביקורת המעקב השוטפת שאנחנו מקיימים, אז נמשיך לעקוב אחר הדברים, תוך שימת לב לעובדה שכפי שלמדתי היום בית הדין לעבודה גם הוא כרוך בסוגיה הזו.
רוני בר-און: אני קודם כל רוצה להודות לכל המשתתפים.
רוני בר-און: לפני שאני מסכם את הדיון, אני בכל אופן חושב שהפנייה של חבר הכנסת הרצוג אליכם היתה במקום.
רוני בר-און: ההיגיון שאתם נמצאים באותו אוהל כבר כמעט חצי שנה, אתם, כל אחד מכם קודם, אבל בתפקידים הנוכחיים שלכם, ובזיקה בין מנהל הרשות ובין מנהל הרדיו לבין יהיה תוארו של מר זקן אשר יהיה, ואתם מדברים רק פה, דרך המיקרופונים ומעבר לשולחן, היא לא לתועלת העניין.
רוני בר-און: דני זקן יתחייב שהוא לא יעלה את ענייניו האישיים, ואתה כמובן תתחייב שאתה לא תביא את הצרות האישיות שלך שבאת איתם לפגישה איתו, שבו דברו ביניכם, גם אם זה קצת מחוץ לסדר הזמנים הרגיל שלך ותורו צריך היה להגיע ב-2014, אני בטוח שתמצא לו איזה משבצת זמן.
יוני בן מנחם: יש לך חוש הומור, אני חייב לציין.
רוני בר-און: תקשיב למה שאני אומר לך, וגם אתה, מיקי, כי, כפי שאמרתי לכם בישיבה מספטמבר, הישיבה הבאה שלנו היא בסוף דצמבר, אנחנו נשב עם היד על הבעיות שלכם מצד אחד, בניסיון לפתור אותן, בעיות הרפורמה ובעיית ההתעלמות של הממשלה מהצרכים האמיתיים שלכם, ועל הדרך גם נדון בעניינים שמעניינים אותנו, אותי, את חברי הכנסת הרצוג, חסון, את גב' אבסדזה, וחלק מהדברים האלה הם, כן, מה לעשות, גם העניינים האלה, שאנחנו קוראים להם כן או לא פוליטיזציה ברשות השידור, ברמות כאלה ואחרות.
רוני בר-און: אני מניח שבסופו של יום, אם הדברים ייפתרו, מה טוב, אם הדברים לא ייפתרו, יושבים פה אנשים שאני מניח שהם יודעים לפתור את הדברים ובדרך שלנו אולי, כחברי כנסת, אם אתם מסתכלים, אז אתם גם רואים שזה בעיקר חברי כנסת מהאופוזיציה, יש מה שנקרא רק את הכוח לדון ולדבר, בהצבעות נגזר עלינו בדרך כלל להפסיד, אבל מוסד הביקורת הוא לא תלוי, לא קואליציה ולא אופוזיציה, וכשאנחנו יושבים פה ומדברים אז מה שנופל על אוזניים כרויות מה טוב.
רוני בר-און: לבור את המוץ מן התבן הם יודעים טוב מכולנו וגם הם יעשו את זה.
רוני בר-און: מכל מקום אני מודה לכם על ההשתתפות פה.
רוני בר-און: תמשיכו לעשות את הדברים הטובים שאתם עושים, תשתדלו ככל האפשר להימנע מהדברים שנראים כאיזה סוג של תקלה, בעיקר המינויים בפועל שבעיניי, אני אומר לכם---
יוני בן מנחם: אין מינויים בפועל.
יוני בן מנחם: היתה פה טעות, לא הספקת לתת לי להשיב.
יוני בן מנחם: זה ממלאי מקום, זה לא בפועל.
רוני בר-און: השעה 11:30, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה לענייני ביקורת המדינה, שעניינה הבקשה לחוות-דעת מבקר המדינה, על-פי סעיף 21 לחוק מבקר המדינה, בעניין הכשלים הניהוליים שהביאו לקריסתה של חברת ""אגרקסקו"" ואי נקיטת צעדים למניעת פירוקה.
רוני בר-און: אני מקדם בברכה את מבקר המדינה שמכבד אותנו בנוכחותו, ואת כל המשתתפים והמוזמנים.
רוני בר-און: נעסוק היום בחברת "אגרקסקו" שהיא חברה מובילה – לפחות היתה חברה מובילה – בתחומי הייצוא והובלת התוצרת החקלאית מישראל לחוץ-לארץ.
רוני בר-און: חברה שמעסיקה עובדים רבים ונוגעת נגיעה חשובה במשפחות רבות של חקלאים, וכמובן במשפחות של עובדים ומעוניינים אחרים.
רוני בר-און: החברה היא חברה מעורבת, אבל אין מחלוקת שהניהול שלה בפועל נמצא בשליטת הממשלה.
רוני בר-און: במהלך שנת 2010 בוצעה הערכת שווי לחברה על-ידי משרד "קסלמן וקסלמן" שהעמידה תג מחיר של כמעט 110 מיליון יורו.
רוני בר-און: בפועל, פחות משנה לאחר מכן אנחנו מוצאים חברה שניצבת על סף פשיטת רגל, כאשר החובות על-פי המדווח – לפחות באמצעים שנחשפנו אליהם – עומדים על למעלה מ-600 מיליון ש"ח.
רוני בר-און: לוח האירועים בשלושת החודשים האחרונים מעיד על כך שב-30 ביוני השנה בית-המשפט המחוזי החליט על הקפאת הליכים בשל חוסר יכולתה של החברה לפרוע את חובותיה.
רוני בר-און: לפני כחודש הורה בית-המשפט המחוזי על פירוקה של החברה.
רוני בר-און: לפני כשבועיים או קצת יותר, המפרק, עורך-דין ורואה-חשבון שלמה נס, שנמצא כאן איתנו, ביקש מהשופטת שמטפלת בעניין לאשר את מכירת החברה כעסק חי, ובמהלך החודש האחרון מתנהלים דיונים בבית-המשפט לקביעת הזוכה ברכישת החברה.
רוני בר-און: ככל שאני מבין, גם מחר צריך להתקיים דיון בעניין זה בבית-המשפט.
רוני בר-און: להתנהלות של מי מהגורמים המעורבים בעניינה של "אגרקסקו" יש – ברמת עובדה קיימת – השלכות חמורות, בין היתר, על עובדי החברה, על הארגונים של המגדלים, על החקלאים, גם על מחזיקי האג"חים של החברה, גורמים נוספים שאני מניח שנשמע במהלך הדיון, וגם לא מעט עניינים שקשורים במוניטין של המשק הישראלי ושל ממשלת ישראל בכלל.
רוני בר-און: במהלך הדרך צוטטו המפרק וסגנית נשיא בית-המשפט, חברי כנסת, בכירים נוספים בענף החקלאות, בציטוטים קשים שהצביעו על התנהלות כושלת ומעוררת תמיהה, בלשון המעטה.
רוני בר-און: כולם יישמעו.
רוני בר-און: לא נכפיל, זאת אומרת מי שידבר מטעם גורם ידבר כשהוא עומד לעצמו, ורק אם לא תהיה ברירה ידבר עוד מישהו מטעם אותו גורם.
רוני בר-און: אני מבקש לא לחזור על דברים פעמיים.
רוני בר-און: אנחנו שומעים ומבינים בפעם הראשונה.
רוני בר-און: נבקש לברר את הסיבות שהובילו למשבר.
רוני בר-און: איך הגענו למצב שחברה בהחזקה ממשלתית רחבה, בעלת עבר ובעלת הווה לא רחוק, שהיוותה מקור לגאווה, מתרסקת באופן כזה ובמהירות כזו?
רוני בר-און: איך ממעמד שבו היא מוערכת על-ידי גורמי מקצוע מן המעלה הראשונה בשווי של למעלה מחצי מיליארד שקל, היא נמצאת בתוך פחות משנה בחובות של למעלה מחצי מיליארד שקל?
רוני בר-און: האם ניתן היה ליירט את המשבר הזה עוד לפני שהגיע למקום בו הוא נמצא כעת?
רוני בר-און: ונבקש לברר את התייחסות הממשלה או ההתמודדות של הממשלה עם המשבר, ככל שניתן יהיה לקבל את עמדות המשרדים המעורבים – אוצר וחקלאות.
רוני בר-און: יש טענות לפחות על מקרה אחד של הזרמת כספים רשלנית בלא תוכנית הבראה בשלהי שנת 2010.
רוני בר-און: איזה הסברים יש לדברים האלה?
רוני בר-און: נבקש לברר את הטענה על ההתנהלות כלפי המשקיעים בחברה, על המצגים כלפי המשקיעים האלה.
רוני בר-און: יש טענות קשות בדבר הדרך שבה התנהלה הממשלה בעניין ההפרטה של החברה.
רוני בר-און: ונרצה לראות כמובן מה הסטאטוס הנוכחי של הטיפול – גם הנוכחי וגם העתידי – במעמד החברה, גם בשאלות שעניינן התחייבויות כלפי עובדי החברה, כלפי ארגוני המגדלים והחקלאים, וגם כלפי אותם מחזיקי האג"חים של החברה.
רוני בר-און: עד כאן דברי הפתיחה.
רוני בר-און: אדוני המבקר, אם אתה או מישהו ממשרדך מבקשים לומר דברי פתיחה, אנחנו נשמח על כך.
רוני בר-און: אחר כך נעבור לדיון.
רוני בר-און: כשסדר הדוברים יסתיים, אתם מוזמנים כמובן, אם תרצו, לומר דברי סיכום, ואחר כך אני אסכם.
רוני בר-און: נראה לאן יתפתח הדיון, כאשר היעד הוא להגיע למצב שבו נבקש ממבקר המדינה, ככל שזה ייראה למבקר, לחוות את דעתו על-פי סעיף 21 לחוק.
רוני בר-און: בבקשה, אדוני המבקר.
מיכה לינדנשטראוס: בוקר טוב לכולם, עוד מעט צהריים טובים.
מיכה לינדנשטראוס: אני רוצה לברך את היושב-ראש על היוזמה שנקט לדיון כרגע, בתקופת הפגרה, בנושא כל כך חשוב כמו פירוק "אגרקסקו".
מיכה לינדנשטראוס: מבחינה כרונולוגית אני רק רוצה להזכיר שני דוחות שמבקר המדינה הכין בנושא הזה, והניח אותם על שולחן הכנסת, והתקיים לגביהם דיון בכנסת.
מיכה לינדנשטראוס: אחד מהם היה דוח שנגע למימון נסיעות לחוץ-לארץ של חברי כנסת ודירקטורים.
מיכה לינדנשטראוס: הדוח השני ניתן במאי 2007 בנושא "אגרקסקו, חברה לייצוא חקלאי בע"מ – ההובלה הימית", שזה היה נושא שנבדק על ידינו, ונכתב דוח.
מיכה לינדנשטראוס: אני לא רוצה להגיד שהדוחות האלה כבר ניבאו בדרך כלשהי את מה שעתיד להתפתח, אבל יש בהם הערות חשובות מאוד שכדאי לתת עליהן את הדעת, דווקא בבואנו לדון בנושא של קבלת החלטה של טיפול על-פי סעיף 21 לחוק מבקר המדינה, היינו הוצאת דין-וחשבון שבו נאמר את דברינו לגבי הנושא שהגדרתם אותו בסדר היום של הישיבה.
מיכה לינדנשטראוס: לגבי שאלה אחת הייתי בכל זאת רוצה לומר מילה או שתיים.
מיכה לינדנשטראוס: לגבי נושא זה נוכל אולי גם לקבל סיוע מבא כוחה של כבוד השופטת המחוזית בתל-אביב, השופטת ורדה אלשיך, שעוסקת בתחום הזה של פירוק החברה.
מיכה לינדנשטראוס: נושא שאני צריך לשקול אותו הוא: האם בזמן שאנחנו בתהליך משפטי, כמו בתהליך של פירוק, אנחנו יכולים כרגע גם לדון בנושא של בדיקת הניהול של החברה.
מיכה לינדנשטראוס: להערכתי, לדעתי, להשקפתי, לא תהיה שום מניעה שנבדוק לעומק את הנושאים שהעלית, אדוני היושב-ראש, כמו שאנחנו עושים בדרך כלל.
מיכה לינדנשטראוס: אבל כמובן, לאחר שההליכים המשפטיים שנמצאים כרגע, ונדמה לי ממש בימים אלה עומדים להסתיים, בבית-המשפט המחוזי בתל-אביב, יגיעו לכלל סיום.
מיכה לינדנשטראוס: אם אנחנו נכנסים לעניין – ונשמע כאן כמובן את הנוכחים – ניכנס אליהם לאחר תום ההליכים שמתקיימים כרגע אצל כבוד השופטת ורדה אלשיך בבית-המשפט המחוזי בתל-אביב.
רוני בר-און: אני בהחלט מסכים עם זה, כבוד המבקר.
רוני בר-און: הדיון היום מתקיים כדיון ועדה, ומכיוון שככל שאני מבין – אפשר יהיה לברר את זה כמובן עם המפרק – הדיון קבוע למחר לצורך הכרזת זוכה, שזה בעצם סיום התהליך של הבירור המשפטי.
רוני בר-און: אני חושב שעיקרון הפרדת הרשויות הוא חשוב.
רוני בר-און: אין לי שום ספק שהביקורת יודעת לשמור על הדבר הזה.
רוני בר-און: גם הכנסת משתדלת ככל שניתן לא לקיים בירורים עובדתיים, או לנסות לקבוע מסקנות עובדתיות, כאשר הליך משפטי תלוי ועומד.
רוני בר-און: אנחנו ניזהר בעניין הזה.
רוני בר-און: אני מציע גם שהחברים שמביעים פה את דעתם יזכרו שמי שאמור לברר את הבירור העובדתי הוא בית-המשפט.
רוני בר-און: אנחנו איננו בית-משפט, ודאי לא הוועדה.
רוני בר-און: המבקר אכן קובע דברים, אבל אני מניח שמבחינת סנכרון תהליך הבדיקה לפעולות של הרשויות השונות, אנחנו בעצם נמצאים על סף המקום שבו בית-המשפט קם מכיסאו בדיון הזה, ואז תהליך הביקורת יכול לעבוד, בידיעת המגבלות, אבל בחופש כמעט מלא.
רוני בר-און: תודה לאדוני המבקר.
רוני בר-און: מר ישי, מנכ"ל משרד החקלאות, בבקשה.
רוני בר-און: שמעת את השאלות.
רוני בר-און: ככל שיש בידך להבהיר לנו הבהרות, אנחנו נשמח לשמוע.
יוסי ישי: חקלאות ישראל אופיינה במשך עשורים רבים כחקלאות של חקלאים קטנים, ולכן בכל מה שקשור בייצוא, אין ספק ש"אגרקסקו" היתה ציר מרכזי לפיתוח הייצוא, שהביאה אותו למצב שהייצוא החקלאי הסתכם בכ-5 מיליארד שקל תוצרת חקלאית טרייה.
יוסי ישי: כמו שאמרתי קודם, מה שאפיין את החקלאות בעשורים הקודמים זה חקלאים קטנים – 5-7 דונם בתי צמיחה, פחות או יותר.
יוסי ישי: אם לזה אנחנו מוסיפים את המרחק שלנו מהשווקים, 4 שעות טיסה לפחות, כל אלה הובילו לצורך בחברה מרכזית.
יוסי ישי: החקלאי יכול להתעסק בגידול עצמו, ושלא כמו התעשיין, בגלל קוטנו, הוא לא יכול לטפל ולעסוק בייצוא עצמו – לא בפלטפורמת השיווק, ולא בקשר עם המשווקים.
יוסי ישי: ולכן קיומה של חברה גדולה שנתנה שירותים מלאים לחקלאי שמתעסק בייצוא היתה בהחלט הכרחית לפיתוחו ולקידומו של הייצוא.
יוסי ישי: ונעיר כאן, כדי לסבר את האוזן, שבין השנים 2006-2002 הייצוא החקלאי הטרי הכפיל את עצמו בערכים.
יוסי ישי: בעשור האחרון קרו שני שינויים: אחד, החקלאים גדלו מאוד.
יוסי ישי: בגלל השחיקה ברווחיות הדרך להתמודד זה הפנמת יתרונות הגודל, ובמקום משקים של 10-5 דונם בתי צמיחה לייצוא לחקלאי, עברנו למשקים של 700-50 דונם לחקלאי.
יוסי ישי: ממגדל, החקלאי הפך להיות גם מנהל וגם משווק וגם מייצא.
יוסי ישי: השוני השני זה התקשורת.
יוסי ישי: אם בעבר כדי לייצא היינו צריכים להחזיק שליחים שנמצאים במקום השוק ומדווחים בזמן אמת בטלפון מה קורה, ובהתאם לכך החקלאי מכלכל את צעדיו, היום במהפכת התקשורת, האינטרנט, המייל, אפשר לבצע את הפעולות הרבה יותר מהיר, בזריזות ובקלות גם במערכת התקשורת.
יוסי ישי: לזה נוסף עוד אלמנט אחד.
יוסי ישי: בסוף שנות ה-80, תקופתו של השר רפול, באו החקלאים, כשראו שזוהי המגמה, וביקשו ממנו לפתוח את שוק הייצוא, ולאפשר לחברות נוספות או להתארגנויות נוספות של חקלאים להקים חברות ייצוא.
יוסי ישי: ואכן, במהלך השנים קמו כ-70 חברות ייצוא.
יוסי ישי: התוצאה היא שבגלל מרכיב ההוצאות הקבועות שהיו לחברה – מרכיב הוצאות כוח-אדם: מעל ל-500 עובדים, מרכיב הוצאות ההובלה: שתי האוניות, ודברים אחרים גרמו לכך שהיתה פגיעה באפקטיביות ובאטרקטיביות של חברת "אגרקסקו" לייצוא חקלאי לעומת אחרות, ונתח השוק שלה ירד וירד עד שהגיע לכ-25%.
יוסי ישי: בשנה האחרונה, כאשר התבררה התמונה, נעשה מאמץ לכוון את "אגרקסקו" לתוכנית הבראה, ואכן גובשה תוכנית הבראה.
יוסי ישי: על בסיס תוכנית ההבראה נעשתה הזרמה כדי ליצור הלימה בין ההון העצמי שלה, ובין הצורך בהתאם למחויבות לגבי איגרות-החוב כדי למנוע את התרסקות החברה באותה עת.
יוסי ישי: לצערי, תוכנית ההבראה לא יצאה לפועל, כאשר המרכיב המרכזי בתוכנית ההבראה היה לצמצם בצורה דרסטית את כמות העובדים, מהנימוקים שאמרתי קודם, שהיום אפשר לנהל את הדברים הרבה יותר בזריזות, והחברה הגיעה למקום שהגיעה.
יוסי ישי: כרגע, מנקודת ראותי כמנכ"ל משרד החקלאות אני צריך לעסוק ועוסק בכמה דברים.
יוסי ישי: הנושא המרכזי הוא הבטחת המשך קיומו של הייצוא.
יוסי ישי: אני בודק את עצמי מידי שבוע עם כל הענפים – האם כל החקלאים כבר משובצים בחברות ייצוא חלופיות?
יוסי ישי: ומנסה לזהות כשלים אם ישנם, ולפעול בהתאם כדי לשבצם.
יוסי ישי: אני לא משלה את עצמי שלא יהיו בעיות ולא יהיו תקלות, אבל נכון לעכשיו, פחות או יותר, רוב החקלאים, שאמורים לייצא וייצאו בשנים קודמות, משובצים.
יוסי ישי: ברור לי שהשנה הזו תהיה שנה קשה, בגלל שלמרות ש"אגרקסקו" ניהלה 25% מנתח השוק, במושגים הכלכליים שלנו היא שימשה כפירמה מובילה.
יוסי ישי: היא הכתיבה את תנאי השירות, היא הכתיבה את הבנת השירות, היא הכתיבה את המחיר המקומי פחות או יותר, וגם הכתיבה פחות או יותר את המחיר הבין-לאומי.
יוסי ישי: היום כאשר עובדים עם 70 חברות שכל אחת מהן היא עצמאית – אין יד מכוונת, ואני לא בטוח שצריכה להיות יד מכוונת – נוצרה תחרות גם כלפי פנים וגם כלפי חוץ, ורק ימים יגידו איך נצא מהעניין.
יוסי ישי: נושא נוסף שאני עוסק בו עכשיו זה מתן שירותי ייצוא מטעם המדינה, מטעם המשרד, בהלימה למצב החדש שנוצר.
יוסי ישי: "אגרקסקו" אומנם ריכזה 25%, אבל דרכה – הרי כדי להוציא תוצרת חקלאית מהארץ אנחנו חייבים לתת אישורים של הגנת הצומח בהתאם לפרוטוקולים של מדינות היעד, אז החיים שלנו הפכו להיות קצת יותר קשים.
יוסי ישי: ואם בעבר "אגרקסקו", באמצעות המוסדות שלה, נתנה שירותים ללקוחות שלה ואולי גם ללקוחות אחרים שלא היה להם פיתרון, היום אנחנו צריכים לבנות את עצמינו כך שניתן פיתרון לכל חקלאי בביתו, לפחות בתקופת המעבר.
יוסי ישי: שנה הבאה כבר נבנה תוכנית אחרת.
יוסי ישי: אנחנו נערכים לזה, ונכון לעכשיו עומדים בזה.
יוסי ישי: אחד הנושאים שנידרש לתת עליו את הדעת זה לוודא שנשמור את מקומינו על המדף, ונצטרך כנראה להשקיע לא מעט בקידום מכירות.
יוסי ישי: אם בעבר השם של "אגרקסקו" והמוניטין שלה הובילו את המהלך, היום נצטרך לבנות פלטפורמה שה-80-70 חברות – מידי יום קמות חברות חדשות – מקבעות את קידום המכירות ואת השם, ולשמור על השם של ייצוא התוצרת החקלאית.
יוסי ישי: אחד הדברים שאנחנו מאוד חוששים מהם זה עניין מוסר התשלומים.
יוסי ישי: החקלאים ראו ב"אגרקסקו" חברה ממשלתית מעורבת, והיו בטוחים מאוד שיקבלו את התמורה בגין התוצרת.
יוסי ישי: לצערי הרב, כ-40 מיליון שקל – תוצרת חקלאית שהחקלאים הוציאו את כל הוצאות הייצור בגינה, ושיווקו אותה וחיכו למחרת או אחרי שבוע לקבל את הצ'ק – נמצאים כרגע בקופת הפירוק.
יוסי ישי: בית-המשפט צריך לקבל החלטה מה ייעשה עם זה, ונכון לעכשיו כ-600 חקלאים, הזכאים של אותו חוב, נמצאים במצוקה קשה, ובהתאם להחלטת בית-המשפט נצטרך לראות איך נסייע בידם.
יוסי ישי: אני מאוד מקווה שבית-המשפט יפסוק לטובתם, והבעיה תיפתר.
יוסי ישי: הנושא האחרון הוא זכויות העובדים.
יוסי ישי: החברה העסיקה כ-500 עובדים ששירתו נאמנה גם את החברה וגם את החקלאים.
יוסי ישי: אני מבין שלא כל זכויות העובדים מוצו עדיין, ונצטרך לחשוב איך לפתור גם את הנושא הזה.
רוני בר-און: השבת לנו בהרחבה מה אתם עושים כרגע כדי לעזור, ובצדק, לאותם חקלאים שאין להם יותר את המכשיר של "אגרקסקו".
רוני בר-און: אנחנו מבקשים לדעת יותר על מה עשה או לא עשה מספיק, לדעתך, משרד החקלאות, באופן שתרם ל"אגרקסקו" להגיע לאותו משבר.
רוני בר-און: דיברת על איזושהי תוכנית הבראה.
רוני בר-און: אני מבין שאנחנו מדברים על אותו דבר שהיה ב-2010, על הזרמת אותם 55 מיליון שקל, שאמרת שתוכנית ההבראה לא יצאה לפועל בגלל שהחברה לא ידעה לדלל את כוח האדם שלה.
יוסי ישי: לא רק.
רוני בר-און: לא רק.
רוני בר-און: עכשיו אני רוצה לדעת, מה עשה משרד החקלאות?
רוני בר-און: זה הכול קרה בשלהי 2010?
רוני בר-און: כל תהליך הקריסה של החברה התחיל ב-2010?
רוני בר-און: איך משרד החקלאות מסביר את זה שהוא נתן כסף לתוכנית הבראה, שלפי תפיסתו החברה לא הסכימה ליישם?
רוני בר-און: איך משרד החקלאות חשב שתוכנית הבראה בשלהי 2010 עם הזרמה של 55 מיליון שקל יכולה למנוע מצב שבו חברה שהוערכה באותה שנה בלמעלה מ-100 מיליון יורו מוצאת את עצמה אחרי שנה חייבת סדר גודל של סכום כזה?
רוני בר-און: ושאלת השאלות כנגזרת מן הדבר הזה, ומכילה בתוכה את עמדת משרד החקלאות, כפי שעלה ברמז מהדברים שלך בדבר חוסר הרלוונטיות של "אגרקסקו" נוכח התפתחות התקשורת ושיטות העבודה, שלא היו קיימות כאשר "אגרקסקו" נוסדה ונתבקשה לתת מענה לחקלאי הבודד: האם לדעתך היה מקום שהממשלה – משרד החקלאות, משרד האוצר, אם תמצא גורם ממשלתי אחר שאתה חושב שצריך לדבר עליו אתה מוזמן לעשות כן – יכולה הייתה ליירט את תהליך ההתרסקות הזה בשלב מוקדם יותר, ולעשות דברים כדי שלא נגיע למקום שבו אנחנו נמצאים היום?
יוסי ישי: מי שמוביל את כל המהלכים, ולמעשה מרכז את המהלכים של משרדי הממשלה בכל מה שקשור לחברה ממשלתית מעורבת זה רשות החברות הממשלתיות, ואני מציע - - -
רוני בר-און: מר ישי, אל תגיד לנו את מה שאנחנו יודעים, תגיד לנו את מה שאנחנו לא יודעים.
רוני בר-און: מה עשה משרד החקלאות כדי להתריע בפני רשות החברות, בפני משרד האוצר, בפני ראש הממשלה על זה שגורם שנותן פיתרון לבעיות של חקלאים רבים, מגדלים רבים, הולך ומתרסק, וכולם עומדים וצופים במתרחש ולא נוקפים אצבע?
יוסי ישי: מהנימוקים והסיבות שמניתי קודם, הסתכלתי גם אחורה, משרד החקלאות במסגרת הדיונים השנתיים שקיים עם החברה, התריע בפני הנהלת החברה – יש דירקטוריון לחברה – שבמצב הנוכחי שתיארתי, החברה לא יכולה להמשיך ולהתנהל עם מערכת הוצאות קבועות כפי שקיימת כעת.
יוסי ישי: ישנם שני מרכיבים: יש מרכיב שהוא עדיין בר שליטה, שזה מרכיב העובדים.
יוסי ישי: גם השר הקודם וגם זה שלפניו התריעו בפני הנהלת החברה והדירקטוריון שלה שיש לצמצם בצורה דרסטית מאוד - - -
רוני בר-און: מר ישי, אני רוצה להיות תכליתי.
רוני בר-און: זמננו מוגבל.
רוני בר-און: יש פה הרבה דוברים.
רוני בר-און: אני רואה את כל מה שהתרעת בפני הדירקטוריון.
רוני בר-און: את כל המכלול הזה שמת בתוכנית ההבראה.
רוני בר-און: אם לא, עוד יותר גרוע.
רוני בר-און: והחברה לא קיבלה את זה.
רוני בר-און: על אחריות החברה נדבר בהמשך.
יוסי ישי: לא, יש שלב מוקדם.
יוסי ישי: מהסיבות האלה וסיבות נוספות – שחברה כזו כבר לא יכולה להתחרות בחברות פרטיות בשל היותה חברה ממשלתית מעורבת עם המגבלות של חברה כזו.
רוני בר-און: זאת אומרת, גם אם היא היתה מתנהלת פרפקט לא היה הצדקה לקיומה.
יוסי ישי: לכן הלכו לכיוון של הפרטה.
יוסי ישי: יש החלטת ממשלה שמדברת על הפרטה, ויש תהליך של הפרטה.
יוסי ישי: המטרה היתה הפרטה, ונקבעו גם כללים ונקבע מסלול.
שי חרמש: והביצוע איך היה?
יוסי ישי: אני לא יודע להגיד.
יוסי ישי: אבל בין לבין - -
רוני בר-און: היחידים שיש להם פריבילגיה בקשר לקריאות ביניים זה חברי הכנסת, וגם את זה אני אגביל באיזשהו שלב.
שי חרמש: אני כבר פעם אחת בא לוועדת ביקורת המדינה.
יוסי ישי: - - תוך כדי תהליך, ארע מצב נקודתי, מאזני, שהיחס בין ההון העצמי של החברה לבין הצורך ליצור את ההלימה באגרות החוב, הגיע למצב שהחברה עמדה לקרוס ב-2010.
יוסי ישי: ואז משרדי הממשלה שקלו את העניין ובחנו אותו, אחרי שקיבלו את כל הדוחות ואת כל האינפורמציה, והגיעו למסקנה שבהזרמה של 55 מיליון שקל ובתוכנית ההבראה עוצרים מיד את התמוטטות החברה באותו רגע, ונכנסים לתוכנית הבראה שהיה סיכוי סביר שהחברה תצא ממנה.
יוסי ישי: לצערי, זה כשל.
רוני בר-און: מי נמצא פה ממשרד האוצר?
יעקב מרגי: יעקב גזית, רשות החברות הממשלתיות, משרד האוצר.
רוני בר-און: אתה הנציג היחיד של משרד האוצר?
רוני בר-און: אתה רוצה לדבר?
רוני בר-און: אתה עונה בשם כולם?
יעקב מרגי: אני אשתדל לענות כמיטב יכולתי, ואם עמיתיי - - - זו תהיה סקירה טיפה ארוכה, כי העלית מגוון של נושאים, והשתלשלות אירועים די ארוכה.
רוני בר-און: תשתדל לקצר.
רוני בר-און: תגיד רק מה שחשוב.
יעקב מרגי: "אגרקסקו" הוקמה לפני כמה עשרות שנים.
יעקב מרגי: היא הוקמה כחברה מעורבת.
יעקב מרגי: חברה מעורבת היא חברה שיכולת הפיקוח של הממשלה, של רשות החברות הממשלתיות, עליה היא יכולת מוגבלת לעומת חברה ממשלתית.
יעקב מרגי: אני שמח שכשהחברה - - -
שי חרמש: כמה דירקטורים יש לכם שמה?
יעקב מרגי: אם יורשה לי להשלים, לפחות כמה משפטים.
יעקב מרגי: אבל יש לנו 50% מהדירקטוריון, לשאלתך.
יעקב מרגי: מכל מקום, לא דיברתי על הדירקטוריון.
יעקב מרגי: דיברתי על היכולת של רשות החברות ושל משרד האוצר לפקח על חברות מעורבות, ואדוני מכיר את זה, וגם המבקר מכיר את זה מחברות מעורבות אחרות.
יעקב מרגי: יש לנו קושי כתוצאה מזה שלשון החוק ביחס לחברות מעורבות שונה ונותנת לנו כלים פחותים מאשר לחברות ממשלתיות שיש לנו בהן בעלות.
יעקב מרגי: אני יכול רק לציין אנקדוטה.
יעקב מרגי: כשהתפטר המנכ"ל הקודם ונבחר מנכ"ל חדש רשות החברות ביקשה מהחברה ליישם את הנוהל המוקפד שלנו בדבר בחירת מנכ"ל.
יעקב מרגי: עמד היועץ המשפטי של החברה בדירקטוריון ואמר לדירקטורים: רבותי, זו המלצת רשות החברות, אתם רשאים לקבל אותה, אתם רשאים לא לקבל אותה.
יעקב מרגי: כך הם פני הדברים, וצריך לשים את הדברים על השולחן.
יעקב מרגי: החברה היא חברה מעורבת, יש לה דירקטוריון, יש לה הנהלה, והיכולות שלנו להתערב ולכוון את מהלכי החברה הם מוגבלים, אם בכלל.
יעקב מרגי: כמו שציין מנכ"ל משרד החקלאות, בשנת 2008 התקבלה החלטת ממשלה להפריט את החברה.
יעקב מרגי: החלטת ההפרטה באה מתוך הבנה שלנו, יחד עם גורמי הממשלה האחרים, שהחברה פועלת בשוק תחרותי, ואין סיבה שנמשיך להחזיק בה.
יעקב מרגי: אני רוצה לציין עוד דבר אחד שצריך לשים אליו לב.
יעקב מרגי: תקנון החברה – תקנון די ישן – מדבר על כך שלחברה אסור לחלק רווחים, ואסור לה גם לצבור רווחים.
יעקב מרגי: ראיתי שהיה איזה דוח בו נכתב שסבסדו את החקלאים, אז בואו נדייק.
יעקב מרגי: החברה הזאת לא היתה אמורה להרוויח.
יעקב מרגי: זה גם מה שגרם לכך שבמרוצת השנים, לא רק בשנת 2010, מפעם לפעם כשהיתה שנה לא טובה, החברה נקלעה להפסדים, ובעלי המניות הזרימו הון.
יעקב מרגי: בעקבות החלטת ההפרטה ביקשנו לתקן את תקנון החברה, ולהפוך אותה לחברה עסקית נורמאלית שיכולה לצבור רווחים, שיכולה לחלק דיבידנדים, שבעלי המניות יוכלו למכור את מניותיהם – מה שלא התאפשר קודם לכן.
יעקב מרגי: ומשנת 2010-2008 ניסינו לקדם מול בעלי המניות האחרים, "תנובה" והמגדלים, את העניין הזה.
יעקב מרגי: לצערי, לא זכינו לשיתוף פעולה עד שלהי שנת 2010, כשפנתה החברה לשר החקלאות בבקשה שיפנה לאוצר ויסייע לחברה במצב אליו היא נקלעה.
יעקב מרגי: בעקבות פגישה שנערכה בין שר החקלאות, ראש אגף תקציבים, רשות החברות וגורמים אחרים נאותנו להזרים כסף על-מנת לסייע בהפרטת החברה בתנאי שבעלי המניות האחרים, שלא הסכימו להזרים כסף, וצריך להגיד את זה פה: בעלי המניות היחידים שהזרימו 55 מיליון היתה מדינת ישראל.
יעקב מרגי: בעלי המניות האחרים - -
שי חרמש: מאיפה הם יכולים להזרים את זה?
יעקב מרגי: - - התאחדויות מועצות הצמחים, "תנובה", אחרים, לא רצו להזרים כסף.
יעקב מרגי: התנאי שלנו היה: אחד, שנלך לשינוי תקנון ונהפוך את החברה לחברה עסקית.
יעקב מרגי: שניים, שיתגבש הסכם מכירה שיאפשר לנו להוציא את החלטת ההפרטה לפועל יחד עם השותפים.
יעקב מרגי: once הגענו להסכמים כאלה – ויש לנו הסכמים חתומים עם כל בעלי המניות שאפשרו לנו לצאת בהליך הפרטה – הסכמנו אחרי דיונים ארוכים אצל מנכ"ל משרד החקלאות ואצלנו, בכפוף לתוכנית הבראה שהוצגה לנו, שאם אני זוכר נכון דיברה על משהו כמו 70 מיליון שקל שנדרשים לחברה לשנים הבאות, להזרים סכום של 55 מיליון שקל.
יעקב מרגי: זאת מתוך הנחה שהסכום הזה יחד עם תוכנית הבראה יאפשרו לחברה לצאת לדרך, ליישם תוכנית התייעלות, ולאפשר לנו למכור את החברה במצבה.
יעקב מרגי: אני רוצה רק לתקן את אדוני, הערכת השווי לא בוצעה בשנת 2010.
יעקב מרגי: היא בוצעה אם אני לא טועה בשנת 2008.
אברהם וול: אתה טועה.
אברהם וול: ינואר 2010.
רוני בר-און: בסדר, תיקנת.