GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי מזרחי: בצורה מאד פשוטה אפשר להגיע לכלל האמת ולחקר האמת ולשמור על כבודו של הנבדק.
אלי מזרחי: לגבי נושא הבדיקה עצמה, רבותי, אני 25 שנים רופא גריאטר ועדיין כשאני בא לבצע הערכה תפקודית של פציינט שלי, אני עדיין מתלבט, אני חושב שלהאציל סמכויות על רופא משפחה שבמסגרת ההתמחות שלהם הם לא מבלים ולו יום אחד במחלקה גריאטרית, קורס אחד בגריאטריה הם לא עוברים ולא משתלמים בו, ולהאציל סמכויות בתחום שאין להם ולו הבנה---
יואל חסון: אבל מה נעשה---
אורית זוארץ: אבל יש להם לפחות היסטוריה של המטופל.
אלי מזרחי: לא, לא, ההערכה תפקודית זה אישו בפני עצמו שמחייב לימוד, לימוד.
יואל חסון: אני לא מתווכח עם זה, יש בזה הגיון, אבל איך מתמודדים עם זה, אין לי---
אלי מזרחי: למשל, אני מסביר לך, חבר הכנסת חסון.
אלי מזרחי: לדוגמא רופאי משפחה, חלקם הגדול הם המומחים, הם עוברים הכשרה רבת שנים בתחום ועומדים בבחינות מדינה, אני מבקש שבמסגרת תכנית ההתמחות שלהם יכשירו אותם בתחום הגריאטרי, הם יבלו פרקי זמן, הם מבלים שנתיים במחלקה פנימית, למה?
אלי מזרחי: מחצית, רבותי, רבותי, סליחה, רבותי, 10 אחוז מכלל האוכלוסייה היא בת 65 ומעלה, הם צורכים 50% מסך כל השרותים, אני אמר שכל פציינט שני שמתדפק על דלתות רופא המשפחה הוא בגיל 65 והם לא ראו שום מחשבה לטפל פה.
יואל חסון: תודה, אני גם מודה לך שאתה באת, כי אתה נתת פה תוספת שהיתה חשובה.
אלי מזרחי: עוד הערה קטנה, חבר הכנסת חסון , אני במקרה ככה הסתובבתי כאן כרבע שעה לפני התחלת הוועדה.
יואל חסון: נחמד פה, לא?...
אלי מזרחי: כן, ממש יפה, יש כאן וועדה לקידום זכויות האישה, יש ועדה לשמירת זכויות הילד הצעיר, רבותי, הגיע הזמן להקים ועדה לשמירת זכויות הקשיש ומשרד שיטפל בעניינים האלה בצורה רצינית, שר שירכז את הכל.
אלי מזרחי: רבותי, כדי להבין, אני כקשיש, סליחה, אני כקשיש, שצריך להבין ממי אני צריך לקבל שירות צריך לעבור התמחות בנושא.
יואל חסון: טוב, תודה רבה, מר מזרחי.
יואל חסון: מר יוסי ענתבי אתה מנכ"ל מטב?
יוסי ענתבי: מנכ"ל מטב, עמותה לסיעוד.
יואל חסון: כן ,שתי דקות
יוסי ענתבי: העמותה לסיעוד, העמותה הגדולה ביותר.
יוסי ענתבי: אני חושב שחוק הסיעוד הוא חוק מצוין, הוא מקיים את מה שאומרים לו לתת, אני חושש בעתיד להשגת עובדים בתחום הזה, בעיקר מטפלות, כי בסיכומו של דבר מטפלות מקבלות שכר מינימום בממוצע פלוס 4 אחוז, ועבודת הטיפול היא עבודה קשה, גם מנטאלית וגם פיזית, ואנחנו צריכים למצב את המקצוע הזה ברמה הרבה יותר גבוהה.
יואל חסון: אז למה אתה משלם להם שכר מינימום?
יוסי ענתבי: כי זה התחשיב והתעריף שאני מקבל מהמוסד לביטוח לאומי לצורך חוק הסיעוד, לצורך מימוש החוק.
אסתר דומינסיני: תרשה לי, לא כדאי שאני אשיב לך פה.
יוסי ענתבי: לא, תשיבי, תשיבי.
אסתר דומינסיני: הביטוח הלאומי משלם לחברות הסיעוד 43 שקלים עבור שעת טיפול בקשיש.
יואל חסון: זה הרבה יותר משכר מינימום.
אסתר דומינסיני: אנחנו עומדים על כך.
יוסי ענתבי: אה, לא, לא, לא.
יואל חסון: סליחה, אתה פתחת סוגיה, אתה תקבל תשובה, פה זה ועדה לביקורת המדינה, זה כמעט כמו בית משפט, רק האמת.
יואל חסון: אז עכשיו נשמע את האמת ונחליט איפה היא ומה---
אסתר דומינסיני: אני אומרת שוב, ההסכם שלנו, החוזה שלנו עם חברות הסיעוד קיבל את הגיבוי של בג"ץ עם שבחים על השמירה של הזכויות הסוציאליות וזכויות השכר של המועסקים.
אסתר דומינסיני: אנחנו משלמים לחברות הסיעוד 43 שקלים שמעודכנים גם עם עליות התוספות עליות המדד וכיוצא בזה.
אסתר דומינסיני: למה יש כאלה פערים?
אסתר דומינסיני: אז זה כדאי לשאול אותם אז כדאי שלא תעלה את זה.
יואל חסון: כמו עם חברות הניקיון.
אסתר דומינסיני: על ה4% הלכתם לבית משפט, שלא רציתם לתת לעובדים תוספת.
יואל חסון: אתם מקבלים 43 שקלים לשעת עבודה של מטפלת ואתם משלמים לה 20 ומשהו שקלים,
יואל חסון: שזה שכר מינימום?
יוסי ענתבי: ממש לא, ממש לא,
יואל חסון: אבל הוא הרגע אמר שהוא שכר מינימום, אל תפריע לי, אני מדבר איתו עכשיו, אתה תענה, תכף אני אתן לך.
יואל חסון: אתה אמרת עכשיו שאתה משלם לעובדות שלך שכר מינימום.
יואל חסון: תסביר את הפער בין מה שאתה מקבל למה שאתה משלם.
יוסי ענתבי: אני אסביר אותה בקלות.
יוסי ענתבי: אני חושב שגם הגברת דומינסיני שיושבת פה יכלה להסביר אותו ולא להציג אותו
יואל חסון: תסביר אותו אתה.
יוסי ענתבי: אבל אני אסביר אותו.
אורית זוארץ: היא יכולה לדבר על מה שהיא משלמת אבל אתה צריך לדבר על מה שאתה---
יוסי ענתבי: היא יכולה לדבר על מה שהיא משלמת, אבל היא גם יודעת איך בנוי התשלום של אותם 43.
יוסי ענתבי: דרך אגב בעמותות זה סכום פחות מ43, זה רק סכום של 39 שקלים.
יואל חסון: אתה לא עמותה, אתה חברה.
יוסי ענתבי: אני העמותה הגדולה ביותר וארגון הסיעוד הגדול ביותר.
יוסי ענתבי: בתוך התחשיב הזה קודם כל לעובדת עצמה חוץ משכר המינימום אמרתי בתוספת 4 אחוז וזה לפי התחשיב של הביטוח הלאומי, מגיעות לה כל הזכויות הסוציאליות: חופשה ומחלה וחגים ומתנות, וכל הדברים האלה, כך שזה מעלה את זה כלפי מעלה.
יואל חסון: זה לא מגיע לפי שתיים, אין סיכוי.
יוסי ענתבי: רק רגע, רק רגע, תן לי לגמור עד הסוף.
יוסי ענתבי: אחר כך הביטוח הלאומי, לצורך המתן שרותי הסיעוד, דורש מאיתנו בקורי בית של עובדים סוציאליים ומה שנקרא בקריות, התעריף עליהם הוא נותן לנו כניהול כ-4% ורמת רווח 4%, על זה יש להוסיף רמת רווח 4% בתוך התחשיב וזה בודאי גברת דומינסיני יודעת.
יוסי ענתבי: בתוך, מעל זה יש תוספת של מס מעסיקים אצל חברות שמביאות את זה ל-43%, יש את המע"מ, ולכן זה עולה למעלה, אני יכול לשלוח לכבוד היושב ראש את התחשיב של הביטוח הלאומי שהוא נספח מחוזה ההעסקה ואדוני יראה בדיוק את התחשיב הזה.
יואל חסון: מאה אחוז, אנחנו נתייחס לזה .
יוסי ענתבי: והוא יראה את ההפרש, איך מגיע ה-20.7 שהיה בתחשיב לסכום הזה.
דורון רז: הערה קטנה, אני רוצה, הביטוח הלאומי עשה מכרז, חתם עם נותני השירותים, עמותות וחברות על מכרז, צרף למכרז תעריף מפורט לפי מבנה תעריף, שזה ממש עוול, מה שנאמר כאן והתעריף עצמו חושב, הרווח של העמותות או חברות הסיעוד ב4% בלבד,
אורית זוארץ: אז אל תעשה את זה,
יוסי ענתבי: רגע אחד, אני לא מתלונן, יש כאן, לא, כל היתר, סליחה, חברת הכנסת, כל היתר הם עלויות אמיתיות שנצרכות לצורך מתן השרות, על פי התחשיב שביצע בטוח לאומי ואפילו מבנה התעריף שלו.
יואל חסון: טוב, תודה, תודה.
יואל חסון: את, תפקידך?
אורנה זמיר: סמנכ"ל גמלאות בביטוח לאומי.
אורנה זמיר: על הנייר אולי זה נראה נכון מה שאומרים פה גם דורון רז וגם מנכ"ל עמותת מטב, אבל אנחנו במשך שנים ניהלנו דיונים בבתי המשפט משום שצריך להפריש למטפלות עבור פצויי פרישה ומפטרים את המטפלת אחרי 5 חודשים, אז הכסף נשאר אצל החברה, משום שכשצריך להפריש לעובדים זרים ולא מפרישים, הכסף נשאר אצל החברה, משום שבתחשיב יש תשלום של שכר מינימום פלוס ארבעה אחוז ורק חברה אחת משלמת את התשלום המינימום פלוס ארבעה אחוז והשאר מקבלים את הארבעה אחוז ולא משלמים אותו למטפלות.
אורנה זמיר: אז יש פה הרבה שהם מעל התחשיב של הארבעה אחוז.
יוסי ענתבי: למה את לא אומרת שהיה פסק דין של בית המשפט ?
יואל חסון: סליחה, אל תפריע, אני מודה לך , תודה רבה.
יואל חסון: עורכת דין יפעת סולל מ"כן לזקן"
יפעת סולל: קודם כל אני רוצה באמת לברך את משרד מבקר המדינה על כי הוא בחר בדו"ח האחרון להקדיש חמישה פרקים לנושא הזקנים והטיפול בזקנים והטיפול בקהילה והטיפול בבית ובריאות זקנים, אנחנו בעצם פה לשיטתי בישיבת המשך מהישיבה בשבוע שעבר על הטיפול במחלקות הפנימיות בבתי החולים ושמענו פה נתונים מאד קשים על 1500 איש שמתים שמתו בחורף האחרון במחלקות הפנימיות מזיהומים, רובם הגדול אנשים זקנים.
יפעת סולל: אני חושבת שאחד הדברים שככה עלו כאן
יפעת סולל: באמת בדברים של משרד המבקר ושלא נכנסנו אליהם כנראה כי הגורמים הרלבנטיים לא נמצאים כאן זה הנושא של הטיפול בבית שקופות החולים לא מבצעות אותו.
יפעת סולל: הוא נושא מאד משמעותי עכשיו הם לא מבצעות אותו גם חברת הכנסת זוארץ העלתה את הנושאים של הקריטריונים, מה הם צריכים ומה הם לא צריכים אבל מעבר לזה אנשים אין להם מושג שהם זכאים בכלל לקבל טיפול בבית ואנחנו רואים אנשים שהם פשוט לא מקבלים טיפול מינימאלי משום שהם לא יכולים להביא את עצמם אל קופות החולים, הם לא, אף אחד לא מידע אותם שהם רשאים לקבל טיפול בבית ולכן הם פשוט מגיעים למצבים הרבה יותר קיצוניים, אגב בסוף הם מגיעים למצבים שהם נזקקים לאשפוז בבתי חולים הרבה מעבר למה שהם היו צריכים לו היו מקבלים טיפול מונע במועד.
יפעת סולל: עכשיו אני אגיד באמת בשלושה משפטים למרות שבאמת לדעתי צריך להקדיש לזה באמת ישיבה שלימה כאן ובמקומות אחרים בנושא של הסיעוד.
יפעת סולל: הבעיה הבסיסית היא שבאמת הזכות לטיפול סיעודי לא קיימת היום במדינת ישראל וזה כולל גם את הטיפול בבית וגם את הנושא של האשפוז הסיעודי והם כרוכים אלה באלה.
יפעת סולל: הזכות לטיפול סיעודי לא מוכרת לזכות לחיים בקהילה, לא מאורגנות שתיהן לא מאורגנות בעצם בחקיקה, יש כשל כלכלי מטורף בעניין הזה של בין הטיפול בבית לבין האשפוז.
יפעת סולל: יש משפחות שיותר קל להם להחזיק אנשים לטיפול בבית, יש משפחות שיותר זול להם להחזיק אנשים באשפוז והחלטות לעיתים מתקבלות לא על בסיס הצרכים האמיתיים אלא בגלל נתונים כלכליים שאנשים פשוט לא יכולים להרשות לעצמם אחרת.
יפעת סולל: אנחנו חייבים להגיע למצב ששעות הטיפול בבית יהיו מעבר לקיים היום, אנחנו מדברים היום על 22 שעות מקסימום של מטפל ישראלי בבית, אנחנו חייבים להעלות את זה באורח מאד משמעותי וליצור את המצב שמאפשר גם טיפול סיעודי בבית ומרכזי יום בלי שזה יהיה אחד על חשבון השני, צריך לזכור שאם אנחנו ניצור מצב שמאפשר גם מרכזי יום וגם טיפול סיעודי בשעות מוגברות אנחנו לא נזקק ל57 אלף עובדים זרים בסיעוד שחיים בתנאים בלתי אפשריים ולא משלמים להם אפילו שעות נוספות.
יפעת סולל: הדבר הזה הוא בר פתרון, מדינת ישראל עברה,
יפעת סולל: חצי משפט, מדינת ישראל עברה באמת כל גבול מהבחינה הזאת ואפשר לבנות את---
יואל חסון: אה, לא הבנת שזה הסימן לסיים?
יפעת סולל: חצי משפט.
יפעת סולל: אני פשוט רוצה להזכיר שבעניין הזה של תנאי העובדים הזרים יש פסק דין שקבע שהכנסת צריכה להזדקק לזה, צריך להחזיר את זה לחקיקה.
עדינה מרקס: אני מטפלת בזה בוועדה למאבק בסחר בנשים, זה בסדר.
יפעת סולל: אנחנו לא בדיון על העלאת גיל הפרישה, אבל צריך לזכור, נדמה לי , שכשמדברים על שוויון ושוויון זה חשוב, וגם אם אנשים יעבדו יותר יהיה להם יותר קצבה אבל במדינת ישראל רק 53 אחוז מהנשים עובדות מעל גיל 55, נשים מעל גיל 60 זה כבר פחות מ50 אחוז.
יואל חסון: טוב תודה רבה, אני מודה לך, הבנתי.
יואל חסון: עדינה מרקס יושבת ראש האגודה לזכויות החולה.
עדינה מרקס: נכון
עדינה מרקס: מטבע הדברים פונים אלינו הרבה קשישים אבל יותר מזה פונים אלינו הדור השני- הבנים והבנות של הקשישים, ואנחנו עדים למסכה של סבל נורא של הקשישים האלה וסבל נורא עד כדי היסטריה של הדור השני.
עדינה מרקס: לא אאריך.
עדינה מרקס: הסיפור של קשישים הוא כמו סיפור של 6 אנשים שממששים פיל וכל אחד רואה רק את החלק שלו, אני רואה את החלק של מתן שירותי בריאות וישנה בעיה קשה מאד במתן שירותי בריאות, אבל עוד לפני כן, יש לי בעיה עם המטפלים בקשישים ואני לא מדברת כרגע על איכות הטיפול אלא מי מפקח על המטפלים.
עדינה מרקס: עוד יותר מזה, יש להם באי כוח ואפוטרופוסים, מי מפקח על האפוטרופסים?
עדינה מרקס: היום אין פקוח על האפוטרופוסים, על הפעילות היומיומית של אפוטרופוסים ואנחנו נתקלים הרבה מאד בבעיות של בני משפחה שאומרים ל'קרוב שלי שמו אפוטרופוס והוא מתנכר לו, הוא לא מוכן לעשות זה והוא לא מוכן לעשות זה', ואין היום שום עניין של פקוח על אפוטרופסים, אין גם עניין על הפקוח של המטפלים.
עדינה מרקס: זה נכון שהמוסד לביטוח הלאומי באים,
עדינה מרקס: הבדיקות, הטיפול בית.
עדינה מרקס: יש בו אפליה קשה מאד כי קופות החולים לא תמיד מספקות טיפול נכון אפילו הפילאטיבי, ישנה הוראה על טיפול, לגבי טיפול פליאטיבי שיצאה מהמנכ"ל של משרד הבריאות, אבל תראו לי כמה אנשים נהנים מהטיפול הפליאטיבי וזה טיפול שניתן לאנשים בימיהם האחרונים.
עדינה מרקס: זה החסד של האמת, זה החסד שניתן לאנשים האלה לפני שהם מתים.
עדינה מרקס: מה נותנים להם?
עדינה מרקס: כמה נותנים להם?
עדינה מרקס: כמה מבקרים בהם?
עדינה מרקס: רבותי, מי שיושב אצלנו ושומע את הפניות של הילדים, הבנים והבנות ובמיוחד הבנות של הורים שהם מאד מאד רגישות לענין הזה ואנחנו שומעים זעקות שבר כל יום מחדש.
יואל חסון: תודה, אני מודה לך, את חזרת על הדברים, אבל אמרת דברים חשובים בתחילת דבריך, תודה רבה, אני מודה לך.
יואל חסון: יהונתן למברגר?
יהונתן למברגר: אני ממכבי שרותי בריאות מנהל מנהלת הגריאטריה.
יהונתן למברגר: שתי הערות קצרות.
יהונתן למברגר: אחד- אני מברך על הדיון אבל אני עוד יותר מברך על עבודת מבקר המדינה שלדעתי עשה עבודה רצינית מאד ולקח על עצמו את הנושא של הזקן בכללותו ובודק את זה מאספקטים שונים, אפילו שהביקורת לפנינו מופנית כלפינו כקופה וכל הקופות, אני חושב שזה עושה שרות טוב לכולנו, מספק לנו הרבה עבודה להרבה שנים.
יהונתן למברגר: הערה אחת לגבי הנושא של רצף הטיפולי, אנחנו ב-2009 ותחילת 2010 קבלנו מהמוסד לביטוח לאומי רשימות של אנשים זכאי חוק שקיבלו מהחוק ונדחו מהחוק, הדבר הזה הופסק.
יהונתן למברגר: הופסק בהוראת, לדעתי, קשישי המדינה, וחבל, מכיוון שאנחנו בקופה, ואני יודע שקופות אחרות, לקחנו את הרשימות, למדנו מי יהיה שם בביטוח לאומי, למדנו על מרכיבי הטיפול שלהם לפי המבחן תלות, על ידי זה יכולנו לאתר אנשים שאצלנו לא קבלו שירותים, וזה צריך להמשיך.
יהונתן למברגר: אני מבקש מיושב ראש הוועדה לעשות, איך אומרים, להפציר במוסד לבטוח לאומי שימשיך להעביר לקופות רשימות של מקבלי החוק, זכאי החוק, ואז אני חושב שזה ישפר את תפקוד הקשישים במדינה.
יהונתן למברגר: תודה.
יואל חסון: טוב, תודה רבה, אני מודה לך.
יואל חסון: אחרונת הדוברים לפני סכום- אריאלה סדון, כן, בבקשה גברתי.
יואל חסון: את עובדת סוציאלית ומנהלת תחנת תחום זקנה בעירת אשקלון אז בא נשמע.
אורית זוארץ: הם גלגלו הרבה על השלטון המקומי, בוא נראה מה אתם מקבלים מהמשרדים לגמלאים
יואל חסון: וקיבלת חוברת מהמשרד לוותיקים?
אריאלה סדון: החוברת שלנו בהמתנה שנה וחצי, אצלנו, להפקה---
אורית זוארץ: יש לכם תוכנית אב לקשישים, לגימלאים?
אורית זוארץ: שמענו שיש קמפיין עכשיו.
אריאלה סדון: כן.
יואל חסון: מה, שנה וחצי אתם מחכים לאישור של החוברת?
אריאלה סדון: כן, לחוברת.
אריאלה סדון: אוקי, מה שחשוב לי להזכיר, כל הנושאים שדוברו כאן בעצם נשפכים לתוך שרותי הרווחה: הסיעוד, מרכזי היום, המטפלות, העובדים הזרים, כל הנושא של האיתור, כל מתן השירותים שגברת בר גיורא דברה עליהם בעצם מגיעים לשירותי הרווחה וזה לשולחנו של העובד הסוציאלי, וצריך להזכיר את זה בצורה חד משמעית מכיוון שכולם בונים על התשתיות של העובדים הסוציאליים בתוך שירותי הרווחה.
אריאלה סדון: הסיעוד בונה על התשתיות ואנחנו לשמחתנו מקבלים, יש את השיתוף הפעולה המלא עם הביטוח הלאומי בנושא תקינה של עובדים סוציאליים ושרותי הרווחה שרכזות חוק ביטוח סיעוד , ומשם אנחנו מקבלים חלק מהתקינה.
אריאלה סדון: זאת אומרת היום יש לנו את המסמך שהכין מנכ"ל עיריית אשקלון שמנתח על דקויות של הדקה איך אפשר לנהל את הטיפול ואת הפער שקיים בין הציפייה למתן השרות לבין מצבת כוח האדם שזה משהו מאד מאד משמעותי מבחינתנו.
אריאלה סדון: עכשיו כל השירותים וכל הארגונים קמים ונותנים שירותים על בסיס של תקינת כוח אדם כמעט בלתי אפשרית.
אריאלה סדון: אם אני מדברת על עיר שיש בה משהו בסדר אשקלון, של 18 אלף אנשים מבוגרים שמבחינת אחוז אנחנו ב16 אחוז זקנים בעיר, כשהממוצע הארצי הוא 11 אחוז- אנחנו היום נותנים שרות במשך שנה ל6,000 מטופלים, סך הכול יש לי 11.5 משרות של עובדים סוציאליים.
אריאלה סדון: זה בלתי אפשרי, זה בלתי ניתן לביצוע.
אריאלה סדון: מה שצריך להיבדק כאן בצורה מאד מאד יסודית זה באמת הנושא של התקינה.
אריאלה סדון: אם אתה מדבר על זה שהאימא לא מקבלת אינפורמציה ולא מקבלת מידע על מה הם השירותים הקיימים בעיר שלה, זאת אחריות של שירותי הרווחה במידה מסוימת, אבל שירותי הרווחה לא מגיעים למצב שהם בעצם יוצאים לעשות עבודה של איתור, של ידוע, מניעה, להגיע בכלל לבתים כעבודה יזומה, אנחנו בכלל כמעט לא מגיעים למצב של עבודה יזומה, אנחנו כל הזמן מגיבים למצב שאנחנו מגיעים לעבודה, ולמה?
אריאלה סדון: כי כמות העבודה שנדרשת לעובד, אם אני מדברת על עובד שממוצע התיקים שלו מגיע ל700-800 מטופלים, הוא לא יכול לצאת אחר כך לעשות עבודה אחרת, הוא צריך לעשות אפוטרופוסות, הוא צריך לתת מענה לקשישים בסיכון.
אריאלה סדון: היה לנו אתמול מקרה של אישה שדווחה שבעלה הכה, בעלה חנק אותה ומדברת על אנשים מאד מבוגרים, היא הגיעה עם סימני חנק למרכז היום ועם חבלות, היה צריך לרתק מספר עובדים שיטפלו אך ורק במקרה זה, כדי לבדוק הגנה ולהוציא אותה למקלט לנשים מוכות וליצור קשר עם הילדים ולתת לילדים, לקחת אחריות כי הילדים לא רצו לקחת אחריות, אמרו אנחנו לא מסוגלים לקחת אחריות, יש לנו אבא אלכוהוליסט בבית, מה אנחנו נעשה איתו, אם אתם תיקחו את האימא?
אריאלה סדון: מי יטפל בו?
אריאלה סדון: אנחנו לא מסוגלים לטפל, אנחנו גם מפחדים ממנו.
אריאלה סדון: כל המערך אתמול, אנחנו לא סיימנו, כן, זה ברור, אנחנו רק התחלנו לגעת.
אריאלה סדון: מה שאני מנסה להגיד לאדוני יושב ראש הוועדה ולחברי הוועדה המכובדים, צריך לתת מענה לתקינה שקיימת בשירותי הרווחה על מנת שכל המתכללים האלה לא יבנו על מערך שהוא כמעט בלתי אפשרי כבר היום.
יואל חסון: אני מסכם את הדיון, ואלה הן החלטות הוועדה: קודם כל אנחנו מבקשים להודות למבקר המדינה ולצוותו על עבודתם ועל הכנת הדו"ח הזה ובאמת, זה נאמר פה קודם, העובדה שמשרד מבקר המדינה בחר להקדיש פרקים חשובים בתחום של הקשישים והטיפול בקשישים, זה דבר שאני מאד מעריך ואני חושב שיש לו עניין ערכי מאד חשוב, אני מודה לכם על העבודה.
יואל חסון: אני מבקש להודות גם לחברת הכנסת זוארץ, לחבר הכנסת טיבייב, לחבר הכנסת חנין שלא הגיע לדיון הזה, אני פחות מודה לו, אבל לחברי הכנסת טיבייב וזוארץ שבאמת יזמו את הדיון, היו, השתתפו ובאמת עלו כאן דברים מהותיים.
יואל חסון: למנכ"לית הביטוח הלאומי אנחנו פותחים פה בכמה סיכומים והחלטות של הוועדה.
יואל חסון: קודם כל לגבי הביטוח הלאומי אנחנו שמענו והייתה פה סקירה על הנקודות החשובות שקשורות, גם יש פה כמה דברים שאנחנו מבקשים שיעשו.
יואל חסון: דבר ראשון זה הנושא של הנוהל, נוהל הבדיקות, נוהל מבחני קבלת ההקצבה.
יואל חסון: , את דברת על, ADL, כן, את דברת על הנושא של הפרשות, נתנה הוראה להסיר את זה, בכלל אני מציע לרענן את העניין הה, זה לא מתנגד לADL, אני לא חושב שזה דבר לא נכון, אבל צריך לבחון דרך שבה זה נעשה, יכול להיות שצריך לעשות הכשרה מודרנית חדשה עדכנית לנשים שעושות, זה בדרך כלל נשים, לאחיות שעושות את הבדיקות הללו ולחדד את הנוהל.
יואל חסון: אני מבקש שייצא נוהל חדש בהנחייתך, חתום על ידך, עדכני כמו שאתם יודעים להוציא נהלים כשאתם רוצים, שיפורסם באתר האינטרנט, ושיהיה באופן חד וברור לגבי הנוהל הזה והכשרה או עדכון ההכשרה של האחיות האלו.
יואל חסון: אני מבקש שתוך שבועיים יצא אישור ממך אלי שאכן הנוהל הזה פורסם והתייחסות שלך לנושא של ההכשרה של האחיות שעושות את מבחן הADL.
אסתר דומינסיני: הן עוברות הכשרה, אבל אני---
אורית זוארץ: לחדד את הנוהל.
יואל חסון: הן מקבלות הכשרה אבל לחדד את הנוהל ולחדד את נושא ההכשרה, כי יכול ששם איפשהו ברמת הביצוע זה לא עובד באופן שצריך.
יואל חסון: אין מה לעשות, צריך את הנוהל הזה, רק צריך לעשות אותו בצורה יותר מעודכנת.
יואל חסון: אותה תשובה על הקצבאות, אני לא רוצה להיכנס לנושא הזה.
יואל חסון: זה לא היה הדיון, אבל בכל זאת הנושא, כי הכנסת כנראה תידרש לזה בקרוב, הנושא באמת של העלאת גיל הפרישה.
יואל חסון: אני חושב שהרעיון הזה שגיל הפרישה יהיה גיל פרישה עד גבול מסוים וולונטרי, אני חושב שזה רעיון שבאמת צריכים לשקול אותו.
יואל חסון: אני חושב שכן צריך להיות גיל פרישה, מי שרוצה לפרוש יכולה לפרוש בגיל הזה, נגיד להשאיר אותו בגיל הנוכחי, אבל מי שמעוניינת להמשיך לעבוד ויכולה---
אריאלה סדון: זה המצב היום, יכולה להמשיך לעבוד.
אסתר דומינסיני: לא, יש הבדל בין הגיל לזכאות לקצבה לבן הסמכות לפרוש את גיל 67, זה שני דברים שונים.
אסתר דומינסיני: יש כאן הבחנה בין שני צירים.
אריאלה סדון: לקבל את הקצבה?
אריאלה סדון: ושיבטלו לו את הזכויות.
יואל חסון: אז זה עניין שצריך להתייחס אליו ואת גם נגעת בנושא שהוא בעיני באמת נושא שאין מה לעשות, אבל המדינה חייבת להתמודד איתו, וזה הנושא של סוגי עבודות מסוימים שלא ניתן לעבוד בהם בגיל 64-65-66-67 .
יואל חסון: אגב זה נוגע גם לגברים, אותו דבר, אבל גם לנשים, צריך לתת את הדעת על זה.
יואל חסון: אני לא מעלה על דעתי שאני רואה מספיק מקצועות עכשיו מול עיני שלא יכולים להיות בגילאים האלה, כבר בגיל 55 לא יכולים להיות שמה, אז חייבים להתייחס לדבר הזה, אם אתם לא תגיעו עם זה מוכנים הכנסת תיתן את דעתה בעניין.
יואל חסון: זאת אומרת הרי בסוף הכנסת תצטרך לקבל החלטה ואני כבר רואה את הדיונים שיהיו בעניין הזה ואני כבר רואה את חברי הכנסת , זה יהיה, ובסוף זה יבוא אליכם בהחלטה של כנסת.
יואל חסון: אז אני חושב שגורמי המקצוע, ואתם כן גורמי המקצוע, יודעים וחיים את הנושא יותר מאיתנו- תבואו כבר מוכנים עם תשובות ועם פתרונות
אורית זוארץ: קצת מתווה.
אסתר דומינסיני: העלינו בוועדה.
אורית זוארץ: כן את רואה, העלינו בוועדה, אבל ההחלטה לא התקבלה.
יואל חסון: עכשיו בנושאים האחרים.
יואל חסון: תראו, אני חושב שהבעיה המרכזית ואני קובע את זה כבעיה של הוועדה לביקורת המדינה, עם כל הצער שבדבר, העובדה היא שאין גוף שמתכלל היום את הנושא של הטיפול באוכלוסיית הזהב, אין מי שעושה את זה, בקשישים, בוותיקים, כל המשמעויות שדיברנו בכל הדברים האלה.
יואל חסון: אין גוף מתכלל.
יואל חסון: בעיני, המשרד לאזרחים ותיקים לא ממלא את ייעודו כפי שהוא היה צריך למלא אותו ולא עושה את עבודת התכלול הנדרשת.
יואל חסון: לכן אני קובע שהוועדה לביקורת המדינה מבקשת מהמשרדים הרלבנטיים להקים תוך שלושה שבועות מהיום שולחן עגול שיעמוד בראשו המשרד לאזרחים ותיקים, הוא גם זה שממונה ואחראי לזמן את השולחן העגול הזה.
יואל חסון: בשולחן העגול הזה צריכים לשבת כל הגורמים שיש להם רלבנטיות לנושא של טיפול בקשישים במדינת ישראל, הזכרנו אתכם כאן: , המשרד לשירותים חברתיים, הביטוח הלאומי.
יואל חסון: הנציגות חייבת להיות נציגות מסמנכ"ל ומעלה, לא יכול להיות דרגה נמוכה מזה, בשולחן העגול הזה, ומי שצריך לעמוד בראש השולחן העגול זה מנכ"ל המשרד לאזרחים ותיקים.
יואל חסון: תוך שלושה שבועות אני צריך לקבל הודעה שהוקם השולחן העגול הזה, בנובמבר, בתחילת מושב החורף של הכנסת.
יואל חסון: במהלך נובמבר אנחנו נעשה דיון מעקב שבו אנחנו נבקש לדון בוועדה ובמסקנות הראשונות של השולחן העגול הזה, בטיפול בבעיות שהועלו כאן.
יואל חסון: הפרוטוקול והדברים שעלו כאן זה מבחינתי הנושא שאתם צריכים להתייחס אליהם בשולחן העגול, אני אזכיר אותם: הנושא של מרכזי היום, הנושא של הטיפול בקהילה, הנושא של התקינה שעלה כאן, הנושא של העניין הסיעודי, הנושא גם של תכלול המערכת של עבודה מתוכללת, לראות גם שאין כפל, לראות את כל הנושא הזה.
יואל חסון: הדבר הנוסף שאני גם מבקש התייחסות אליו וחייבת להיות תוכנית בעניין הזה זה הנושא של יידוע האוכלוסייה הזאת בזכויות שלהם והשירותים שהם זכאים להם, בתוכניות.
יואל חסון: אני אגיד לך משהו עכשיו, אני בטוח שאם אני אלך לתקציב המדינה כמו שעשיתי אגב בנושאים אחרים בתחום החינוך, אני בטוח שאני אראה שבהרבה תוכנית הניצול התקציב לא היה 100 אחוז.
יואל חסון: אל תאתגרי אותי ללכת לבדוק את זה, אני בטוח שבמשרד השירותים החברתיים, במשרד שלכם, ב ובמקומות אחרים ואולי גם הביטוח הלאומי, זה עובד אחרת, אולי אצלכם לא, אבל במשרדי הממשלה אתם מחזירים לאוצר כסף כי התוכניות לא מנוצלות עד תום.
יואל חסון: אני מנחש את זה אבל אני בטוח בזה, כי אני בדקתי את זה בדברים אחרים.
יואל חסון: עכשיו למה הם לא מנוצלים עד הסוף?
יואל חסון: כי אזרחים לא מקבלים את מה שמגיע להם, הם לא יודעים בכלל, הם לא יודעים על הדבר הזה, טיפולי שיניים, דברים, שירותים, אני לא אזכיר פה את כל הדברים.
יואל חסון: אני אומר לכם, אזרחים לא יודעים, עכשיו יכול להיות שככל שידעו פחות- אז נשלם פחות.
יואל חסון: 100%, אני לא מקבל את זה, מדינת ישראל, אם היא הקציבה כסף לשירותים הללו, היא צריכה לשאוף להוציא את המאה אחוז כדי להוציא את הכסף ולא לשאוף להחזיר לאוצר, כי כשאתם מחזירים לאוצר אחר כך קורה שמשרדים מתווכחים עם האוצר, כי אומרים באוצר, אם החזרתם כסף למה אתם צריכים עוד כסף בשנת התקציב הבאה?
יואל חסון: , אתם מכירים את התהליכים האלה.
יואל חסון: לכן כל הנקודות האלה יצטרכו להיבחן בשולחן העגול ואני מבקש לקחת את כל הדברים שנאמרו כאן, החלטות הוועדה, להתייחס לכל הדברים שנאמרו בדיון זה וזה וזה, אלה הדברים שתצטרכו לתת להם תשובות עד נובמבר.
יואל חסון: אנחנו נבקש תשובות על כל הנושאים האלה שאנחנו בקשנו, כולל, ופה אני לא דברתי עם , מי פה מ?
יואל חסון: לא נתתי לו לדבר, אבל, בסדר גמור, הנושא של הכשרת הרופאים לרפואה גריאטרית, איך אומרים את זה, גריאטרית?
יואל חסון: רפואת הגיל השלישי, גריאטריה.
יואל חסון: יש גם גיל רביעי עכשיו.
יואל חסון: מ80 ומעלה.
יואל חסון: כל הנושא של ההכשרה של בגריאטריה גם זה, לא, שנייה, אם יש לך זה את גם תהיי חלק מהשולחן העגול.
איריס רסולי: המנכ"ל שלנו מאד פעיל בזה.
יואל חסון: 100 אחוז, אז אני מבקש להביא את זה לשולחן העגול ולהתייחס לזה גם בשולחן העגול, אם התחלתם תהליכים בנושא הזה אני אשמח שתדווחו את זה בשולחן העגול ובנובמבר הוועדה לביקורת המדינה תקבל דיווח בנושא הזה.
יואל חסון: אני מסתכל פה על השרבוטים שלי לראות שאני לא שוכח כלום.
יואל חסון: לא, נושא הסיעוד, גם בנושא הסיעוד, גם בן ישראל?
יואל חסון: 20.04.06 אנחנו מבקשים שהשולחן העגול יתייחס לזה, ועוד הפעם, הוועדה רואה במשרד לאזרחים ותיקים, המשרד המתכלל והאחראי לרווחתם של הקשישים במדינת ישראל ולכן האחריות עליכם.
אורית זוארץ: משפט אחד לסיכום לגבי משרד הבריאות- הפיקוח על החברות המסחריות, אני לא יודעת בדיוק, ?
אורית זוארץ: הפקוח על החברות המסחריות שמייצרות את התרופות ומשנות את האריזות, זה אחד הנושאים שחסרים בדו"ח מבקר המדינה, לא בא לידי ביטוי בדיון וכמובן תוכנית העבודה שהציגו בפנינו שמבוססת על דו"ח מבקר המדינה, שלא ייקחו רק את מה שדברנו עליו, אלא יש הרבה נושאים שלא נגענו בהם עדיין והם---
יואל חסון: נכון, הערה חשובה.
יואל חסון: נכון שדו"ח מבקר המדינה והדיון יהיה הבסיס בתוכנית העבודה שתוצג.
יואל חסון: אני מאחל לשולחן העגול עבודה יעילה.
יואל חסון: אני מבקש שתזכרו, תוך שלושה שבועות להודיע לי על הקמת השולחן העגול ומי המשתתפים בו, בנובמבר לקבל דיווח ביניים.
רוני בר-און: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה לענייני ביקורת המדינה שעניינה היום חוות דעת מבקר המדינה בנושא בטיחות התעופה הישראלית, חוות דעת שהונחה בספטמבר 2010.
רוני בר-און: בעניין הזה התקיימה כבר ישיבה אחת של הוועדה, ובישיבה היום נבקש לעקוב אחרי מה שקרה מאז הגשת הדוח ומאז הדיון האחרון בוועדה.
רוני בר-און: בסיכום הדיון האחרון קבע יושב ראש הוועדה דאז, חבר הכנסת יואל חסון, מספר קביעות שבהן הוא ביקש להגיש לוועדה לביקורת המדינה לוח בתהליך ההתקדמות של חזרה לקטגוריה 2 שהורדנו מקטגוריה 1 על-ידי מנהל התעופה האזרחית של ארצות-הברית.
רוני בר-און: המשימות בעניין לוח הזמנים חולקו באופן גס לרשות התעופה האזרחית כרגולטור ולרשות שדות התעופה כאופרייטר של התהליך הזה.
רוני בר-און: כמו כן ביקש יושב ראש הוועדה שהגורמים האחראיים יקבלו החלטות סופיות בנושא הסדר עובדה ולעדכן את הוועדה תוך חודש.
רוני בר-און: האם התקבל העדכון הזה תוך חודש?
רוני בר-און: למרבית הצער חרף העובדה שעברה מאז הישיבה האחרונה – מתי הייתה הישיבה האחרונה, חנה?
חנה פריידין: לפני עשרה חודשים.
חנה פריידין: בדצמבר 2010.
רוני בר-און: הישיבה האחרונה התקיימה לפני עשרה חודשים.
רוני בר-און: יש כאן איחור קל של למעלה מתשעה חודשים למרות שנקבע שתוך חודש נקבל החלטות סופיות לגבי עובדה.
רוני בר-און: עד היום לא נתקבלו כאלה.
רוני בר-און: אני לא יודע אם התקבלו החלטות, ומכל מקום אנחנו לא עודכנו בעניין הזה.
רוני בר-און: כמו-כן ניתנה הוראה לקדם בדחיפות את חוק הטיס; אני מבין שהעניין הזה הושלם, וחוק הטיס עבר בכל שלוש הקריאות בכנסת, ואת העניין הזה אנחנו יכולים לשים, ברוך השם, מאחורינו.
רוני בר-און: נקווה שהחוק יעשה את מה שמצופה ממנו.