GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מזל אלבגלי: זאת אומרת זה לא לגמרי---
רוברט אילטוב: תרשי לי, כמה נכון להיום חסרות אחיות?
מזל אלבגלי: על פי דוח ועדת הפגייה, חסרות בסך הכל כ-700 אחיות.
אורלי לוי אבקסיס: ואותה ועדה שדיבר עליה דר' חזי לוי גם נתנה את דעתה לנושא הזה וגם הבטיחה להעביר תקנים בנושא הזה.
אורלי לוי אבקסיס: האם את אותם תקנים לא יכולים לאייש אותם, בגלל שהתמריצים...
אורלי לוי אבקסיס: כי את אמרת שמעודדים, אבל בעצם מסבסדים את הלימוד אבל הלימוד הזה לא באמת אם הם צריכים לעבוד סביב השעון, שש משמרות בשבוע, זה קצת לא משנה באמת את המצב.
אורלי לוי אבקסיס: השאלה אם את תמליצי במשרד הבריאות, אם אתם דנים שם בנושא הזה, איך מתמרצים את אותן אחיות לבוא למקצוע המאוד שוחק הזה---
רוברט אילטוב: אורלי, שמענו את זה.
אורלי לוי אבקסיס: זה חשוב מאוד, כי היא אחראית על העניין של ה---
רחל אדטו: זה נשאל בצורה מאוד ברורה על ידי, בשאלה מאוד מפורשת ומאוד ברורה.
מזל אלבגלי: המחסור בפגיות הוא חלק ממחסור אחר, כללי, שדובר בו.
אורלי לוי אבקסיס: למה שהם יילכו לפגיות, אם יש להם עבודה יותר קלה באותו שכר במקום אחר?
מזל אלבגלי: אז לא באותו שכר, מכיוון שבכל זאת הקורס העל בסיסי מוסיף תוספת של שכר.
רחל אדטו: את לא יכולה לתת תשובה על זה, כי זו מדיניות של המשרד להחליט, לקחת קבוצה מסוימת ול...
רחל אדטו: אני רוצה לעזור לך בקטע הזה.
מזל אלבגלי: את יודעת שמדובר בהסכמי שכר, את יודעת שמדובר בפתיחה של הסכמי שכר.
רחל אדטו: נכון, צריכים לצאת קצת מהקופסה ולהגיד... ובוודאי שזה לא בידייך ואני יודעת שאת עושה את כל המאמצים לעשות את זה, אבל מישהו צריך להגיד 'מקצועות נדרשים, גם בסיעוד'.
רחל אדטו: צריך לצאת מהקופסה ולחשוב, וכמו שלרופאים יצאו מהקופסה ונתנו את המענקים האלה, גם למקצועות נדרשים, טיפולים נמרצים של סיעוד, מיילדות זה לא בעיה, חדרי לידה זה לא בעיה, חדרי ניתוח בסיעוד, צריכים לחשוב אחרת ולהגיד 'זה מקצוע נדרש', אין עתיד למקצוע הזה אם לא נחשוב אחרת איך לתגמל את האחיות.
רחל אדטו: הקורס שאתם מסבסדים שנה הוא משני לגמרי, זה לא משמעותי, המשמעות היא לטווח הארוך וזאת הדרך.
רחל אדטו: לא תהיה דרך אחרת.
מזל אלבגלי: דר' אדטו, זה פתיחה של הסכמי שכר.
קריאה: גם לפני כן סבסדו אותה בתי החולים ששלחו את הנשים ללמוד.
רוברט אילטוב: יש פה נציג של משרד האוצר?
רוברט אילטוב: אני רוצה לקבל תשובה לגבי 700 התקנים.
יאיר זילברשטיין: קודם כל לגבי ה-700 תקנים, וחבל שדר' לוי לא נמצא פה, כי הוא התייחס לזה בישיבה הקודמת; המשמעות העיקרית של תוספת המיטות היא תוספת של תקני כוח אדם ומפתחות התקינה לאחיות במיטות טיפול נמרץ ילדים הם מפתחות יחסית גבוהים ופחות או יותר על סכומים כאלה, אני לא כרגע מול הקובץ בשביל להגיד לך את המספרים, אבל זה נמצא בתוך תוספת המיטות, תוספת של מאות תקני אחיות.
יאיר זילברשטיין: הייתי רוצה להתייחס לעניין מבנה השכר.
יאיר זילברשטיין: גם אצל הרופאים עד לפני חודשיים מבנה השכר היה מאוד מעוות, ומה זה אומר מעוות?
יאיר זילברשטיין: הוא נקבע בהסכם קיבוצי מול ועד העובדים להיות פחות או יותר אחיד, בלי קשר לקושי, לסדרי העדיפויות של המערכת, לצרכים של בית החולים, פשוט בגלל שזו מערכת השכר ומערכת הסכמית לטוב ולרע.
רוברט אילטוב: האם אם לרע?
אורלי לוי אבקסיס: זה תיקון של עשרות שנים של מחדל שלפחות מתחילים לראות תוצאות של משהו.
אורלי לוי אבקסיס: על זה צריך לברך, אולי זה לא מספיק, אבל---
יאיר זילברשטיין: הממשלה באה בתחילת המשא ומתן הארוך שהיה אמור להיות סוף הסיפור, לפני חודשיים, ואמרו, אנחנו הפעם רוצים לתקן כאן כל מיני דברים כמו השעון, ורוצים לתקן את מבנה השכר.
רחל אדטו: תן את הקרדיט לאריק בנקודה הזאת, אל תיקח את זה ממנו.
יאיר זילברשטיין: חברת הכנסת אדטו, זה היה בדרך.
יאיר זילברשטיין: ובאמת אריה, פעם, אחרי שפעמים קודמות לא הצלחנו להגיע להבנות, הפעם גם אריה הבין שצריך לעשות מעשה והדבר הזה נעשה בשיתוף עם ארגון העובדים ובמערכת השכר ההסכמית זו הדרך ללכת וזה לא העיוות היחיד במבנה השכר, לא אצל אחיות וגם לא בסקטורים אחרים במערכת הבריאות.
רוברט אילטוב: אני לא קיבלתי תשובה איך אנחנו מקצרים את המספר 700, איך?
יאיר זילברשטיין: יש פה שלושה פרמטרים, אחד זה המחסור הכללי באחיות.
יאיר זילברשטיין: משרד האוצר גם פה רואה עין בעין---
יאיר זילברשטיין: ברשותך, אני רוצה להגיד משהו שעוד לא נאמר.
יאיר זילברשטיין: משרד האוצר רואה עין בעין עם משרד הבריאות בעניין המחסור באחיות ומשרד האוצר נתן כמעט הייתי אומר צ'ק פתוח להגדלת המחזורים של אחיות בבתי הספר לסיעוד.
יאיר זילברשטיין: הבעיה היא שהביקוש לבתי הספר האלה הוא נמוך מאוד.
יאיר זילברשטיין: יש בעיה גם עם מבנה השכר שדוחה כניסה של אחיות צעירות, יש גם בעיה בדימוי של המקצוע, אולי גם בגלל סמכויות שלא נותנים לאחיות היום בהתאם להכשרה ולידע המקצועי שלהן.
יאיר זילברשטיין: יש כמה בעיות שלא כולן כיום---
אורלי לוי אבקסיס: יש לכם תכנית איך לנסות לפתור אותן.
רחל אדטו: בעיקר יהיו תנאים.
יאיר זילברשטיין: המפתח בדברים האלה בדומה למה שעשינו עם הסתדרות הרופאים בהסכם האחרון עובר דרך הבנות עם גורמים במערכת וקודם כל עם ארגון העובדים.
אורלי לוי אבקסיס: אז אתם עובדים על זה.
רוברט אילטוב: יש עוד תכניות בדרך?
אורלי לוי אבקסיס: זה מה שהוא אומר.
יאיר זילברשטיין: זה לא תכנית, ברור לנו הכשלים וברור לנו מה צריך לעשות בשביל לפתור ואנחנו בצוותי הכרעה, כמו שעשינו עם הרופאים, אנחנו פועלים לשנות את הדברים.
מזל אלבגלי: צריך להבין שרופאים זה מאוד חשוב, אבל בלי אחיות אי אפשר בכלל לקיים את בית החולים.
מזל אלבגלי: אז צריך לתת להם את ה---
רוברט אילטוב: עדיין לא קיבלתי שום תכנית.
רוברט אילטוב: בלי תכנית כנראה אי אפשר לפתור את הבעיה, אנחנו נקבל החלטה כנראה שעוד כמה חודשים נחזור לפה עם תכנית מפורטת מה אנחנו עושים עם הדבר הזה.
רוברט אילטוב: אתם תצטרכו לשבת עם משרד הבריאות---
רחל אדטו: הבעיה שאתה צריך שהארגון היציג שיבוא ויגיד.
רחל אדטו: זה שאנחנו נגיד...
רחל אדטו: אנחנו צריכים את ארגון האחיות שיבוא ויגיד, 'אנחנו רוצים שינוי'.
איטה ליטמנוביץ: אבל פרט לשכר של האחיות, דבר שאפשר לשפר להן, הנושא של...
איטה ליטמנוביץ: אני באתי באמת בשם האחיות שקורסות.
איטה ליטמנוביץ: אחד הדברים שאפשר לשפר זה את תנאי העבודה של האחיות.
איטה ליטמנוביץ: אחיות בפגייה, מכיוון שזה לא מוכר כטיפול נמרץ פגים, אחות מטפלת בחמישה פגים קשים, בעוד שבטיפול נמרץ ילדים היא תטפל בחולה אחד או שניים.
איטה ליטמנוביץ: הן לא מסוגלות לטפל, הן גומרות לא רק באפיסת כוחות אלא באמת בתסכול נוראי שהן לא עשו את העבודה הנכונה והן לא עשו נכון.
איטה ליטמנוביץ: התוצאות שלנו הן פחות טובות ממה שיכלו להיות ואני חושבת שאם נשפר את תנאי העבודה, אם באמת נגדיר מיטות של טיפול נמרץ כפי שדוח מבקר המדינה קבע, כפי שמסכימים כולם, רק לא ברור לי איך זה הולך להתבצע, איפה התקנים של טיפול נמרץ, אני חושבת שגם התנאים של האחיות יהיו יותר טובים ויותר אחיות יבואו לטיפול נמרץ פגים.
אורלי לוי אבקסיס: דר' לוי הגיע, אולי הוא יגיד אם יש לנו טיפול נמרץ.
מזל אלבגלי: דוח הוועדה מסדיר את נושא התקינה, המספר שאמרתי קודם לגבי קרוב ל-700 אחיות לוקח בחשבון, הוא כבר חושב על פי התקינה המעודכנת של יחידות לטיפול נמרץ פגים.
איטלה ליטמנוביץ: אבל אין לנו מיטות של טיפול נמרץ פגים, אז איפה זה מתוקנן?
מזל אלבגלי: זה חלק מהמיטות.
אבינועם פירוגובסקי: אנחנו הסדרנו את כל נושא הגדרת מיטות הטיפול הנמרץ והטיפול ההמשכי וקבענו מפתחות שהגדרנו את הצורך ב-6 מיטות ל-1,000 לידות לפגייה פר בית חולים, כאשר 2 מהן לטיפול נמרץ פגים ו-4 למה שנקרא טיפול המשכי.
אבינועם פירוגובסקי: לכל אחת מהרמות האלה נקבעו מפתחות תקינה, הן לרופאים והן לאחיות, כאשר בטיפול הנמרץ נקבע יחס של אחות למיטה וחצי---
רוברט אילטוב: כמה נכון להיום?
אבינועם פיגורובסקי: זה לא הודעת מנהל כללי.
אבינועם פיגורובסקי: 45 המיטות שהכנסנו השנה למערכת, שהוכנסו כמיטות טיפול נמרץ פגים במסגרת התכנית של 960 המיטות---
רחל אדטו: שייכנסו.
אבינועם פיגורובסקי: חלקן כבר נכנסו.
אבינועם פיגורובסקי: יש ויכוח מה מקור התשלום ל---
אורלי לוי אבקסיס: המנהל הכללי אמר שזה עם תקנים.
אבינועם פיגורובסקי: זה עם תקנים.
רוברט אילטוב: אז עם או בלי?
רחל אדטו: בעתיד יהיה 45 עם תקנים, כרגע יש קושי בלאייש או לתקצב, כרגע זה---
אורלי לוי אבקסיס: רגע, את עונה או משרד הבריאות עונה?
אורלי לוי אבקסיס: עם תקנים או בלי תקנים?
חזי לוי: המיטות שניתנות במסגרת החלטת הממשלה ניתנות עם תקנים, השאלה אם הן ניתנות בתקנים החדשים, פה זה בדיוק השיח שמתבצע עם האוצר.
חזי לוי: אמרנו גם לוועדה הקודמת, שימשיך להתבצע משא ומתן עם האוצר, כדי לקבוע את מספר התקנים ואילו הסטנדרטים שקבענו על פי צורך מקצועי ואנחנו פועלים ליישם אותם.
חזי לוי: כולנו יודעים היכן הקשיים ואנחנו פועלים יחד עם האוצר, בשיח עם האוצר, כדי לקיים את התקנים האלה.
אורלי לוי אבקסיס: שזה כולל אחיות בטיפול נמרץ וכולל אחיות ב---
רוברט אילטוב: עכשיו התברר לנו, מזל פתחה לנו את העיניים, שחסרות 700 אחיות.
חזי לוי: אני סבור שלפני שיצאתי אמרתי שחסרות אחיות.
רוברט אילטוב: 700, מספר עצום.
רוברט אילטוב: תן לנו תשובה, מתי המספר הזה יתקרב ל-0?
חזי לוי: תלוי בקצב ההכשרה ובקצב היכולת להביא אחיות, תלוי כמה נוכל להביא---
רוברט אילטוב: אוקי, הרבה תלוי, יש תכנית מה אנחנו עושים עם הדבר הזה?
חזי לוי: אני אמרתי שיש תכנית של הכשרת אחיות של הוועדה, עמידה על זה שהתקנים---
רוברט אילטוב: אתה צריך כסף, נכון?
רוברט אילטוב: אתה צריך לדבר עם משרד האוצר.
חזי לוי: אני צריך כסף, אני צריך אטרקציה למקצוע האחות---
אורלי לוי אבקסיס: אולי אם יתמרצו את זה, או תשפרו את תנאי העבודה.
קריאה: שישפרו את תנאי העבודה, שאחות תעבוד על פג אחד או שניים, היא תוכל---
אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, זה התקן החדש שנקבע עכשיו בוועדה ש---
חזי לוי: תראו, רבותיי, אנחנו כרגע דנים בנושא הפגים, אבל אני חייב לומר---
רוברט אילטוב: אבל זה שייך.
חזי לוי: אבל אני חייב לומר, גם עמיתיי מביקורת המדינה דיברו על מצוקה בכוח אדם, אנחנו מדברים כרגע על פגים, אני רוצה להזכיר לכם את שביתת האחיות בת שתי היממות שזעקה את זעקת ה???4848 בפנימיות, ונוספו 190 תקנים.
חזי לוי: רבותיי, יש לראות ראייה, ובראייה הזאת יש לראות בדיוק היכן עונים על צרכי כוח אדם, באיזה מקומות, באיזה מצוקות ובאיזה קצב.
חזי לוי: קבענו את הסטנדרטים בנושא פגיות, יש לנו סטנדרטים בנושא טיפול נמרץ לא פגים, טיפול נמרץ כללי, יש לנו סטנדרטים בנושא מונשמים בפנימיות, זה לא מטבע העיסוק של הוועדה הזו כרגע שעוסקת בפגים וצועקת את צעקתם בצדק, אבל אנחנו צריכים להכשיר אחיות, להוסיף אחיות ואנחנו פועלים בדבר הזה, זה תהליך.
רוברט אילטוב: אוקי, ברור, מתי התהליך יסתיים?
רוברט אילטוב: חזון, משהו, תאריך, שנה, שנתיים, שלוש, עשר?
רחל אדטו: אין חזון.
חזי לוי: אני לא רוצה לתת תשובה שאני לא יכול לעמוד בה.
חזי לוי: אני יכול להגיד לך שנתיים וחצי, זה לא יהיה מכובד לפורום הזה.
חזי לוי: אני יכול לדבר על תהליכים, אני יכול לדבר על התקדמות.
חזי לוי: האם אני יכול לומר לך כמה צעירות וצעירים במדינת ישראל ירצו ללמוד סיעוד ויעמדו בדרישות?
חזי לוי: אנחנו עושים הכל כדי ל---
אורלי לוי אבקסיס: תהפכו את זה למקצוע אטרקטיבי.
אורלי לוי אבקסיס: תזהו את זה כמקצוע במצוקה ותתמרצו אותו---
חזי לוי: איפה האקדמיזציה של המקצוע?
אריה אלדד: האקדמיזציה היא סיפור ישן.
חזי לוי: בסדר, אבל הוא נועד גם כדי להגביר את האטרקציה.
רוברט אילטוב: אני מבין שעם כל הלחץ הזה שאתה לא רוצה להיכנס ל...
רוברט אילטוב: אבל תבין גם אותנו.
אורלי לוי אבקסיס: יש תכניות להסבה לאקדמיה?
קריאה: יש והן לא רוצות לבוא ל---
איטה ליטמנוביץ: זה לא מקצוע אטרקטיבי, עובדים לילות, שבתות וחגים ולא מתגמלים כמו שצריך, אז אף אחת לא ינהר למקצוע הזה.
גולן אגנטה: אנחנו מ-1994 אין לנו שום תוספת מיטות, מעל 58 מיטות שאנחנו נמצאים, כאשר במספר הלידות אנחנו הפגייה הכי גדולה בארץ, 14,000 לידות.
גולן אגנטה: זה דבר אחד.
גולן אגנטה: דבר שני, אין אף מיטה אחת של טיפול נמרץ פגים.
גולן אגנטה: אני לא יודעת איפה התקנים האלה, דיברה איטה ליטמנוביץ מהצד השני שאם לא ישנו את תנאי העבודה של הפגים, המקצוע לא אטרקטיבי, יש לנו הרבה מקומות וגם לא חסרות לנו אחיות, כי רק על פי הנייר, אם אנחנו לא טיפול נמרץ חסר רק אחות וחצי, ובפנימית חסר ארבע, אז אנחנו נקבל אותן.
גולן אגנטה: קודם כל צריך להגדיר מיטות טיפול נמרץ ואז בספירה זה הרבה יותר מ-700 אחיות שחסרות, כי אנחנו לא מוגדרים כטיפול נמרץ.
גולן אגנטה: פתאום המספרים יקפצו ל-1,000 ויותר.
גולן אגנטה: על הנייר לי לא חסרים כל כך הרבה אחיות, אבל---
חזי לוי: אני רוצה לומר לגברתי שבמסגרת תוספת המיטות, אל"ף, נכון שהיא לא קיבלה.
חזי לוי: כל הזעקה ובסופו של דבר הצעת הממשלה היתה כי בעשור האחרון לא נוספו מיטות ולא נוספו תקנים ולכן זעקנו ולכן במדינת ישראל חסרות מיטות, אנחנו על שתי מיטות ל-1,000 נפש, מספר נמוך מאוד ביחס לעולם המערבי והזעקה למיטות והחלטת הממשלה היא פתרון חלקי.
חזי לוי: היא עדיין לא ממלאה את כל החסר, זה אחד.
חזי לוי: שתיים, באשר לסורוקה, ישבנו עם ראש חטיבת בתי החולים בקופת החולים הכללית וקבענו את התכנית של תגבור בפגייה על פי החלטת הנהלת קופת חולים וכמו שאמרתי, התכנית היא 6 מיטות.
חזי לוי: אז אם היא לא ראתה השנה, אני לא זוכר, ייתכן שהיא תראה בעוד שנתיים, או בעוד שלוש.
אריק שינוול: יצא חבר הכנסת אלדד, אבל הוא שאל שאלה מאוד חשובה קודם.
אריק שינוול: סליחה, אני פשוט יצאתי פעמיים כדי לטפל בהעברות של יולדות מבתי חולים אחרים למחלקה שלי, שנאמר קודם בבוקר שאולי זה לא קורה, אז זה קרה פעמיים---
חזי לוי: זה קורה כמעט כל יום, אני אומר ומצהיר, זה קורה מספר פעמים.
אריק שינוול: אני רק רציתי להתייחס לשאלה, כי היה פה איזה שהוא רושם שהעלייה בתמותה היא קשורה רק לנושא של יותר זיהומים וזה ממש לא נכון, כי אנחנו ראינו גם במחקר שנעשה בארבעה בתי חולים בארץ, שפורסם השנה, שיש קשר מובהק בין העומס לבין מספר הטעויות ולא נעים לדבר על טעויות ולא נעים לדבר על נזק שנגרם לפגים כתוצאה מעבודה של הרופאים והאחיות, אבל טעויות או כמעט טעויות קורות כל יום ויש קשר מובהק בין העומס לבין מספר הטעויות שאנחנו עושים.
אריק שינוול: זה הגורם.
אריק שינוול: ופרופ' אלדד שאל קודם מה הגורם לעלייה בתמותה, זה לאו דווקא בזיהומים.
רוברט אילטוב: הנציג של ההורים, בבקשה.
מנשה דלל: אני מודה לאדוני, אני מודה כמובן לחברת הכנסת אורלי לוי שיזמה את הדיון ושוב, נאמרו כאן דברים חשובים.
מנשה דלל: אני אב לפג ויושב ראש עמותת להב למען הפגים בישראל.
מנשה דלל: להב היא עמותה שנוסדה על ידי הורים לפגים, למען פגים, היא מלכ"ר, כולנו בהתנדבות ורואים בזה זכות ושליחות גדולה.
מנשה דלל: התחלתי ואמרתי שנשמעו פה דברים חשובים, מה גם שאנחנו מגיעים כבר מדיון מוקדם בנושא.
מנשה דלל: אני רק רוצה לעדכן את היושבים ואת אדוני, בחודש יוני האחרון נציגי עמותת להב נפגשו עם אנשי מבקר המדינה בעקבות פנייה שלנו.
מנשה דלל: אנשי מבקר המדינה, שעושים את עבודתם נאמנה, חשופים לכל הנתונים ולמצוקה שבעצם ימים אלה הגיעה לשיאים.
מנשה דלל: כמו שאני נוהג לומר, אנחנו חוזים בקריסתן של הפגיות בעצם רגעים אלה.
מנשה דלל: אנשי המבקר גם באותה נשימה באו ואמרו, 'תשמעו, חוץ מלהתריע בדוחות, אין לנו', בשפה המאוד פשוטה שלי, 'שיניים'.
מנשה דלל: האצבע צריכה להיות מופנית למשרד הבריאות כמי שאמור לתת את הפתרון.
מנשה דלל: אני אומר, וזה אפרופו הדיון על תקציבים שנמצאים במערכת, הכסף קיים, הכסף עובר, היושבים של הבית הזה עשו את עבודתם וכשצריכה להיאמר המלה הטובה היא נאמרת, והנה היא נאמרת, החלטתם שהכספים האלה, ה-169,000 שקלים פר לידת פג נכון להיום מיועדים לפגיות, לצרכים, הם בטח יכולים לתת מענה כזה או אחר לחלק מהמצוקה שעולה כאן, למה זה נעצר בשולחנם של מנהלי בתי החולים?
מנשה דלל: למה אין אמירה מפורשת של משרד הבריאות למנהלי בתי החולים, 'רבותיי, זה כסף צבוע'?
מנשה דלל: ואני ממשיך ברשותך, אדוני יושב הראש, אנחנו שמענו בדיון המוקדם כמה אמירות מאוד מבטיחות מהמנהל הכללי של משרד הבריאות, אני מצר על זה שהוא לא נמצא בדיון אצלנו ואני חייב לומר שאם כי עלינו לציין את יום הפג הבינלאומי כהורים לפגים אליכם הביתה, עם המון חששות, אני מקווה שיש איזה שהיא רוח של תקווה.
מנשה דלל: שמעתם ואני לא אכנס לזה, על הקשר הישיר שבין המצוקה והנדבכים שלה לתחלואה, מידיעתנו ומפניות שאנחנו מקבלים ממש ברגעים אלה וכמובן באופן רציף, יש מציאות שבה, ונגעתם בזה, ושאלתם את השאלות הנוקבות, פגים משתחררים טרם זמנם ואז מה שהמערכת עושה היא למעשה יורה לעצמה לרגל, כי הם נאלצים לחזור לאשפוזים---
רוברט אילטוב: שמענו את זה היום ברשת ב'.
משנה דלל: וזאת מציאות שלצערנו קורמת עור וגידים---
אורלי לוי אבקסיס: כלומר אנחנו מוציאים הרבה כסף, רק בשלבים אחרים של החיים שלהם.
מנשה דלל: התכוונתם לטוב, יושבי הבית הזה התכוונו לטוב, אבל בגלל שפרסונה כזאת או אחרת רואה לפניה איזה שהוא סדר עדיפויות אחר, אתם בסוף היום, ואני כמשלם מסים וכהורה לפג, נאלצים לשלם יותר.
מנשה דלל: אין פה שום היגיון מתמטי, המתמטיקה פה היא אכזרית.
מנשה דלל: הפגים והדיון פה, ואנחנו שומעים על תהליכים ואתם מקשים ונכון, ואומרת נכון חברת הכנסת אדטו, לא נראה שיש פה איזה שהוא חזון, לפחות ממה שאנחנו שומעים מנציגי משרד הבריאות---
אורלי לוי אבקסיס: במה שקשור לאחיות.
מנשה דלל: בדיוק.
מנשה דלל: אנחנו שומעים על תהליכים, אין לנו את הפריבילגיה הזאת כשאנחנו מדברים על פגים.
מנשה דלל: לזאטוטים האלה אין שוליים לשחק בהם, כל זיהום, המשמעות שלו היא כאוטית וכל פג זה עולם ומלואו.
מנשה דלל: לעניין מצוקת האחיות, הבנות והצוותים הרפואיים בכללם אלה האנשים שעומדים בחוד העשייה, אלה האנשים שעוד פעם אם אתם תסתובבו במסדרונות הפגייה אז מכתבי הוקרה מכתירים אותם כמלאכים וכקדושים, ובעינינו כהורים הם לא פחות.
מנשה דלל: למה אחות היא מקצוע מבוקש ומקצוע נדרש באוסטרליה, לדוגמה?
מנשה דלל: למי שבא לבקש ויזת הגירה לאוסטרליה, ברשימת המקצועות הנדרשים שנותנים איזה שהוא מקדם, אחות היא מקצוע לא רק מכובד.
מנשה דלל: גם פה אצלנו אנחנו צריכים.
רוברט אילטוב: לא, תישארו פה.
מנשה דלל: לא, לא לנסוע לאוסטרליה, לא זאת היתה הכוונה.
מנשה דלל: אדוני, ברשותך, כדי להמחיש את המצוקה, עמותת להב שהיא עמותה שנתמכת מתרומות בלבד, היא לא מתוקצבת, תרמה לאחד מבתי החולים ואני לא אזכיר את שמו לפגייה מכשיר פקס.
מנשה דלל: מכשיר הפקס הזה, יש לנו אנשי קשר בכל הפגיות, איש הקשר מדווח לנו שהפקס ארוז כביום ששלחנו אותו.
מנשה דלל: יצרנו קשר עם האחות האחראית באותה פגייה והיא אומרת, אין לי כסף לקנות את הדיו לפקס.
מנשה דלל: עד כדי כך ולרזולוציות האלה אנחנו מגיעים.
מנשה דלל: אז כמובן שזו היא אנקדוטה, אבל אנחנו שם, במציאות כזאת.
מנשה דלל: אדוני, ברשותך, יישום החלטה ואמירה מפורשת של הוועדה היא לא פחות מאשר ההבדל בין חיים ומוות עבור הפגים, והפגים רוצים לחיות, אדוני.
מנשה דלל: תודה.
שאול דולברג: משפט קצר.
שאול דולברג: אני יושב ראש האיגוד הישראלי לניאונטולוגיה.
שאול דולברג: קודם כל אני חוזר ומברך את העבודה ואת חברת הכנסת אורלי לוי על הפעילות ארוכת השנים.
שאול דולברג: אני רוצה להגיד שיש אמירה של הניאונטולוגים על המצוקה שלהם והעובדה שהצלחנו להביא הנה כ-20 מנהלי מחלקות ל---
אורלי לוי אבקסיס: תגיד לי, מה קורה במחלקות עכשיו?
אורלי לוי אבקסיס: אני קצת---
שאול דולברג: אני אענה לך לשאלה הזאת, משום שאני יצרתי קשר עם כל המנהלים ואמרתי להם, 'תשמעו, יש ועדה ב-10 ויש ועדה ב-12 ויש ועדה ב-13:30', הם אמרו לי, 'אנחנו לא יכולים להגיע ב-10, כי אין מי שיעשה ביקור', ולכן אנשים גמרו את הביקור ובאו עכשיו בשעה הזאת.
שאול דולברג: זו אמירה חשובה על החשיבות של---
אריק שינוול: סליחה, אני השארתי רופא בכיר שעבד רוב הלילה להישאר בתוך המחלקה, להמשיך לעשות ביקור במקומי עד שאני אגיע מפה.
איטה ליטמנוביץ: זה רק מצדיק שאנחנו רק שתיים, כי האחיות לא יכולות לצאת.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נסמן את הפגיות כפרויקט לשנה הבאה ואנחנו נקבל שם תשובות, אנחנו נעבוד על זה לאורך כל השנה.
אורלי לוי אבקסיס: כמו שעבדנו בנושאים אחרים וגם בהארכת חופשת הלידה ב---
איטה ליטמנוביץ: יש לי 3 אחיות עם 20 פגים עכשיו.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נסמן את זה כאחד היעדים שלנו לפעם הבאה.
יעל לייזר: אני בהחלט אשתדל לקצר.
יעל לייזר: הגעתי לכאן עם בעלי, אנחנו הורים לתאומים פגים שחיים היום בזכות הצוות הרפואי בשערי צדק.
יעל לייזר: הם הצילו את הילדים שלנו.
יעל לייזר: זה לא המקום כרגע לתאר כמה קשה החוויה להיות 4.5 חודשים בפגייה.
יעל לייזר: הילדים שלנו חוו סיבוכים שאני לא אפרט אותם, שבעצם בזכות הידע המקצועי הרב של הצוות הסיעודי והצוות הרפואי הם הצליחו לשרוד, הם נולדו במשקלים מאוד מאוד נמוכים.
יעל לייזר: אני, כהורה, כאמא, הצלחתי להחזיק את התינוקות שלי בפעם הראשונה כאשר אפשרו להחזיק אותם בשיטת קנגורו.
יעל לייזר: האחות כל כך רצתה לתת לי להחזיק את הילדים, אבל היא היתה מאוד עמוסה.
יעל לייזר: עד שהגיע הזמן הזה שהיא יכולה היתה לסמוך עליי מספיק, כי אני אמרתי לה 'תקשיבי, אני מספיק אחראית, אנחנו נצליח להחזיק את התינוק המונשם ואת התינוקת', יש לי בן ובת, לקח זמן ואני ראיתי שהן ממש מקריבות את עצמן והן כורעות תחת הנטל והעומס.
יעל לייזר: הן עושות עבודת קודש והן ראויות להמון הערכה, הרבה תגמול ואנחנו באמת באים כאן להשמיע את המצוקה שלהן.
יעל לייזר: שלא לדבר על התחושה שלנו כהורים, התחושות הקשות של לראות את הילדים שלנו במצב הזה, להחזיק אותם, כאשר ילד מונשם, אי אפשר, אנחנו לא יכולים לקחת אותו עצמנו, נדרשת השגחה צמודה של אחות.
יעל לייזר: זה הפורום להגיד, יש כאן אחיות שעושות עבודה מדהימה וצריך לתגמל אותן ואנחנו מאוד מקווים שזה באמת ישא פרי.
יעל לייזר: תודה.
רוברט אילטוב: אנחנו מסיימים.
רוברט אילטוב: כמובן אני גם שמעתי מדר' רחל אדטו, שבזמן האחרון , עם המנהל הכללי, עושים מאמצים גדולים ורואים איזה שהוא שיפור, גם מספר התקנים בפריפריה, אבל בכל מקרה אפשר להגיד על הדברים האלה המון, אבל אם לא נפתור את הבעיה של האחיות, כנראה אנחנו לא נצטרך גם לתוספת מיטות וגם לתקנים של רופאים וכן הלאה.
רוברט אילטוב: לצערי הרב, חזי, אין מה לעשות, לא קיבלנו.
רוברט אילטוב: .. לפחות בן אדם אחד מחברי הוועדה שמבין שיש איזה שהוא חזון או תכנית מפורטת איך אנחנו פותרים את בעיית ה-700.
רוברט אילטוב: כך אני מגדיר את זה, בעיית ה-700.
רוברט אילטוב: אנחנו חייבים לפתור את זה.
רוברט אילטוב: איך?
רוברט אילטוב: אני לא יודע, אז אנחנו נעשה דבר הכי פשוט, אנחנו נקיים עוד ישיבת מעקב עוד שלושה חודשים ואתם תביאו לנו את התכנית המפורטת איך אנחנו פותרים את הבעיה.
רוברט אילטוב: תודה רבה לכולם.
רוני בר-און: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה לענייני ביקורת המדינה, שעניינה בקשה לחוות דעת של מבקר המדינה, על פי סעיף 21 לחוק מבקר המדינה בנושא שיקולים שעמדו בבסיס ההחלטה על פיטורי עובדים ברשות השידור.
רוני בר-און: מי שיזם את הפנייה הוא השר לשעבר, חבר הכנסת יצחק בוז'י הרצוג, שפנה אליי לפני שבעה ימים במכתב שבו מסר לי כי, ואני מצטט: 'לאחרונה הודיעה הנהלת רשות השידור לכ-20 עובדים, בהם עורכים, מפיקים וכתבים, כי הם עתידים להיות מוזמנים לשימוע לקראת פיטורין'.
רוני בר-און: בין יתר העובדים שקיבלו הזמנה לשימוע הוא מונה שם של עורכת תכנית ברשת ב' בקול ישראל.
רוני בר-און: הוא מפרט את שבחי התכנית הזאת, אני מניח שכמי שהיה שר הרווחה ונוכח הסקירה שהוא עושה לגבי האג'נדה של התכנית הזאת, יודע חבר הכנסת והשר לשעבר הרצוג מה הוא סח.
רוני בר-און: הוא אומר ש'אין זה סוד כי התכנית לא מהססת לנקוט בביקורות נוקבות כנגד עוולות חברתיות ואי צדק חברתי', הוא קורא לתכנית נשכנית והוא מספר שגם הוא נדרש להתייחס בפעמים לא מעטות לסוגיות שעלו לדיון בתכנית, בעיקר במהלך כהונתו כשר הרווחה.
רוני בר-און: חבר הכנסת הרצוג מביע חשש כי ההחלטה לפטר את עורכת התכנית מדיפה, כלשונו, ריח של ניסיון לסתימת פיות ומניעת שיח דמוקרטי פתוח ונוקב ככל שיהיה כנגד הממסד וזרועותיו.
רוני בר-און: אשר על כן, נוכח העובדה שהוועדה לענייני ביקורת המדינה מקיימת שורת דיונים ומעקבים אחר הנעשה ברשות השידור, הוא פונה אליי ומבקש לקיים דיון דחוף בוועדה במטרה לרדת לעומקה של הפרשה ולבחון האם שיקולים זרים הם שעומדים בבסיס ההחלטה שמפורטת לעיל.
רוני בר-און: חבר הכנסת הרצוג, אני לא רוצה לומר מתפרץ לדלת פתוחה, משום שלפעמים חשוב מאוד להתפרץ גם לדלתות פתוחות, אבל הוועדה עוסקת בענייניה של רשות השידור גם בעניינים האלה וגם בעניינים אחרים, כמו ההתנהלות הכושלת של הממשלה, של הממשלה, אני אומר, לא של רשות השידור, בענייני הרפורמה, גם בענייני, מה שנקרא בדיון הקודם, הפוליטיזציה ברשות השידור, לרבות מינויים כאלה ואחרים, גם ברמות הניהול וגם ברמות המליאה וההנהלה והדיון הזה הוא ongoing process, אבל אני ראיתי חשיבות לקיים את הדיון בפנייתו של חבר הכנסת הרצוג מחוץ לסדר העניינים הרגיל.
רוני בר-און: בסדר העניינים הרגיל היינו אמורים לקראת סוף החודש, או תחילת החודש הבא, לשוב ולקיים את דיון המעקב שלנו, שהקודם שבו התקיים לפני קצת למעלה מחודש, ב-27 לספטמבר.
רוני בר-און: בדיון הזה עלו כמה עניינים.
רוני בר-און: אני אומר עוד פעם בכל הזהירות הנדרשת, לא הגענו למסקנות, לא ראינו לנכון לפני שמיצינו את הבירור להגיע למסקנות, שמענו כמעט את כל אלה שהתייצבו לדיון, מטבע הדברים הטענות היו מן הקצה ואל הקצה, הפוכות, אלה טוענים בכה ואלה טוענים בכה והבירור לא מיצה את עצמו.
רוני בר-און: כבר בדיון הזה ליווה אותנו מר חיו, נציג הביקורת, מנהל חטיבה, אגף, אני כבר לא מתמצא בדברים האלה, אז אל תכעס--
יובל חיו: עובד המשרד.
רוני בר-און: עובד המשרד, מצוין, אם אתה בוחר בזה, גם אני אשתמש בזה.
רוני בר-און: כך הובטח שיתקיים דיון, מה שנקרא תהליך מעקב שמשתתפים בו הצדדים המעורבים, המתלוננים והנילונים והגוף שצריך לבקר את הדברים.
רוני בר-און: אבל לא ראיתי, לאור דחיפות העניין שמצאתי בבקשתו של חבר הכנסת הרצוג, לחכות לדיון הסדור שקבענו וקבענו דיון דחוף.
רוני בר-און: בין לבין אני מבין שקרו עוד דברים והיתה פנייה של אגודת העיתונאים להוצאת צו מניעה והנהלת הרשות ביטלה, זמנית אני מניח, את השימועים או את הזימונים לשימוע והחליטה קודם קיום השימועים האלה לקיים היוועצות עם ועד העובדים.
רוני בר-און: סדר הדיון יהיה כדלקמן; אני אמשיך כמה מילות פתיחה לעניין הזה, אחר כך אני אפנה למבקר, אם נציג הביקורת ירצה לומר את דברו, מה טוב, חבר הכנסת הרצוג יאמר את מה שצריך כמי שהגה את רעיון הדיון הזה והציב אותו על סדר היום.
רוני בר-און: אני מציע שנשמע אחר כך את הגופים, את הנהלת הרשות, את חברי המליאה, נציגי אגודת העיתונאים, ככל שיש פה פרטים, אנשים מרשות השידור או לא מרשות השידור, הם יוכלו כמובן להתבטא, וחברי הכנסת ככל שייוותר זמן בידם, ו/או רצון ו/או יכולת, יוכלו גם הם לומר את דברם.
רוני בר-און: העמדה הרשמית של אגודת העיתונאים ירושלים כפי שהובאה אליי היא שהאגודה וההסתדרות, שמייצגת את ועדי העובדים, עשו מאמץ עליון להגיע להסכמים תוך ויתורים בענייני הרפורמה כדי לממש את הרפורמה.
רוני בר-און: הקיפאון שמתמשך בתהליכי המדינה.
רוני בר-און: דרך אגב, התקציב שלכם שהונח ביולי אושר?
רוני בר-און: שר האוצר וראש הממשלה עד עכשיו לא טרחו לאשר את התקציב, אנחנו כבר בנובמבר, עובדים עדיין על מה שנקרא תקציב 2010, 1/12, טוב, לא טוב, אני לא יודע.
רוני בר-און: כל הניסיונות גם להעלות את האגרה, ו/או לבטל את האגרה, נדחים מניי וביי.
נחמן שי: אין דרך לוודא שמשרד האוצר יאשר את התקציב, או יחזיר אותו?
רוני בר-און: יש דרך.
רוני בר-און: תיכף נשמע מה עשינו.
רוני בר-און: ניסינו לעשות את זה בישיבה הקודמת, תודה על ההערה, דר' נחמן שי---
נחמן שי: אם אתה אומר לי דר', זה לא יכול להיות טוב.
נחמן שי: ככה אריק היה אומר לדר' רענן כהן.
רוני בר-און: אני מבטיח לך שלכל דוקטור שיהיה פה באולם אני אקרא דוקטור, זה לא שום דבר פרסונלי, זה רק אקדמי.
רוני בר-און: כך או כך ההצעה כרגע להציל את הרפורמה שלמיטב זיכרוני נהגתה, סוכמה והיתה ממש על כן השילוח עוד בתקופת היותו של השר הרצוג השר הממונה על רשות השידור והיות עבדכם הנאמן שר האוצר שתקצב את העניין הזה.