GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רוני בר-און: ככל שהעובדות ידועות לוועדה, בעלי השליטה בערוץ נמנעו מלהתערב בכל התהליך שקדם.
רוני בר-און: אני אומר ככל שידוע לנו, כמובן שהדברים האלה ניתנים לסתירה.
רוני בר-און: ככל שאתם יודעים אחרת, אני אתן לכל אחד לומר את דברו.
רוני בר-און: בעל השליטה שגם הוא, אני לא רוצה להשתמש במילה הנפוצה במקומותינו, נגיד איש בעל אמצעים, הוא בעל השליטה בערוץ, נמנע מלהתערב בדיון שקדם לעצם ההתנצלות וודאי לניסוחה, ובכך נמנעה בדרך כזו או אחרת הגנה מפני הגורמים המקצועיים.
רוני בר-און: בסוף היום חויבו, נבדוק, נראה מי חייב, את מי חייבו, את עורכי ערוץ 10 לפרסם את אותה התנצלות, נקרא לה מעניינת.
רוני בר-און: פרסום ההתנצלות גרר בעקבותיו תהליך מצער שבכירי חברת החדשות, מחלקת החדשות של ערוץ 10 התפטרו מתפקידם, כך מנכ"ל החדשות מר ראודור בנזימן, עורכת החדשות הגברת רות יובל, וגם המגיש עצמו – מר גיא זוהר.
רוני בר-און: צריך לזכור שמעניין לעניין באותו עניין, גם עיתונאי ערוץ 10 וגם, בלי להשוות כמובן, ביקורת המדינה פרסמה לא מעט דו"חות ו/או תחקירים כנגד אנשים בולטים במערכת השלטונית במדינת ישראל בשנה האחרונה.
רוני בר-און: לא זו אף זו, נודע לנו ונמצא בפנינו חומר שמאשש את הטענה, כי בכנס של מועצת העיתונות, העיתונאי מטעם ערוץ 10 שהכין את כתבת התחקיר, מר אבנר הופשטיין אמר, אחרי פרסום ההתנצלות, כי התחקיר מבוסס על ראיות קיימות.
רוני בר-און: אני לא יודע להגיד ממוסמך או לא ממוסמך.
רוני בר-און: מכל מקום הוא טען שהראיות לטענות שנטענו בתחקיר, הוא טען שהתחקיר נבדק לעומק, וגם, אבל אני לא יודע לשים את האצבע במדויק על הדברים, מרחפות באוויר אמירות גם של המגיש המתפטר וגם של המנכ"ל המתפטר, בעניין ההתנצלות הזאת, באופן שנדמה לי שהדברים באיזה שהוא מקום טעונים בדיקה.
רוני בר-און: אני יודע שהייתה פנייה מטעם אגודת העיתונאים, באמצעות אילן בומבך, לביקורת המדינה.
רוני בר-און: בתמצית, הטענה – נתבקשה הביקורת להתערב בטענה כי הדרג המקצועי נאנס להתנצל, תוך רמיסת אמות מידה מקצועיות ואת כל העניין הלא ברור או לא ברור עד תומו, עוטפת איזו שהיא מעטפת של הסכם סודיות, שנחתם בין התובע, או הנפגע מהפרסום המזיק, לבין הגוף המפרסם הסכם סודיות שמונע, לכאורה אני אומר, בירור ענייני של המקרה עד תומו.
רוני בר-און: נשאלת כמובן השאלה אם ההוראה שניתנה במקום כזה או אחר, על ידי גורם כזה או אחר, לפרסם את ההתנצלות כלשונה, חרף טענות הדרג המקצועי, היא תקינה, אם לאו.
רוני בר-און: בפני הובאה איזו שהיא ידיעה שבתאריך 26 באוקטובר, הודיע המבקר כי יבדוק את פרשת ההתנצלות.
רוני בר-און: אני לא יודע אם יש החלטה כזאת.
רוני בר-און: אם יש לך לומר לנו משהו, אני אומר לך עוד פעם ואני אומר לך את כל הדברים האלה בכל הרזרבציות האפשריות, ובעירבון הכי בלתי מוגבל שאני לא יודע אם זה נכון או לא נכון.
רוני בר-און: מכל מקום, אתה יודע שמתפרסם קיומו של דבר דיון כזה, אנחנו מקבלים אינפורמציה, אנחנו מנפים את המוץ מן התבן.
רוני בר-און: מה שברור לנו בעליל שזה דברים שהם עורבא פרח, מה שמתחיל ראשית עניין לבדיקה, אנחנו מעלים על סדר היום לדיון.
רוני בר-און: גם נאמר שמי שמונה לבדוק את העניין הזה, הוא הלל שמגר, שהוא מנהל נציבות תלונות הציבור.
רוני בר-און: אם יש לך להרחיב לנו בעניין הזה, נשמח.
רוני בר-און: הרשות השנייה הודיעה, עם פרסום ההתנצלות, שהיא תבחן את הרקע ואת ההשלכות הציבוריות האפשריות של התפטרות מנכ"ל חברת החדשות של ערוץ 10, כתוצאה מתהליך כדור השלג הזה, וב-3 בחודש זה, קרי לפני קצת פחות משבועיים, הודיעה החברה כי תפתח בתהליך שנקרא תהליך של הפרה, או הליך של הפרה לכאורה של תנאי הזיכיון של הערוץ ובעקבות בדיקה של חודשיים שבהם היא זימנה שימוע של גורמים רלבנטיים במערכת, אני לא יודע אם זה מאה אחוז נוגע רק לדבר הזה או גם לדברים אחרים, זו היזמה שננקטת כרגע על ידי הרשות השנייה.
רוני בר-און: בין היתר הודגש בהודעת הרשות דווקא, מועצת הרשות השנייה הודיעה כי העובדה שלא התקיים דיון בנושא ההתנצלות בדירקטוריון חברת החדשות של הערוץ, היא רואה בזה בעיה, וכמובן החליטה בעקבות כך לקבל מספר צעדים למנוע הישנות של מקרים דומים בעתיד.
רוני בר-און: אשר לעמדת מועצת העיתונות, הנשיאה דליה דורנר אמרה לפני שבוע, בדיון שנערך במועצת העיתונות, כי היא מברכת, אני לא יודעת אם היא אמרה את זה, או המועצה אמרה את זה, היא מברכת על התערבות מבקר המדינה בנושא, ובדיון הזה אמר מנכ"ל אגודת העיתונאים, ואני מצטט, אני מקווה שבמדויק, אתם יודעים, לא הייתי, לא שמעתי, אבל אלה דברים שהוצגו לי, כי - "מדובר בהתערבות נוספת של לשכת ראש הממשלה בנעשה בגופי תקשורת שונים".
רוני בר-און: היה פה איזה תהליך של חקיקה בהצעות חוק פרטיות לתיקון פקודת העיתונות בקשר לתופעה של איזה כלי תקשורת מסוים.
רוני בר-און: אני לא רואה שזה חלק מהעניין שאנחנו צריכים לדון פה היום.
רוני בר-און: הוכן מסמך שכותרתו – 'ניתוח והשלכות כלכליות של ריכוזיות ובעלויות צולבות על כלי התקשורת', על ידי מחלקת המחקר והמידע של הכנסת.
רוני בר-און: אני מודה שזה, מבלי להיכנס להערכת מסקנות המחקר, העבודה היא בהחלט עבודה מרשימה וראויה לבחינה.
רוני בר-און: אני מבין, או מצפה שהוא תונח בפניכם תוך כדי הדיון.
רוני בר-און: המ.מ.מ יישמע כאן, אתם תהיו רשאים וזכאים לעשות שימוש בממצאים העולים משם.
רוני בר-און: הם בהחלט מעניינים ובהחלט חומרים שניתן לעבוד איתם.
רוני בר-און: בשבוע שעבר עלה מה שעלה בענייני דחיית תשלום חובות ערוץ 10 לרשות השנייה.
רוני בר-און: להזכירכם, באמת בקליפת אגוז, ניתנה דחייה עד למועד החלפת משטר הזיכיונות ברישיונות שהיה אמור להתבצע בסוף 2011.
רוני בר-און: התחנה של החלפת המשטרים מזיכיונות לרישיונות, זזה לסוף 2012, וכשערוץ 10, מטעמים ברורים של בעיות של תזרים מזומנים בא ואמר – אם כך אנחנו מבקשים גם להזיז את מועד פירעון החובות האלה - אמרו לו עד כאן, זה כן וזה לא, למרות שפעם היה חיבור מובהק בין הצדדים, פתאום אין חיבור בין הצדדים, וחרף העובדה שזה עניין, אני לא רוצה להגיד טכני, כי פירעון חובות בעיני, במיוחד אחרי שהייתי שר אוצר, הוא לא טכני.
רוני בר-און: אבל בכל אופן, בסוף היום לא דיברו על ביטול החוב, אלא זה סוג של עלות מחיר הכסף לתקופה הזאת, שגם לזה ניתן היה למצוא פתרון.
רוני בר-און: פתאום התייצבה פה איזה משמעת קואליציונית שאני לא ממש זוכר אותה.
רוני בר-און: כשאני ביקשתי משמעת קואליציונית בעניינים פיסקליים כשר אוצר, בעניינים הרבה יותר דחופים והרבה יותר קרדינלים למשק הישראלי.
רוני בר-און: אז שוב, אני אומר עוד פעם, הלוקה בכשרים לוקה בגופו, ואני חלילה לא רוצה ללקות בגופי, אבל בדיקה ושאלה, כל העניין הזה בהחלט מצריכים.
רוני בר-און: השאלות שאנחנו נרצה לברר היום הן – האם הרשות השנייה, אדוני היושב ראש, מנכ"ל או יושב ראש, אני אף פעם ---
נחמן שי: הוא מנכ"ל.
רוני בר-און: אדוני המנכ"ל, האם הרשות השנייה עשתה מספיק על מנת למנוע את המקרה, שלדעת הכל היא הייתה אמורה להיות מעורה בפרשייה עוד טרם קרות המקרה שגרר אחריו את התופעה המצערת של ההתפטרות הגורפת של האנשים שעסקו במלאכה.
רוני בר-און: מה בדעת הרשות השנייה לעשות על מנת להתמודד עם ההשפעה הבלתי מוגבלת של בעלי המניות על כלי התקשורת, כליי התקשורת בכלל, כלי התקשרות הספציפי.
רוני בר-און: אני רוצה לברר את נוסח ההתנצלות של ערוץ 10, החזרה מעובדות, שאמרתי לכם - אני לא זוכר נוסח כזה.
רוני בר-און: אני זוכר מקרים של לשון הרע הרבה יותר קשים, הייתי אומר הרבה יותר מובהקים ביכולת להוכיח את העובדה שהם נטולי בסיס ומופרכים מיני ובי.
רוני בר-און: ובכל אופן, יש פה מודל של התנצלות מאד, מאד, מאד ברורה וקיצונית.
רוני בר-און: איך נראים הדברים אחרי שמר אבנר הופשטיין, שהוא יוצר התחקיר הזה, ממשיך לומר שראיותיו עמו והוכחותיו עמו, ובכל אופן נעשתה ההתנצלות?
רוני בר-און: כמה הסכם הסודיות הזה, שעוטף את ההתקשרות בין הצדדים, ומוציא החוצה רק את יונת הניסוי הקטנה הזאת של ההתנצלות, מחייב אותנו, ככל שאנחנו כחברי כנסת מבקשים להגיע לחקר העניין לחייב את מבקר המדינה, ככל שהוא מבקש להגיע לחקר העניין.
רוני בר-און: אנחנו נרצה לשמוע את אנשי ערוץ 10, ככל שהם ירצו להתבטא, במיוחד אלה ששילמו בכיסאם ובפרנסתם ושאלות שכמובן יעלו פה, שאלות של הריכוזיות, הרשות השנייה ההתמודדות שלה, עד כמה גבול ההשפעה של בעלי המניות על התכנים של כלי התקשורת.
רוני בר-און: אני מתנצל, אמרתי שיהיו קצרים, היו קצת פחות קצרים ממה שחשבתי.
רוני בר-און: בבקשה, מר חיו, מנהל חטיבת הביקורת הרלבנטית לעניין הזה.
יובל חיו: אדוני יושב הראש, הפנית מספר דברים גם בזיקה לביקורת, אני אנסה להתייחס בקצרה.
יובל חיו: אולי נכון לפתוח בהיבט הרחב יותר של העניין, ולציין שבחודש מאי האחרון, פרסם מבקר המדינה דו"ח ביקורת שכותרתו "היבטים בפעילותה של הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו".
יובל חיו: חשוב לומר שהדו"ח כולל גם סוגיות שנוגעות לעולם הפיקוח על בעלי הזיכיונות.
יובל חיו: הדבר הזה יש לו זיקה גם עקב קרבת המועדים.
יובל חיו: הדו"ח הזה פורסם בחודש מאי האחרון.
יובל חיו: אנחנו מטבע הדברים, על בסיס הדו"ח הזה, נקיים את פעולות המעקב הנדרשות מול הרשות השנייה, ששם בוצעה עיקר הביקורת.
יובל חיו: אז זו הערה ראשונה.
יובל חיו: אכן הופנתה למשרדנו בקשה לבחון את הסוגיה שפרטת לגביה בדברי הפתיחה.
יובל חיו: אנחנו למדנו על התהליכים שהתקיימו בעת קבלת הפנייה הזו, ברשות השנייה בנוגע למקרה הזה.
יובל חיו: מדובר בהליכים שהם בעלי מאפיינים, נקרא להם מעין שיפוטיים של שימוע ושיקול דעת לגבי פתיחה בהליכי הפרה, שאלה הליכים שמקיימת הרשות, לפי חוק הרשות השנייה לרדיו ולטלוויזיה.
יובל חיו: מאחר שההליכים האלה היו בעיצומם, אנחנו הוצאנו הודעה של העת הזו, וכל זמן שההליכים האלה כמובן מתקיימים, אנחנו לא פותחים עדיין בביקורת בנושא הזה.
יובל חיו: אני צריך לומר שאתמול, בשעות אחר הצהריים, שלחה הרשות השנייה למשרדנו סיכום דיון ראשון בהליך השימוע, שקיימה בעניין האירועים שהתרחשו לאחרונה בחדשות 10.
יובל חיו: אנחנו במשרד עדיין לא בחנו ולא למדנו את החומר הזה.
יובל חיו: הוא נמצא כרגע פה, אני היום ראיתי אותו לראשונה, והלל שמגר שעוסק אצלנו בנושא, הלל שמגר, למיטב הבנתי טרם למד את החומר הזה.
יובל חיו: אנחנו מתכוונים ללמוד אותו ובאופן מיידי.
יובל חיו: באופן כללי אני אומר, ככל שיינתן לנו, יתאפשר לנו ללמוד את החומר וההיבטים של הנושא הזה, לרבות סיכומים של הרשות השנייה על הפעולות שהיא מבצעת, הדבר עשוי לסייע לנו, אבל בד בבד אומר, כמובן שמבקר המדינה, כפי שידוע, מקבל בחיוב גם פניות של הוועדה.
יובל חיו: ככל שנדרש על ידי הוועדה, אז אנחנו נעסוק במלאכה, על פי הוראות הדין של חוק מבקר המדינה.
רוני בר-און: אבל מכיוון שבתוך עמנו אנחנו חיים, בסוף אנחנו יודעים שהדרישה היא תלוית אצבעות ואנחנו עוד פעם נופלים לתוך הבור שמתוכו אנחנו מנסים לצאת כל הזמן.
רוני בר-און: אני חושב שהעובדה שנציג מבקר המדינה יושב בדיון, יכולה לגרום לו לחשוב שהוא יכול לעשות מעשה עצמאי, בלי שהאצבעות יונפו והלכה כזאת וכזאת.
יובל חיו: היה חשוב שפתחתי רק ולהזכיר את דו"ח הביקורת שנעשה, כי לדברים יש זיקה.
רוני בר-און: כן, בהחלט.
רוני בר-און: בבקשה, חברת הכנסת מרינה סולודקין, שכאמור יזמה את הדיון, תהיה ראשונת הדוברים בין חברי הכנסת, אחר כך אני אפנה לאנשי ערוץ 10.
מרינה סולודקין: תודה, אדוני יושב הראש.
מרינה סולודקין: אני מאד מודה לך, כשפנית אליך בספטמבר השנה, בנושא של התנצלות של ערוץ 10 לפני בעל ההון שלדון אדלסון, ובעל העיתון.
מרינה סולודקין: לפי הדיווחים בתקשורת, גם רון לאודר היה מעורב בניסוח ההתנצלות.
מרינה סולודקין: אני לא הופתעתי בכלל, בגלל שבמשך 2010 ו-2011, אני עוקבת אחרי מה שקורה בעיתונות הישראלית.
מרינה סולודקין: אני גם מציגה בכנסת חוקים, כמו שאתה אמרת, פקודת העיתונות וחוק ההגבלים העסקיים, בגלל שאני רואה את ההליך ---
רוני בר-און: אני רציתי למנות את כל החוקים, אבל הייתה נגמרת הישיבה.
מרינה סולודקין: לא, על חוקים אני לא אדבר, ובנואמים שלי ובחוקים אני אמרתי, כבן אדם שנולד וחונך וגדל במדינה לא חופשית, במדינה בלי דמוקרטיה ובלי פלורליזם בתקשורת, וזה לא סתם שנינו אבסדזה כאן וחברי רוברט טיבייב כאן, בגלל שאנחנו יודעים מה זה תקשורת לא חופשית.
רוני בר-און: אני מאד מפחד שבעוד שנתיים שלוש, גם אני שנולדתי כאן, אוכל להגיד כמוך.
מרינה סולודקין: אז אנחנו צריכים למנוע.
מרינה סולודקין: אני הזכרתי את הציבור הישראלי וגם את כנסת ישראל, מתהליכים של ריכוזיות בתקשורת, מונופולים בתקשורת וחשבתי שזה זמן גם למדינה ואולי גם לבתי משפט, להיכנס בתוך תהליכים, בגלל שמה שאני רואה יש סכנה לפלורליזם ולדמוקרטיה הישראלית, ואנחנו יוצאי ברית המועצות, לא רוצים עוד פעם לחיות עם עיתון פראבדה, או עם עיתון ג'ן מין ג'יבאו, או עם עיתון של חונטה צבאית, כי זה התהליכים.
מרינה סולודקין: או עיתון אחד של הכת המשחיסטי, כת דתית, שזה גם אפשר לחיות וכשאני ראיתי, כשאני שמעתי מה קרה בערוץ 10, אני ראיתי את זה גם מבפנים, בגלל שצילמו אותי לכתבת פרופיל הזה, ובזמן הצילום, כשאני התראיינתי, אני ראיתי שלאנשים שעושים את הסרט פרופיל יש מספיק ואפילו יותר מדי צנזורה עצמית.
מרינה סולודקין: וצנזורה עצמית אני ראיתי בברית המועצות.
מרינה סולודקין: זה תמיד, אתה חשבת אם אתה רוצה להיכנס לגולג או אתה לא רוצה להיכנס לגולג, אחרי מה שאתה אומר או מה שאתה כותב.
מרינה סולודקין: ראיתי את הכתבה, הם לקחו מריאיון של 30 או 40 דקות שלושה משפטים הכי צמחוניים שלי, שיכולתי לומר בנושא של חופש עיתונות וריכוזיות ומונופולין בנושא הזה.
מרינה סולודקין: אבל בכל זאת הם נכנסו לסיפור הזה שבעלי ההון ובעלי שלטון השפיעו עליהם להתנצל בצורה שבמדינה חופשית אני לא רציתי בכלל לראות את הניסוחים של התנצלויות מסוג האלה.
מרינה סולודקין: בגלל זה אני פניתי אליך, בגלל שאנחנו לא מבקרים, ובצדק את כלי התקשורת.
מרינה סולודקין: לא עיתונים ולא ערוצי טלוויזיה ואל אינטרנט, אבל יש גופים של מדינה, כמו הרשות השנייה, שחייבים להתערב בנושא ולהסיק מסקנות.
מרינה סולודקין: ומה ראיתי?
מרינה סולודקין: ניסיון של הרשות השנייה למרוח את הנושא וגם להתעלם ממה שקורה וזה מאד מסוכן.
מרינה סולודקין: ובגלל שאנחנו יושבים ושומעים, וטוב מאד שלשכת העיתונות פנתה למשרד המבקר, ואנחנו כאן מעלים את העניין, אני מאד מקווה שאנחנו יכולים לעצור בשלבים המתקדמים, את ההשפעה של בעלי ההון, שבעיניים שלי, מחוץ לארץ ומחוץ לחוק, להשפיע על התהליכים בתוך הארץ, אז עכשיו אנחנו.
מרינה סולודקין: אז אני עוד פעם מודה לך אדוני יושב הראש.
רוני בר-און: תודה רבה לחברת הכנסת סולודקין.
רוני בר-און: אני אתחיל באנשי ערוץ 10.
רוני בר-און: אדוני המנכ"ל, מר ורשבסקי, אתה רוצה לדבר?
רוני בר-און: אתה רוצה שידברו לפניך?
רוני בר-און: מופיעים אצלי ברשימה הגברת קמחי, מר ועקנין, מר בנזימן ומר הופשטיין.
רוני בר-און: מכיוון שזו המחלקה שלך, תחליט מי ידבר ראשון.
רוני בר-און: אתה מכיר את הסדר.
יוסי ורשבסקי: תשאלו אותנו שאלות, אין לנו מה להגיד.
יוסי ורשבסקי: אמרנו את מה שהיה לנו להגיד.
רוני בר-און: אז אני שואל את השאלה את מר אבנר הופשטיין, מה יש לך להגיד?
אבנר הופשטיין: שאלה רחבה.
רוני בר-און: בהרחבה.
אבנר הופשטיין: לא, שאלה רחבה.
רוני בר-און: השאלה שלי רחבה?
אבנר הופשטיין: אני אגיד ברשותך שני דברים.
רוני בר-און: תראה, אתה שמעת בדברי הפתיחה שלי שמהדברים שהונחו בפני, אתה חרף ההתנצלות ממשיך לטעון שהתחקיר שלך עומד על אדנים חזקים, מישהו אמר לי ממוסמך, אני לא יודע להגיד.
רוני בר-און: יש לך פה את ההזדמנות לומר את הדברים שיהוו סוג של חומרים שאנחנו, כחברי ועדת הביקורת נוכל לעבוד מולם, כמובן, מי שנמצא פה יוכל להשיב עליהם, והפרוטוקול, אני אגלה לך סוד גלוי, הולך גם למבקר המדינה.
רוני בר-און: גם בשבילו זה איזה סוג של חומרים שמהם הוא יודע ---
אבנר הופשטיין: כלומר, אני לא יוכל לטעון אחר כך שלא אמרתי.
רוני בר-און: אתה לא תוכל לטעון שלא אמרת.
רוני בר-און: בבקשה, מר הופשטיין.
אבנר הופשטיין: קודם כל לגבי ההערה שלך שאני עומד מאחורי התחקיר, אז אני יכול להגיד לך ברמה מוחלטת שאני מייצג פה לא רק את עצמי, אלא גם את עורכת התכנית לשעבר, שבביתה חולה ואין לה קול.
אבנר הופשטיין: היא הייתה רוצה להיות פה, אבל אני בהחלט מייצג גם את עמדתה.
אבנר הופשטיין: אנחנו עומדים מאחורי התחקיר באופן מלא.
רוני בר-און: מה שמה, הגברת יובל?
אבנר הופשטיין: הגברת יובל.
אבנר הופשטיין: כל מילה וכל אות ששודרה נבדקה היטב, הרבה פעמים.
אבנר הופשטיין: כל מילה וכל אות ששודרה היו אמת, ואני מרשה לעצמי אפילו להגיד, שפה ושם התחקיר לקה בזהירות יתר.
רוני בר-און: אמרתם את כל זה להנהלה הממונה שלכם, כשהיה הדיון בקשר להתנצלות, אני מניח.
אבנר הופשטיין: אמרנו את זה מאז ומתמיד.
אבנר הופשטיין: היינו תחת איזה הסכם סודיות תקופה מסוימת, ההסכם הופר ולכן הוא לא קיים יותר.
קריאה: זו נקודה מאד מעניינת, הסודיות.
אבנר הופשטיין: אבל בדיונים פנימיים אמרנו בדיוק את אותו דבר כל הזמן, לכל מי ששאל.
אבנר הופשטיין: כי כשאומרים אמת לא צריך להגיד דברים נוספים.
אבנר הופשטיין: לגבי סוגית ההתנצלות, אז הנה, ההתנצלות אומרת – בדקנו את הדברים והם כוזבים, אנחנו עומדים מאחוריהם והם בוודאי לא כוזבים והם גם לא מוטעים.
אבנר הופשטיין: בוודאי שלא כוזבים.
אבנר הופשטיין: הדרך הנכונה לברר דברים כאלה היא, כאשר לא מגיעים לשום עמק השווה, היא דרך משפטית.
אבנר הופשטיין: במקרה הזה לא היה בירור משפטי.
אבנר הופשטיין: יש לי השערה מלומדת למה לא היה בירור משפטי.
אבנר הופשטיין: אנחנו יש לנו עוד שלוש חוות דעת של עורכי דין בכירים בתחום דיני העיתונות, שאומרות בצורה די ברורה, שאם היה משפט, סיכויינו לזכות היו גבוהים מאד, גבוהים מאד.
אבנר הופשטיין: ולכן אנחנו מצטערים על כך שלא היה דיון משפטי ואנחנו נשמח מאד אם יהיה סוג של דיון משפטי דרך מבקר המדינה, מועצות העיתונות, או כל גורם אחר שירצה לבדוק.
אבנר הופשטיין: לגבי סוגית הפנייה למבקר המדינה, אולי אחר כך יוסי בר מוחא יוכל לאשר את דבריי.
אבנר הופשטיין: אני יודע שהופעלו לחצים לרדת מהפנייה הזאת, בכתב, בעל פה, בטענה שלכאורה אין יותר מה לבדוק, שהרי הרשות השנייה כבר בדקה הכל והכל ברור.
אבנר הופשטיין: כולנו יודעים בדיוק מה קרה ולכן בשביל מה להטריח את מבקר המדינה.
אבנר הופשטיין: אני טוען שאם היה צריך להתנצל ואם אכן הדברים היו כוזבים, אז קודם כל האינטרס הראשון הוא של מי שהתנצלו בפניו, שהדברים יתבררו, כי אז אנחנו בוודאי לא נוכל להמשיך לעבוד במקצוע הזה.
אבנר הופשטיין: עיתונאים שכוזבים בצורה כזאת – הם עיתונאים מסוכנים ולא צריכים לעבוד במקצוע הזה.
אבנר הופשטיין: אנחנו רוצים שתהיה בדיקה של מבקר המדינה.
אבנר הופשטיין: הצד השני משום מה לוחץ לוותר על הבדיקה הזאת.
אבנר הופשטיין: אני רוצה גם להגיד משהו ברמה הכללית יותר.
אבנר הופשטיין: קודם כל לגבי השאלה האם הייתה מעורבות של בעלי מניות – אני לא יודע.
אבנר הופשטיין: אבל בואו רק ניקח אינסידנט אחד בתוך האירוע הזה.
אבנר הופשטיין: גיא זוהר, שהוא לא מגיש מאתמול, התפטר בשידור חי ואמר שמתנוסס דגל שחור מעל מה שקרה, ואחר כך עלתה רשימת רולרים ריקה.
אבנר הופשטיין: אין עורך, אין כתב, אין מפיק, אין תחקירנים.
אבנר הופשטיין: המערכת התאיידה.
אבנר הופשטיין: אני שואל ואני משאיר את השאלה פתוחה – האם גיא זוהר התכוון בכך להגיד שהייתה איזו בעיה טכנית שמישהו לא הופיע בפני ...
אבנר הופשטיין: האם גיא זוהר היה מתפטר ואומר דגל שחור בגלל זה?
אבנר הופשטיין: אני משאיר את השאלה הזאת פתוחה.
אבנר הופשטיין: ודבר אחרון שרציתי לומר, אי אפשר לנתק את מה שקרה סביב אדלסון וסביב ההתנצלות הזאת, ממה שקורה בחודשים האחרונים, עם כל הכבוד.
אבנר הופשטיין: אבל חושב לומר את זה כל פעם מחדש.
אבנר הופשטיין: העובדה שמאיימים על עיתונאים בגלוי, שיבואו איתם חשבון, העובדה שנשמעות הצהרות של בכירים לפיהן קראו לפטר עיתונאים בכירים, העובדה שגם אנחנו, גם אחרי ההתנצלות, היינו, שמנו הוזכר במכתבים משמיצים לנשיאת מועצת העיתונות דליה דורנר, לפיהם אין להעסיק אותנו בשום מקום אף פעם.
אבנר הופשטיין: העובדה שמאיימים לסגור את ערוץ 10 כל שני וחמישי תחת תואנות לא מרשימות, והעובדה שיש חוק לשון הרע חדש, שעומד לדיון בכנסת, שכל מטרתו היא לא להשיב פיצויים לאנשים אשר נפגעו, אלא להכניס מורה ופחד אצלנו, העורכים והכתבים וכל פעם שנרצה לחקור מישהו בעל כוח וממון, שנחשוב פעמיים ושלוש מה זה יעשה לערוץ שבו אנחנו משדרים, ומה זה יעשה לעיתון שבו אנחנו כותבים.
רוני בר-און: תודה לך, מר הופשטיין.
אבנר הופשטיין: אני חושב שזה ברור לגמרי, אבל חשוב לומר את הדברים.
רוני בר-און: כן, זה נכון.
רוני בר-און: ראש הממשלה המנוח מנחם בגין היה נוהג לומר שגם המובן מאליו מותר שייאמר מפעם לפעם.
אבנר הופשטיין: אני מסכים איתך.
רוברט טיבייב: אדוני יושב הראש, רק שאלה קטנה.
רוני בר-און: לא, לא, אני מבקש, לא שאלות עכשיו, אחר כך.
רוברט טיבייב: ממש קטנה, כי אני רוצה להבהיר.
רוברט טיבייב: אמרת על הסכם הסודיות, אם אפשר קצת להאיר את השאלה, כי לא הבנתי על מה מדובר.
אבנר הופשטיין: אני לא יודע יותר מדי לגבי הסכם הסודיות.
אבנר הופשטיין: הוסבר לי שנחתם הסכם סודיות מול הצד השני, לפיו אסור לנו לדבר על הפרשה, על הכתבה, ביבשה, באוויר ובים, בכל מקום, בכל מסגרת, תקשורתית או אחרת.
אבנר הופשטיין: ברגע ששואלים אתנו משהו על העניין, על ההתנצלות, על הכתבה, על העבודה שלנו, אנחנו צריכים להגיד – נייט.
אבנר הופשטיין: לא להגיב, לא לענות, לא להשיב על השאלות.
רוני בר-און: תודה רבה מר הופשטיין.
מרינה סולודקין: אדוני יושב הראש, הכלל הראשון זה סודיות, של טוטליטריות וכלל השני – יורים בעיתונאים.
נחמן שי: אני חושב שיש לנו פה היסטוריה מתמשכת של האימפריה הסובייטית.
רוני בר-און: אני מבין שעכשיו כל אחד רוצה להגיד משהו.
נחמן שי: לא, זה הערות קצרות.
רוני בר-און: חברים, אני מבקש לקיים את הדיון בדרכי, לא בדרכם.
רוני בר-און: עם כל הכבוד, יינתן זמן לחברי הכנסת לומר את דברם ולשאול את השאלות ולהביע את דעתם.
רוני בר-און: קודם נברר לעצמנו את העובדות.
רוני בר-און: אנחנו חזקנה עלינו שאנחנו לא מדברים לפני שאנחנו מכירים את העובדות.
רוני בר-און: כן, מנהל חטיבת החדשות לשעבר בערוץ 10, ראודור בנזימן.
קריאות: מנכ"ל החדשות, רוני.
קריאות: מנכ"ל חברת החדשות.
קריאה: זה נקרא מנכ"ל חברת החדשות.
קריאה: זה ישות עצמאית.
קריאה: מאד חשוב להדגיש את זה.
רוני בר-און: אין פה בחדר מישהו שרוצה להפריז בשבחיו של ראודור בנזימן, יותר ממני.
רוני בר-און: אני קורא את מה שכתבו לי פה.
רוני בר-און: אדוני מנכ"ל חברת החדשות של ערוץ 10, בבקשה.
ראודור בנזימן: כן, אדוני יושב הראש, אני מודה לך על האזכור העתיק.
רוני בר-און: אני נושא אותו על גבי כבר כמעט 40 שנה, גם אני ראיתי את ---
ראודור בנזימן: זו צלקת שלא הגלידה אצלך.
ראודור בנזימן: חברי הכנסת הנכבדים, קודם כל אני מבקש להבהיר שסעיף הסודיות שעליו דובר לא תקף בוועדה הזאת, בכלל בלי קשר לשאלה אם הצד השני הפר אותו או לא, מלכתחילה, כך נקבע.
רוני בר-און: אני אמרתי את זה, ולכן הזמנתי אתכם הנה, ויש לכם פה הגנה מוחלטת של דיון בוועדת הביקורת.
ראודור בנזימן: אני ברשותך רוצה כן להתחיל בסוג של פרדוקס חביב, שאתה דיברת עליו, אני כן רוצה להדגיש אותו.
ראודור בנזימן: הוועדה הזאת, הוועדה לביקורת המדינה, דנה באפשרות שבה חופש הדיבור וזכות הציבור לדעת נפגעו במהלך הפרשה, כשוועדה אחרת של הכנסת, בגין אותו חופש דיבור ובהשלטת משמעת סיעתית, קבעה, ואני מקווה שתחזור בה מהקביעה, שאין לוותר על אותו חוב שהזכרת, ולפיכך בעצם מנסה להוביל לסגירתו של ערוץ 10.
רוני בר-און: אין בקשה לוותר על החוב.
ראודור בנזימן: לא לוותר, לדחות.
רוני בר-און: דחיית פירעונות.
ראודור בנזימן: נכון, התכוונתי לדחייה, סליחה.
ראודור בנזימן: צריך להתפעל מסמיכות העניינים.
ראודור בנזימן: הפרשה הזאת היא בת חודשיים של ההתנצלות, הפרשה של דחיית החוב היא בת שבועיים או שלושה.
ראודור בנזימן: אני רוצה כאן להגיד שאחרי פרסום התחקיר, מתי זה היה, בינואר?
ראודור בנזימן: של פרשת הנסיעות המכונה ביבי טורס, פנה אלי אדם שאני, שנמצא מספיק שנים בתקשורת לא מתוך הערוץ, ואמר לי – זה התחקיר האחרון מהסוג הזה שיתפרסם פה ב-20 שנים הקרובות.
ראודור בנזימן: אני אמרתי לו שהוא פסימית ושהמערכת התבגרה ולמדה עם השנים, שאי אפשר לעצור ביקורת ועיתונות חושפת ואת זכות הציבור לדעת, ואת אור השמח, שהוא החיטוי הטוב ביותר לפרשות מסוגים שונים, שאותן, באופן טבעי ממסד באשר הוא ממסד, לא שמח כשהן נחשפות, אבל שהמקום הזה, המדינה הזו הגיעה לסוג של בגרות ובשלות, שבה גם המערכות שלה מבינות שזה חלק מהמשרד הדמוקרטי.
ראודור בנזימן: יש סיכוי לא קטן שטעיתי בהערכה שלי.
ראודור בנזימן: הפרשה עצמה, פרשת ההתנצלות, אבנר אמר ובדין בעיני, לא הייתה צריכה להתקיים.
ראודור בנזימן: לא הייתה צריכה להיות התנצלות, בוודאי לא בנוסח שפורסם על הכתבה הזו.
ראודור בנזימן: הכתבה, למי שלא מתמצא, הכתבה שודרה אחרי תחקיר ועבודת שטח של קרוב לחצי שנה.
ראודור בנזימן: לרוב כתבות לא אורכות פרק זמן כזה, הכנתן לא אורכת פרק זמן כזה.
ראודור בנזימן: היא עברה ייעוץ משפטי, היא נבדקה מכל הצדדים, ואנחנו את האזהרות הראשונות לגבי שידור הכתבה קיבלנו עוד לפניה, כשפנינו לבקש תגובות ואנחנו שמענו כבר אז אזהרות בנוסח של – האיש הזה לא יוותר והוא ישתמש בכל מה שיש לו כדי לרדוף אתכם עד קצה העולם.
ראודור בנזימן: אנחנו רובנו, או אני יכול להגיד כולנו פה, עם ניסיון וותק לא קטנים בענף הזה שנקרא עיתונות.
ראודור בנזימן: איומים כאלה ואחרים אנחנו שומעים כל הזמן.
ראודור בנזימן: צריך להבין שחברת חדשות באשר היא מקבלת כל שבוא לפחות כמה איומים בתביעה.
ראודור בנזימן: זאת אומרת, זה אגף די מפותח ודי מטופל בתוך חברת חדשות.
ראודור בנזימן: לא היה מקום להתנצלות הגורפת הזאת.
ראודור בנזימן: לעניות דעתי המקצועית, אני 36 בתקשורת ועיתונות - עברתי מספיק איומים ותביעות – כדי להבין מה מסוכן לגוף המשדר ומה לא.
ראודור בנזימן: אני דרגתי את האיום בתביעה הזה בעשירון התחתון של איומי התביעה שאנחנו מקבלים ובסיכומו של דבר, להערכתי, לא הייתה צריכה להיות התנצלות.
ראודור בנזימן: אני חוזר ואומר, בוודאי לא בנוסח המפליג.
ראודור בנזימן: אתה אמר שאתה גם עוקב שני, גם אני, אני לא זוכר התנצלות כזו, בקנה מידה כזה, על כתבה כזאת.
רוני בר-און: אז בוא תספר לנו איך זה קרה.
רוני בר-און: אם זה בעשירון התחתון ואם לא היה צריך להיות ואם זה כל כך מה שנקרא מרחיק לכת, ואם אבנר אומר הכל אמת ומבוסס ואיתן, בסוף איך באה לעולם התקלה הזאת?
ראודור בנזימן: התקלה הזאת באה כתוצאה מתקלה בסיסית יותר, והיא אגב אותה תקלה שהביאה עכשיו את ערוץ 10 לדיוני ועדת הכלכלה.
רוני בר-און: ברמה המושגית, ברמה העקרונית, --- [
ראודור בנזימן: לא, לא, לא ----
רוני בר-און: אנחנו נדון, אנחנו מקבל ---
ראודור בנזימן: לא ברמה המוסרית, ברמה כספית.
רוני בר-און: דבר איתי ברמה הקונקרטית, בבקשה.
ראודור בנזימן: הנה, הקונקרטית, על זה אני מדבר.
ראודור בנזימן: הרמה הכספית, היא קשורה בדיוק לדיון ההוא גם.
ראודור בנזימן: הערוץ הבין שהוא עומד להיות נתבע גם בישראל וגם בארצות הברית, בגין הכתבה הזו והערוץ הבין שהתגוננות בפני התביעה הזאת תעלה לערוץ מיליוני דולרים.
ראודור בנזימן: כאמור, האישיות שעמדה, שהייתה נשוא הכתבה, ידועה בכך שאמצעיה הם בלתי מוגבלים ושזמנה בידה.
ראודור בנזימן: אין להם גם בעיה של זמן, ולכן החשש והחרדה היו שהדיון הזה יגזול מיליוני דולרים, כסף שכידוע אין גם לתפעול היומי של הערוץ, ואי לכך, בעצם ההגדרה הזו, הוחלט שמלען המשך קיומו, הבטחת המשך קיומו של הערוץ, אין ברירה אלא לחרוק שיניים, לכופף את הראש ולשדר את ההתנצלות.
ראודור בנזימן: אני הבנתי את העמדה הזאת.
ראודור בנזימן: אני לא קיבלתי אותי באופ אישי ולכן הגשתי את התפטרותי, אבל הבנתי אותה וחשבתי שקיומו של הערוץ וכפועל יוצא קיומה של חברת החדשות – חשובים יותר.
רוני בר-און: אני מודה שהשיקול הזה, להתנצל גם אם אומר לך העיתונאי זה מאה אחוז נכון ומראה לך שזה נכון, הוא לפעמים שיקול שאנשים שוקלים.
רוני בר-און: אני אגלה לך עוד סוד מאחורי הקלעים, לפעמים עורכי הדין אומרים יאללה, תגמור עם זה, מה אתה צריך, זה יעלה לך, זה ישתק לך, כל הדברים האלה.
רוני בר-און: אבל אני רוצה לדעת על הדרך.
רוני בר-און: יש התנצלות ויש התנצלות.
רוני בר-און: זאת אומרת מרגע שאומרים אני לא יכול לעמוד בפני בעל הממון הזה, בעל ההשפעה הזאת שירדוף אותי לכל מקום, ומאיפה יש לי עכשיו את המיליונים האלה להעסיק עורכי דין וכל הדברים האלה.
רוני בר-און: לא אוהב, כן אוהב, שאלה אחרת.
רוני בר-און: יכול להבין.
רוני בר-און: כבר היו דברים מעולם.