GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רוני בר-און: סוף סוף מישהו עושה משהו טוב, אז הוא לא אומר את זה?
רוני בר-און: 'הפקנו לקחים', הפקנו לקחים זו סיסמה ל'לא עשינו שום דבר'.
רוני בר-און: כמה כסף נכנס לאוצר המדינה?
אמיר כהן: אני לא יודע אם אני יכול להתייחס כאן לסכומים, בגלל חיסיון, אבל הוספנו סכומים שבאמת שיקפו את השווי.
רוני בר-און: עליך החיסיון לא חל, אתה בעל החיסיון, אז אתה יכול להגיד לנו בכמה כסף קנסו אתכם?
אלון גלרט: כ-400,000.
קרינה גרופר: מאות אלפים.
רוני בר-און: והיום נחה דעתך, כרשות המסים, כל טובות ה... אני לא אקרא לזה טובות הנאה כי זו קונוטציה שלילית, כל ההטבות האלה נזקפות כהלכה וממוסות כהלכה?
אמיר כהן: אנחנו בדקנו שנים מסוימות בתיק הזה.
אמיר כהן: מה שנעשה היום, אם נכניס את זה לתכנית עבודה, נצטרך לבדוק כבר בדיקה של שנים נוספות ומן הסתם אני מניח שיש עוד היכלי ספורט בכל שאר הרשויות המקומיות.
אמיר כהן: זאת אומרת זה לא רק היכלי הספורט, יש עוד הרבה גופים שצריך גם אותם למסות.
אמיר כהן: כפי שאדוני יודע---
רוני בר-און: אני מבקש לדעת ממך האם אתה עכשיו בנישה הזאת, ויש לי הערכה גדולה לרשות המסים, ליכולות שלה, לפעולות שלה, לבעיות שאנחנו כמקבלי ההחלטות מעמיסים עליה בלי שאנחנו נותנים לה מספיק כוח אדם ואמצעים וכולי, אין צורך לפרט, אני מבקש לדעת כרגע, אל תמכור לי עכשיו על היכלי ספורט, עכשיו אתה נח בנירוונה ומחכה לדוח מבקר המדינה בעוד חמש שנים?
רוני בר-און: או אתה כאמון על גביית המסים במדינת ישראל שמת מולך את האייקון הזה שנקרא הזמנות, זקיפה, מיסוי ואתה יודע לעבוד מול הדבר הזה בתל אביב ובכל רחבי הארץ?
אמיר כהן: אני אגיד בצורה ברורה, כשמבקר המדינה שם זרקורים בנושא מסוים ואנחנו גם כן נעזרים בתובנות שלו, אנחנו לוקחים את זה לתשומת לבנו ורואים בבעיה הרבה פעמים כבעיה מערכתית ולא רק בתיק הספציפי הזה ואנחנו כן מכניסים לטיפול.
אמיר כהן: אנחנו נבחן את כל הסוגיה הזאת ונראה מה אנחנו עושים הלאה.
אמיר כהן: אני לא יכול להגיד עכשיו מה קונקרטית נעשה, אבל בוודאי שנשים זרקור על הנושא הזה.
רוני בר-און: כן, מרכז שלטון מקומי?
רוני בר-און: המועצה להסדר הימורים בספורט?
רוני בר-און: כל אלה הוזמנו?
חנה פריידין: כן, וגם הודיעו שהם יהיו, זה אחרי אישור.
איציק לארי: המועצה להסדר הימורים בספורט פה.
רוני בר-און: שלום, באמת לא ראיתי.
רוני בר-און: מה יש לכם להגיד?
רוני בר-און: מה יש לכם לתרום לעניין?
יאיר שילה: אנחנו בצד של מי שקיבלו כרטיסים.
יאיר שילה: בנושא הזה היתה אי בהירות, היה גם בג"צ שלא הגיע לידי מיצוי כי בסופו של דבר היועץ המשפטי לממשלה נכנס לנושא, בינתיים הוציא הנחיות של המותר ואסור בדיני קבלת כרטיסים ומובן שהמועצה מיישרת קו עם הנחיית היועץ המשפטי לממשלה בנושא הזה.
רוני בר-און: יש פה הערה שמעניינת אותי.
רוני בר-און: מצלצל לי איזה פעמון ישן בראש, שהחברה או היכלי הספורט או בלומפילד, או what ever it is נותנים את הכרטיסים ישירות לפונקציונרים בארגונים מהסוג שלך, להתאחדות, למועצה, במקום לתת את זה למועצה.
רוני בר-און: זאת אומרת אני רואה, ונדמה לי שגם המבקר ואני מצטרף בהכנעה לעמדה הזאת, שאם יש קריטריונים שאומרים שלמועצה להסדר ההימורים בספורט בגלל שהיא נותנת תרפ"ט מיליונים בשנה כדי לבנות את ההיכלות האלה, או מתחזקת אותם, או מפרסמת בהם בבחינת מה שנקרא תמיכה באמצעות הפרסום, מגיעים עשרה כרטיסים בכל אירוע.
רוני בר-און: החבילה הסגורה הזאת של הכרטיסים צריכה להגיע ליושב ראש המועצה, ליועץ המשפטי, למנהל הכללי, לממלא מקום המנהל הכללי והוא זה שמחלק את זה בתוך המועצה, ולא שכל איזה גראגר במועצה להסדר ההימורים בספורט או בהתאחדות לכדורגל מרים טלפון לפלוני אלמוני, שהוא מנכ"ל, סמנכ"ל בחברה, ואומר, 'תשמע, המעטפה שלי מוכנה?
רוני בר-און: אני בא לקחת אותה'.
רוני בר-און: זו הערה שעלתה בביקורת, המועצה מתנהגת כך?
רוני בר-און: אוקי, אם המועצה מתנהגת כך, אז אנחנו את שלנו בעניין הזה מול המועצה השגנו.
רוני בר-און: ההתאחדות לכדורגל, שיש לה כל כך הרבה אנשים שעובדים קשה בשביל ההישגים המפוארים של הכדורגל הישראלי בחרה שלא להופיע כאן, האחד שהוזמן למרבית הצער חלה.
רוני בר-און: נשלח לו מפה רפואה שלמה.
יאיר שילה: דוח הביקורת מתייחס עד כמה שאני הבנתי לתקופה של לפני הנחיית היועץ.
יאיר שילה: הנחיית היועץ היא מנובמבר 2005, אם אני זוכר נכון, והכרטיסים שאנחנו מצוינים בדוח הם לפני התקופה הזו.
יאיר שילה: יש, אם אני זוכר נכון, כרטיס אחד למנהל הכללי הלפני קודם של המועצה מינואר 2006, או פברואר 2006, ועד כמה שאני יודע באמת ברגע שיצאה הנחיית היועץ, הדבר הראשון שעשיתי זה הבאתי את זה לידיעת מקבלי ההחלטות ואני מניח שהיום הדברים מסודרים.
רוני בר-און: מר לארי, אתה גם רוצה להוסיף משהו?
איציק לארי: רק להוסיף, אנחנו לא מקבלים באופן מוסדר כרטיסים מהיכלי הספורט.
איציק לארי: ייתכן באמת מתחת לרדאר, או מעל הרדאר קיבלו פונקציונרים, אבל אנחנו לא מקבלים כרטיסים מהיכלי הספורט, לשום אירוע.
רוני בר-און: אוקי, בסדר, אני מבין שאין לך...
רוני בר-און: מר שילה, אני הייתי מצפה, בהכירי את פועלכם הטוב, שתנחו את כל הדרג המנהל וגם את הדרג של חברי הדירקטוריון, שחל עליהם באיסור מוחלט לקבל כרטיסים מהסוג הזה שלא באמצעות המועצה כאורגן.
רוני בר-און: אם המועצה מקבלת ומחלקת, אז אנחנו יודעים לטפל במועצה.
רוני בר-און: לא יכול להיות שדוח הביקורת הבא יצטרך לרוץ אחרי עובדים ו/או אחרי דירקטורים בעניין הזה.
רוני בר-און: אני חושב שזה תפקידך.
יאיר שילה: אני מסכים, עשינו את זה כשיצאה הנחיית היועץ.
יאיר שילה: אני מסכים שצריך לרענן, אנשים מתחלפים ב---
רוני בר-און: אני ואתה יודעים שאם נפתח ביום חמישי את הטלוויזיה בין 21:00 ל-23:00, נראה שם את כל הפרצופים, או לא נראה אותם?
רוני בר-און: או נשמח שלא נראה אותם?
רוני בר-און: אבל כל הפנים האלה, שאתה יודע שאף אחד מהם עוד לא מכיר את התנועה הזאת של היד לארנק בכרטיסי ספורט, כל אלה יושבים שם בהזמנות.
רוני בר-און: אז בוא, כולנו מכירים את התורה כולה, באמת, אפשר לשרש את התופעה הזאת, ושנותיה שנות דור.
רוני בר-און: אתה יודע ואני יודע, מערכות משותפות שלנו, מערכות נפרדות שלנו, צריך לעשות בעניין הזה מעשה.
רוני בר-און: ואם אומר ממלא מקום המנהל הכללי, 'אנחנו כמועצה לא לוקחים ולא מקבלים כרטיסים', אז צריך לדאוג שגם חברי הדירקטוריון וגם עובדי המועצה ו/או עובדי כל החברות בנות, נכדות, what ever של המועצה, טוטו וספורט טוטו וככה וככה וככה לא יקבלו את זה, כי אז הם יידעו שהם פועלים בניגוד להוראות היועץ המשפטי של התאגיד.
יאיר שילה: קודם כל אני אומר שאני מקבל ואני אומר שאנחנו נרענן את מה שאמרנו והוצאנו ומדי פעם הנושא עולה על סדר היום ואנחנו מרעננים אותו.
יאיר שילה: להבהיר את דברי ממלא מקום המנהל הכללי, הוא לא אמר ואני לא חושב שהוא התכוון לומר שאנחנו לא מקבלים כרטיסים בכלל, ההיפך, המועצה לפעמים מקבלת כרטיסים כי היא חלק מהאירוע, היא מחלקת את גביע הטוטו, זה המפעל שלה, אז היא לא תעניק את גביע הטוטו?
יאיר שילה: ודאי שהיא תקבל כרטיס.
יאיר שילה: המועצה רוכשת כרטיסים במסגרת הסכמים כי היא שולחת אנשים במסגרת התפקיד שלהם.
יאיר שילה: בפירוש, כשאתה תסתכל בטלוויזיה אתה תראה גם עובדים וגם לפעמים מנהלים של המועצה לפי העניין.
יאיר שילה: מה שאני אומר זה שהתופעה הלא תקינה, שהביקורת עמדה עליה, של קבלת כרטיסים שלא דרך המועצה, כאשר יש קשר מפוקפק לתפקיד, אם בכלל, אז אני מאמין באמונה שלמה שהנושא הזה מוגר.
יאיר שילה: כאשר היה מקרה ביחס למנהל הכללי הקודם, הלפני קודם, הביקורת אמרה 'איך קיבלת כרטיס?' המנהל הכללי הביא את זה לפני ועדת הביקורת של המועצה, הראה לה שלפני זה הוא היה בסיור בשביל לבדוק את יישום החוזה, תוך כדי הוא היה בסיור כדי לבדוק את יישום החוזה שנכרת והכספים שהמועצה כרתה עם גופים שונים, זאת אומרת הפרצופים ייראו, אבל זה ייעשה בצורה מסודרת וכשאנשים לוקחים אחריות, שזה במסגרת תפקידם.
רוברט טיבייב: לפחות להחליף אותם.
יאיר שילה: כן, אני אומר, המנהל הכללי הלפני קודם והמנהל הכללי הקודם, אנחנו מחליפים.
יאיר שילה: ..
רוני בר-און: איגוד הכדורסל.
רונן ויינברג: כן, גם אצלנו יצא נוהל מסודר, יש איסור חד וחלק על העובדים לקבל באופן ישיר, מעבר לזה אנחנו לא מקבלים.
רונן ויינברג: אבל אני רוצה להעלות שתי נקודות, אחת, בהסכמים שלנו עם היכלי הספורט אנחנו מקיימים בהיכל הספורט יד אליהו, נוקיה היום, גם את משחקי נבחרת ישראל בכדורסל נבחרות וגם את מפעל גביע המדינה בכדורסל.
רונן ויינברג: בכל משחק כזה, לפי ההסכם שאני מחזיק ביד, היכלי הספורט לוקחים כ-180 כרטיסים מאיתנו.
רונן ויינברג: אנחנו מחויבים, כולל מיקומים, יש פה מיקום של כל המקומות, איזה שורה, איזה כיסא, ואנחנו מחויבים לתת את זה.
רונן ויינברג: לדעתי עצם העניין לא תקין וגם הכמות היא לא הגיונית, 180 כרטיסים בכל משחק.
רונן ויינברג: המספר המדויק הוא 177, כ-180.
רונן ויינברג: העלות, זה נושא נוסף.
רונן ויינברג: אנחנו משלמים לכל משחק כזה 80,000 ₪.
רונן ויינברג: מעבר לכרטיסים, מקבלים שום דבר, כאשר יש---
רוני בר-און: זה לא עניינה של הביקורת.
רונן ויינברג: שנייה, אבל יש התחייבות של החברה למועצה להסדר הימורים בספורט שתרמה לשיפוץ, יש התחייבות שזה יהיה מחירי עלות---
רוני בר-און: תלכו לבתי משפט עם זה, בזה אנחנו לא מתעסקים.
רוני בר-און: אני מסביר לך, זה עניינים שלא תפקידה של הביקורת להתעסק בדבר הזה, אבל אם מישהו בדרך עוצר אתכם וקונס אותך ב-177 כרטיסים על כל אירוע ולא משלם, זה דבר שאני לא מבין.
רוני בר-און: אני מכיר הרי אצלכם, גם בהתאחדות לכדורגל, יש מה שנקרא התעודות, יש תעודות שההתאחדות והאיגוד מחלקים לשופטים, לעסקים בכירים, זו תעודת כניסה בחינם, זה לא נושא הביקורת, זה נושא לביקורת אחרת, אצלם, כרגע הנקודה שמאוד מעניינת אותי ועל זה אנחנו.
רוני בר-און: .. תשמע, אם הוא יקר לך, תלך למקומות אחרים, אל תעשה איתו הסדר.
רונן ויינברג: אין אולם, זה מונופול.
רוני בר-און: תאמין לי, כשהוא יעמוד ריק, הוא ייתן לך מחירים אחרים.
רוני בר-און: אם אתה תכתיב לכל הקליינטים שלו, בגלל הקרטל שהוא עושה על המחירים, הוא יוריד את המחירים.
רונן ויינברג: הבעיה היא התחייבות למחירי עלות.
רונן ויינברג: יש התחייבות למועצה להסדר למחירי עלות, זה מה שהעליתי כאן.
רוני בר-און: את זה לא הבנתי.
רונן ויינברג: המועצה להסדר ההימורים תרמה סכום נכבד כדי לשפץ את האולם.
רונן ויינברג: במסגרת ההסכם יש התחייבות שמשחקי נבחרות ישראל וגביע המדינה יינתנו לאיגוד הכדורסל במחירי עלות בלבד.
רוני בר-און: זה שלך, זה אתה נותן.
רוני בר-און: האיגוד נותן למועצה.
קריאה: לא, הוא מדבר על זה שהיכלי הספורט התחייבו לתת את עלות השימוש במחירי עלות.
רונן ויינברג: אלא אם כן אם יבטיחו לי שמשלמים 1,000 ₪ למשחק זה מחירי עלות, לדעתנו זה לא כך, כי אני מקבל את זה בלי שמירה, בלי אבטחה, בלי שום דבר, רק את האולם, לא נראה לי ש-80,000 זה מחיר עלות.
רונן ויינברג: לכן העליתי את זה כאן, לא מבחינה מסחרית.
רוני בר-און: בסוף היום הרי אנחנו כולנו מכירים את העסק הזה, במועצת ההימורים יושב הנציג שלך, חבר בדירקטוריון, גם חבר בוועדת המתקנים.
רוני בר-און: אם לא מכבדים את ההתחייבות של היכל הספורט כלפי מועצת ההימורים לתת לכם את זה במחירי עלות, שמועצת ההימורים לא תיתן להם כסף, פשוט.
רוני בר-און: לפחות כך אני נהגתי בתקופתי כשאני הייתי יושב ראש המועצה.
רוני בר-און: אם הם לא כיבדו את ארגוני הספורט, שאני הייתי מופקד על ה-well being שלהם, על הכסף שלהם, הם לא קיבלו כסף, ולא התביישתי להוריד להם, תשאל את אדון שילה, אחרי 15 שנה, בהחלטה של 2.5 דקות, את המדבקה באמצע שהיה של הטוטו?
רוני בר-און: הורדתי את זה ואמרתי להם, 'לכו תביאו את הכסף ממקומות אחרים'.
רוני בר-און: הם, או מכבי, אני לא זוכר מי זה היה.
רוני בר-און: את זה אתה צריך לסדר איתם, אבל העניין של הכרטיסים, נסיים את הסבב הזה, יש לך עוד מה להגיד, עורך דין ויינברג?
רונן ויינברג: לא, תודה.
רוני בר-און: התנועה לאיכות השלטון, עורכת דין מיקה קונר קרטן.
מיקה קונר קרטן: קצר, כי הדברים הועלו, אבל אני באתי לכאן כי התנועה רואה חשיבות מאוד גדולה, קודם כל בכל הנושא שהוא נושא בעייתי ואנחנו עוקבים אחרי זה ונמשיך לעקוב אחרי זה, אחרי היישום של הממצאים כאלה, כי כמו שאתה התחלת ואמרת, זה כבר ארוך, זו כבר פעם שנייה שהם מסבירים שהכל מסתדר.
רוני בר-און: עוד לא התחילו עם האבות המייסדים, כי אותם לא עניין ספורט, אבל מרגע שהאבות המייסדים גם התעניינו בספורט זה התחיל.
מקיה קונר קרטן: בדיוק ככה, אבל מה שאותנו הקפיץ בעיקר זה התשובה המיתממת, וכבוד היושב ראש אמר המתריסה, של עיריית תל אביב בנוגע ליישום של ההחלה של חוזרי מנהל כללי על תאגידים עירוניים וכביכול ההתנערות מהם ובעצם זאת עקיפה מסוכנת מאוד מבחינתנו ואני שמחה שהיועץ המשפטי של הוועדה העלה את הנקודה הזאת, אנחנו לא רואים בזה שום קושי משפטי, להחיל עליהם את החוזרים האלה, אבל כנראה שצריך את הדברים ברחל בתך הקטנה, ומשרד המשפטים אמר כבר שהוא ישקול את זה.
מקיה קונר קרטן: אני חושבת שזה מאוד חשוב, כי זה פתח מאוד מסוכן שיכול להיות לעוד הרבה דברים אחרים וחשוב מאוד שהדברים ייעשו וגם אחרי זה נמשיך לעקוב.
מקיה קונר קרטן: זהו, זה הכל.
רוני בר-און: תנועת אומץ?
רוני בר-און: מיד אני חוזר אליך.
רוני בר-און: יש איזה גורם שהוזמן, שנמצא, שלא קראתי בשמו?
הראל גולדברג: אדוני היושב ראש, אנחנו, בעקבות פסיקה של בית המשפט שניתנה בנושא, הייעוץ המשפטי לממשלה התבקש לשקול גיבוש של הנחיות ונוהל בנושא הזה, איך בדיוק ננחה, מכיוון שהנתבעים שלנו הם לא רק תאגידים עירוניים, הם גם גופים ציבוריים אחרים, או סמי ציבוריים, סוכנויות, רשות עתיקות, תאגידים עירוניים וכו', אנחנו צריכים לחשוב בדיוק על הפלטפורמה המשפטית הנכונה לייצר הנחיה נורמטיבית שתחייב את מכלול הגופים, צריכים בכלל לבדוק האם קיימת אפשרות כ זאת, אבל לגופו של עניין אנחנו עכשיו פועלים לגיבוש נוהל, כבר קיימנו שלוש ישיבות אצלנו במשרד בנושא הזה, לגיבוש נוהל שיעסוק בדיוק בנושא הזה, על אופן חלוקת כרטיסים, האם בכלל אפשרי, ככל שאפשרי לפי איזה תבחינים, אילו קריטריונים וכדומה, אדוני.
רוני בר-און: מר גולדברג, תגיד לי מתי אני יכול לצפות לראות את הטיוטה הראשונה של הנוהל הזה?
הראל גולדברג: טיוטה ראשונה אני חושב שאני כן יכול לדבר על זמנים, אישור סופי לא בידיי, כידוע, אני חושב שאנחנו יכולים להתכנס לשלושה חודשים, ככל שזה מקובל על אדוני.
רוני בר-און: אני מאוד אשמח.
רוני בר-און: אני רושם לפניי שבישיבת המעקב הבאה שלנו, זה בעוד שלושה חודשים.
רוני בר-און: אם יהיה לך קודם, אני אשמח לראות את זה קודם, אם תרצה להציג את זה בדיוק, מה שנקרא להשיק את זה בדיון, נביא לפה תזמורת, לא נחלק כרטיסי חינם.
קריאה: אני לא בטוח, אדוני, שזה יהיה נכון לחלק טיוטה עוד לפני שאנחנו מגובשים.
קריאה: אבל להצהיר על קיומה בהחלט אני יכול.
רוני בר-און: תודה רבה, אני מאוד אשמח שזה יקרה בעוד שלושה חודשים.
רוני בר-און: בבקשה, מר גלרט, תסביר לנו מה הדבר הזה, למה התחייבתם לתת במחירי עלות, אני לא מבקש ממך שתסביר לי כמה עולה לך חשמל עם מיזוג אוויר וסדרנים וכל הדברים האלה, זה לא המקום לדיון, אבל 177 כרטיסים, מה קרה?
אלון גלרט: אני אגע קודם כל---
רוני בר-און: אני מבין שיש לך צרכים, תקנה, מה זאת אומרת?
רוני בר-און: מה, מוכר בחנות אוכל כל הזמן, אם זו חנות מזון, או מתלבש כל הזמן על חשבון החנות?
רוני בר-און: אז נגיד שהוא לא משלם את המחיר המלא, נגיד שלא מרוויחים עליו, נגיד שמוכנים להפסיד עליו קצת, אבל פה לא לעניין.
אלון גלרט: אדוני, אני ראשית אתייחס לדבר שקצת מקומם אותי.
רוני בר-און: לפני שהתחלנו לחלק את זה, אתה מבין?
רוני בר-און: אתה יודע מה, אם לא תיקח, אז גם כל אלה שכל הזמן באים, תן לי ותן לי ותן לי 6 ותן לי 12, ו'בעלי יברח לחוץ לארץ', או 'הבן שלי השתחרר מהצבא', אני מכיר את כל הרפרטואר, אני יכול לכתוב את הספר, לא יהיה לך, לא תעמוד בפיתוי, לא תחטוף את דוחות הביקורת האלה.
רוני בר-און: בשביל מה אתה צריך את זה?
אלון גלרט: אדוני כמובן צודק, זה אני לא צריך לומר, ואדוני גם מתפרץ לדלת פתוחה.
אלון גלרט: הסוגיה הזאת עומדת כל הזמן על השולחן, אני לפחות ככל שאני עוסק בנושא הזה משלב מסוים שמשרד המבקר התחיל בבדיקה, וצריך לזכור, וזאת סוגיה שגם אני מפנה למשרד המשפטים כשהוא בוחן את הדברים, אנחנו תאגיד עירוני, לא לשווא הקימו את החברות העירוניות, הן פועלות בסביבה עסקית, בסביבה עסקית יש לי צרכים והצרכים האלה, כשאדוני לא היה, קצת פירטתי אותם ואני לא מדבר כרגע על העובדים ואני לא מדבר על עוד גורמים, אבל לדוגמה, אני מדבר על כב"א ועל מד"א ועל משטרה וגורמים כאלה שלהם אני צריך לתת, אבל אני אמשיך, יש לי גורמים עסקיים, מפיק, אם אני רוצה להביא איזה שהוא אמן, המפיק שלי לא יבוא ויקנה כרטיס כדי לראות אמן אחר ולראות איך האמן מתפקד.
אלון גלרט: אני צריך לתת לו עוד כרטיס, כי ככה זה עובד.
אלון גלרט: כי כשאולם פרטי עושה את זה, הוא נותן למפיק כרטיס בחינם.
אלון גלרט: אדוני כן צודק במובן הזה שיש כאן מידתיות, כשאתה לוקח כמות גדולה מדי, אתה יוצר באמת את אותה תחושה לא נוחה ולכן זה בדיוק מה שאנחנו עושים, אנחנו מצמצמים.
אלון גלרט: כבר בחודשים האלה, ואת זה אמרתי כשאדוני לא היה, כמות הכרטיסים המחולקים קטנה בקרוב ל-40%, אנחנו מחזירים הרבה מאוד כרטיסים לגורמים שמהם קיבלנו כרטיסים ואני חושב שהמידתיות פה היא משמעותית וכך גם נדבר פה על מספר שנקב איגוד הכדורסל.
אלון גלרט: אני רק מבקש להעיר לגבי איגוד הכדורסל, לגבי הנושא של העלות.
אלון גלרט: ראשית, משלמים 40,000 שקל עבור המגרש ועוד 40,000 שקל עבור זכויות פרסום שיכולים לוותר עליהן והן יישארו בידי ההיכל.
אלון גלרט: דבר שני, צריך לזכור שלמשוואה יש צד שני, אם אנחנו לא נגבה מחיר ועלות ההוצאות שלנו היא מעל 40,000, אבל אם לא נגבה את המחיר הרי שמי שיצטרך לשלם אותה בסוף זה הציבור באמצעות עיריית תל אביב, לכן צריך לזכור, קל מאוד לבקש מחירים מגוחכים, אבל בסופו של דבר הציבור צריך לשאת בזה.
רוני בר-און: אמרתי לו, לזה אני לא נכנס, זה לא תפקידה של הביקורת.
רוני בר-און: הם יכולים להפעיל עליכם לחצים, אתם יכולים להפעיל עליהם, הטוטו רוצה להיות מעורב, לא רוצה להיות מעורב, זה לא ענייני כרגע.
רוני בר-און: אני לא רוצה לרדת לרזולוציה---
אלון גלרט: מאה אחוז, רק ההערה נשמעה וצריך להוריד אותה ולהבין שאין בדברים ממש.
אלון גלרט: עוד הערה אחת, ברשות אדוני.
אלון גלרט: התייחס משרד המשפטים לבדיקה ולנושאים, אני מבקש שני דברים.
אלון גלרט: אחד, שוב, צריך לבדוק את הנושא ולהתייחס אחרת לתאגיד שנמצא בסביבה עסקית.
אלון גלרט: הדבר השני, אני מבקש, לגבי חוזר מנהל כללי של משרד הפנים, אני לא מתייחס כרגע לנושא של התחולה או לא תחולה, אני כן מבקש דבר אחד, הממונה על שוק ההון, כשהוא מוציא חוזר שמחייב את הגורמים ולא מעביר טיוטה שלו, אני לפחות, אם ניקח דוגמה, אפילו את החוזר הזה של ינואר 2009, הוא יצא בתקופת בחירות, זה לא משנה כרגע, אני שם את זה בצד, אבל לא הוצאה טיוטה שלו.
אלון גלרט: אני לפחות מכיר, אני למדתי בשנה א' את כללי הצדק הטבעי, אתה מוציא איזה שהוא נוהל, החלטה, וכאן לא מדובר בתקנה בת פועל תחיקתי, אתה מוציא חוזר מנהל כללי שעלול לפגוע בגורמים, צריך להעביר את זה לפחות לידיעת או לתגובת הגורמים שעלולים להיפגע.
אלון גלרט: ואני רוצה לבקש בהזדמנות זאת לתת הנחיה שככל שעומדים להוציא חוזרים שעלולים לפגוע בגורמים מסוימים, הרי שיעבירו טיוטה, כפי שמקובל במקומות אחרים.
רוני בר-און: אני אגיד בעניין הזה, אפילו שאני קצת מתקשה להאמין שאני צריך להגן על חוזרים של משרד הפנים מינואר 2009, אבל אני אעשה את זה בגלל ענייני הרציפות השלטונית.
רוני בר-און: מר גולדברג, יש מידה מסוימת של טעם בהערות של מר גלרט הן בגלל שהוא טוען אותן ויש לו הרבה ניסיון בדברים האלה---
דרור לוינגר: אז אני רק רוצה להשיב על הטענה הזאת.
רוני בר-און: אם אתם רוצים, מה שנקרא אנחנו את נפשותינו הצלנו, הוצאנו את החוזר ושאף אחד לא ינהג על פיו, אל תתחשבו במה שיש להם להגיד, אל תתנו להם להאריך את זה ואל תיכנסו לאיזה טרייד אוף בעניין הזה.
רוני בר-און: יש לא מעט היגיון ובזה אני אסתפק.
דרור לוינגר: תרשה לי משפט אחד, אדוני.
דרור לוינגר: לשמאלו של מר גלרט יושב עורך הדין עוזי סלמן, היועץ המשפטי של עיריית תל אביב, שמכיר היטב את שיתוף הפעולה בין השלטון המרכזי לשלטון המקומי, הן עם טיוטות תסקירי חוק, הן עם נהלים, אנחנו יושבים, מפיצים---
רוני בר-און: מולך יושבים שני אנשים שהם בעלי ניסיון רב מאוד בתחומים שאתם מופקדים עליהם, היום, הם באו מהדיסציפלינות האלה, ומוטב שתלכו אחד לצדו של השני מאשר אחד מול השני וכולנו נשמח אם תוציאו.
רוני בר-און: .. מצד שני, כמובן שאתה מופקד על אינטרסים א' והוא, יש לו אינטרסים ב' ובסוף מישהו צריך להכריע בעניין הזה.
רוני בר-און: אני רוצה להעיר לך הערה על השאלה של הסביבה העסקית.
רוני בר-און: זה נכון שאתה עובד בסביבה עסקית, וזה נכון שמתוך זה נגזרים אילוצים שלמערכות שלטוניות טהורות אין, אבל בסוף היום אתה תאגיד ציבורי, אין מה לעשות, עירוני, ציבורי, הכללים שמחייבים אותך הם מערך הביקורת שעומד מולך.
רוני בר-און: הסיפורים של כב"א ומד"א וכל ראשי התיבות האלה, עם כל הכבוד, הם מקבלים כסף בשביל לבוא לשם והם לא יכולים לשדוד אותך.
רוני בר-און: אז מי שבא לבוש מדים ייכנס ואתה גם משלם לו על זה שהוא בא, גם לכב"א וגם למד"א, זק"א אתם עוד לא מזמינים, ברוך ה', אבל משטרה וגלאי אנרגיה אטומית, כל האנשים האלה נכנסים כי הם מורשים, הם חייבים להיות---
נדב גרינשפן: נכנסים עם כרטיס.
נדב גרינשפן: אי אפשר להיכנס במערכת בקרת הכניסה הקרובה, רק אם יש לו כרטיס עם ברקוד הוא יוכל להיכנס.
רוני בר-און: החובש.
רוני בר-און: אבל אלה כרטיסי משתתף.
אלון גלרט: אין לו מקום ישיבה.
נדב גרינשפן: אין לו מקום ישיבה, אבל על פי חוקי הבטיחות והתמ"ת החדשים שחוקקו בכנסת ישראל, הוא חייב לקבל מקום ישיבה.
רוני בר-און: מאה אחוז, ברגע שזה יופיע שדרישות כיבוי האש צריכות להיות 5 כבאים ו-4 אנשי מגן דוד אדום, ו-25 שוטרים, שכולם לא יכולים לעבור בשער בלי לקבל ברקוד, אני מבטיח לך שהביקורת לא תתעסק בזה בתור כרטיסים.
רוני בר-און: זה לא סעיף לביקורת, זה מכשיר כדי להיכנס לאולם, כדי שיהיה מעקב מי נמצא ומי לא נמצא באולם, שהוא לא יישב לך במעברים, שלא יישב לך על הפרקט, אלא יישב בכיסא ששמור לו.
רוני בר-און: על זה אנחנו לא מדברים.
רוני בר-און: כל היתר, מסביב לדבר הזה יש תעשייה שלמה, וכדאי לכם, אני אומר לכם, אין הנזק שעומד בצער המלך.
רוני בר-און: אם אתם לא מסוגלים לעמוד בלחץ של האנשים האלה, תקנו את הכרטיסים, תשלמו, תזקפו את ההטבה ותעבירו את הלאה.
רוני בר-און: באמת, תשמעו, אתם ראויים לכל שבח, המתקן, אני לא ראיתי אותו מבפנים, אני מדיר את רגליי מהמקומות האלה, לפחות מהטלוויזיה מבחוץ נראה שעשיתם שם דבר נפלא, גם בלומפילד נראה יפה, הרבה יותר ממה שהיה, וגם היכלי הספורט נראים יותר יפה, לא חבל להדביק לזה את הכתם?
רוני בר-און: זה דבר שניתן לסדר על נקלה, פשוט צריך יכולת עמידה מול האנשים, זה הכל.
רוני בר-און: להגיד להם, די, נגמרו החגיגות.
רוני בר-און: זוכרים כשהיינו ילדים, בסרטים שהיו אז, כשהיו מביאים סרט טוב היה כתוב למטה, 'הזמנות והנחות בטלות'.
רוני בר-און: תכתבו את זה.
אלון גלרט: אדוני, אני חושב שאנחנו לא שם, איפה שהדוח, אנחנו במקום אחר לגמרי, יכול להיות שעוד הדברים בשוליים.
אלון גלרט: גם צריך להזכיר, יש כמויות מסוימות שאנחנו מחויבים.
אלון גלרט: אנחנו סבורים, אני בכוונה אומר את זה על השולחן, בעינינו לעובדים שלנו יש זכות מוקנית ואנחנו לא יכולים להפסיק להם אותה באופן חד צדדי.
רוני בר-און: אז תמסדו את זה, תסדרו את זה, שימו את זה און רקורד, תזקפו את זה, אני לא יודע מה.
יובל חיו: היא לא היתה אמורה להפסיק, אם עובד מקבל, הדוח לא אומר להפסיק את ה---
אלון גלרט: מאה אחוז, אני רק אומר, לכן אנחנו בכמויות אחרות וכל הגורמים שאתה אומר, אדוני, שאנחנו צריכים לעמוד מולם, אני חושב שזה הולך ונעשה---
רוני בר-און: סליחה, אתה רוצה כרטיס?
רוני בר-און: לך תביא לי פתק ממבקר המדינה, זה הכי קל בעולם.
רוני בר-און: יש לכם פה באמת פלטפורמה מצוינת לנקות את העניין הזה.
רוני בר-און: זה כבר לא העסקונה של פעם, לא העסקונה הלאומית ולא העסקונה הספורטיבית ועסקים צריכים להתנהל בצורה מסודרת.
רוני בר-און: כן, אדוני נציג הביקורת.
יובל חיו: כמה דברים, רק לסיום הכללים, קודם כל אני חייב לומר, המשקפיים של ביקורת המדינה מול התאגידים העירוניים, ואני אומר את זה גם בהקשר לחטיבה לביקורת השלטון המקומי, הם משקפיים של החלת נורמות ציבוריות.
יובל חיו: אין לנו בעניין הזה ספק בכלל וזה הקו שמוביל אותנו בעבודת הביקורת.
יובל חיו: נמצא פה נציג משרד הפנים ואני מבקש שתיעשה בחינה איך לוקחים את ממצאי הדוח הזה ובוחנים אותם למול חברות נוספות שקיימות בשלטון המקומי שעוסקות בדברים דומים.
יובל חיו: התכלית שלנו זה להפוך את הדוחות האלה, בין היתר, גם למנוף להסדרה אופקית ככל שניתן ללמוד דברים כלליים בנושא.
יובל חיו: באשר לנושא של הסכמים להקצאת כרטיסים, ופה אני מפנה את הדברים לעורך דין גלרט, שהתייחס לזה קודם לכן, אני רוצה להיות ברור בנושא; דוח הביקורת כותב 'לדעת משרד מבקר המדינה מן הראוי שהחברה תימנע מחתימה על הסכמים שמחייבים גופים המקיימים אירועים במתקנים שבבעלותה, הסכמים שכוללים מכסות'.
יובל חיו: העלית פה דברים שבאמת יש בהם רציונל, אני מניח שאם היינו במקום הזה בביקורת, הביקורת הזאת לא היתה עולה.
יובל חיו: אנשי שירותי ההצלה, ככל שיש הסדרה בתוך ההסכמים לייעוד קונקרטי והתכלית ברורה, לא תהיה שום אמירה בדוח הביקורת.
יובל חיו: ככל שאנחנו במגרשים אחרים, אני חושב שראוי להדגיש שזו ההערה והערתו של מבקר המדינה, מן הראוי, היא קצת מעבר מאשר שיקול דעת חופשי בעניין הזה.
יובל חיו: עדיין אני נמצא באיזה שהוא ספק לגבי התוקף המשפטי של חוזרי מנכ"ל על תאגידים, אנחנו נעקוב אחרי הנושא הזה בעזרת הוועדה והמשך הטיפול.
רוני בר-און: אני קודם כל רוצה להודות לאנשי הביקורת, אני רוצה להודות לגורמים שבחרו להתייצב כאן ואני מבקש לקבל הסברים טובים מאלה שזומנו ולא הגיעו.
רוני בר-און: אני חושב שיש כאן הזדמנות פז להסדיר תקלה שמי שמכיר את הדיסציפלינה רואה אותה מתמשכת במשך הרבה מאוד שנים.
רוני בר-און: אני לא רוצה להזכיר נשכחות אבל אנשים חשובים במדינה הזאת שילמו מחירים יקרים על זה שכללי המשחק בחלוקת הזמנות לאירועים ספורטיביים ולאירועים שמתקיימים במתקנים ספורטיביים לא היתה מספיק ברורה בבחינת השמת מכשול בפני עיוור.
רוני בר-און: אני רוצה להביע את ההערכה שלי לפעילות שנעשית, גם אם אני לא יודע להגיד שהיא מלאה ושלמה המלאכה בחברת היכלי הספורט של תל אביב יפו וגם כפי שהוצגה על ידי היועץ המשפטי, יש לי ביטחון מוחלט שהיועץ המשפטי של עיריית תל אביב ידאג, כנציג הבעלים או כיועץ המשפטי של הבעלים של החברה העירונית הזאת, לכך שהמערכת הזאת תוסדר ככל שניתן במהרה ובשלמות.
רוני בר-און: וזה דוח הביקורת, אבל מי שרוצה לקרוא אותו ולהיזהר במקומותיו הוא ובמקומות אחרים מחוץ לתל אביב, זה בסדר גמור מבחינתי, אנחנו מצפים לקבל בישיבת המעקב הבאה את הנחיות היועץ המשפטי לממשלה בעניין הזה, כפי שהובטח לנו על ידי נציג משרד המשפטים, מר הראל גולדברג.
רוני בר-און: רשמנו לפנינו את התחייבות המועצה להסדר ההימורים בספורט, מפי יועצה המשפטי, לחדש ולרענן את הנוהל שעובדי המועצה, חברי הדירקטוריון של המועצה, אינם רשאים לא לפנות ולא לקבל כרטיסים באופן ישיר, אלא רק באמצעות המועצה כארגון, ככל שהמועצה זכאית לקבל כרטיסים כאלה ולפקח על חלוקתם.
רוני בר-און: ורשמנו לפנינו את הערות איגוד הכדורסל, באמצעות היועץ המשפטי ותשובת החברה, לגבי הסדרת העניינים ככל שהם בתחום הפיקוח של ביקורת המדינה וגם לגבי הסדרת העניינים שמחוץ לתחום הפיקוח של הביקורת ואנחנו מצפים לשמוע על הישגים גם בעניין זה בישיבת המעקב הבאה.
רוני בר-און: אני מודה לכם על ההשתתפות, תודה רבה וניפגש בעוד שלושה חודשים לדיון מעקב.
רוברט אילטוב: אני מתכבד לפתוח את הישיבה.
רוברט אילטוב: צריכה להצטרף אלינו חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, שבעצם יזמה את הדיון וכולנו ראינו את הדוח של מבקר המדינה, אני לא רוצה להתייחס לדברים ספציפיים, אני מקווה שנציג מבקר המדינה יתייחס לכך.
רוברט אילטוב: בואו נתחיל מהדברים של מבקר המדינה, בבקשה.
דן בנטל: בפתח הדברים אנחנו מברכים על הישיבה ומודים על ההזדמנות שניתנה לנו להציג את הפעילות, את ההערות ואת הממצאים של משרד מבקר המדינה בנושא הפגים.