GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אנסטסיה מיכאלי: אז אם אפשר לשים לב, זאת ההזדמנות להשפיע, להוזיל עלויות של תשלומי הורים בבתי ספר ובמערכת החינוך בכלל.
רוני בר-און: יש לך משהו להוסיף?
רוני בר-און: אני התכוונתי לפנות אלייך.
אנסטסיה מיכאלי: לא, יש כאן אנשי מקצוע שאני אשמח לשמוע גם.
רוני בר-און: לא, אבל כל אנשי המקצוע כבר דיברו, אנחנו התחלנו ב-9:00.
רוני בר-און: טוב, מנהל החטיבה, מר יובל חיו, אתה רוצה להוסיף משהו לפני שאני מסכם את הדיון?
יובל חיו: אני רק אציין, בהקשר לדברים שנאמרו, שבשנת העבודה הנוכחית המשרד שלנו בודק את הנושא של בטיחות בבתי ספר, להבדיל מהטיולים, ואת נושא תשלומי ההורים, שהוא נושא רחב מאוד, הרבה מעבר למה שצוין פה.
יובל חיו: אני מקווה שהדוחות האלה ייתנו תרומה למערכת גם לצורך שיפור.
רוני בר-און: אני מבקש לסכם את הדיון.
רוני בר-און: הדיון בדוח מבקר המדינה 59 ב' מ-2009, שעניינו טיולים במערכת החינוך עוסק למרבית הצער בדיני נפשות ממש.
רוני בר-און: התמונה שעולה מן הדוח היא תמונה שמצביעה על כך שצריך וניתן לעשות הרבה ומהר כדי שחלילה וחס התקלות שנוצרו כתוצאה מדברים שצוינו בדוח לא ישובו ויישנו.
רוני בר-און: שמענו פה היום את גורמי המקצוע השונים, בעיקר את אנשי מערכת החינוך ובראשם המנהלת הכללית.
רוני בר-און: הוועדה מביעה סיפוק מהדרך שבה משרד החינוך מתייחס לבעיה ותולה תקוות רבות בשר החינוך ובמנהלת הכללית ובמערכת כולה שתעשה ובמהירות כדי שחלילה וחס התקלות לא יישנו.
רוני בר-און: הדיון לווה, גם בעניין הזה צריך לומר למרבית הצער, בעדות אישית של בני הזוג אבנר ואורית אביבי ששכלו את בנם אביתר במהלך טיול שנתי בשנה שעברה.
רוני בר-און: דוח ועדת הבדיקה שבדק את האירוע המצער הזה ושהסיכום שלו מונח לפניי מציג תמונה קשה ביותר, לפיה שום דרישה מהדרישות המופיעות חוזר המנהל הכללי לא בוצעה ולא קוימה ואני לא רוצה להרחיב בעניין הזה כי הפצעים טריים, ודאי של ההורים השכולים וגם של המשרד שמבין את גודל האחריות ואת גודל התקלה.
רוני בר-און: דיוני הוועדה הזאת, כשהם נועדו לעקוב אחרי ממצאי הביקורת שמייצרת את מסד הנתונים לדיון, למסקנות, ללקחים ולתיקון, זה סוג של השתתפות בניסיון למנוע אסונות דומים.
רוני בר-און: אין פה אינטרסים שונים ומנוגדים.
רוני בר-און: לכולם יש אותו אינטרס, להורה ולמורה, למבקר ולהנהלת המשרד וגם לתווך שבו עוסקת הוועדה לענייני ביקורת המדינה.
רוני בר-און: אנחנו נמשיך ונעקוב ולא נרפה, כפי שאני בטוח שיעשו הגורמים המקצועיים, כי בנפשנו הדבר.
רוני בר-און: הוועדה תשוב ותתכנס בעוד שלושה חודשים.
רוני בר-און: אנחנו נשמע מהנהלת המשרד ומגורמי המקצוע מה הועילו מאז, איפה הם מתקשים ועד כמה הם נזקקים לסיוע של הכנסת בעניין הזה.
רוני בר-און: ככל שהמבקר ירצה לשתף אותנו בממצאים נוספים שהעבודה שלו מעלה בדיסציפלינות אחרות, כי פה באמת באה לידי ביטוי חשיבות הביקורת און ליין, אתה אף פעם לא יודע אם משהו שבדקת אתמול לא יכול למנוע את האסון של מחר, ונשמח כמובן לשמוע גם ממרכז המחקר והמידע בזמן ובמועד אם הדברים מתקדמים לקראת איזה פתרון חיובי.
רוני בר-און: אני שב ומודה לכם על ההשתתפות ועל היכולת שלכם לקיים את הדיון הטעון הזה במקצועיות ובשליטה עצמית, תודה רבה לכם.
מרינה סולודקין: שלום לכם ובוקר טוב.
מרינה סולודקין: אנחנו מקיימים היום את ישיבת הוועדה לביקורת המדינה, ישיבה מאד חשובה, העתקת יחידות צה"ל של מודיעין ושל תקשוב לדרום.
מרינה סולודקין: יש דו"ח של מבקר המדינה, יש החלטות של הממשלה של 2005 ו-2008.
מרינה סולודקין: דו"ח המבקר הוא לפי הממצאים של 2009 ו-2010.
מרינה סולודקין: את החשיבות של המשימה אני לא צריכה לספר לכם, זה ברור.
מרינה סולודקין: אם זה היה פיתוח של הנגב, עכשיו זה דברים אחרים לגמרי, ואני לא רוצה לדייק איזה דברים אחרים, אבל שש שנים אחרי ההחלטה, אנחנו מבינים שיש הרבה בעיות עם מימון, עם תיאום עמדות ואני עכשיו רוצה לתת את רשות הדיבור לנציג של משרד מבקר המדינה, בבקשה מנדי.
יעקב אור: תודה רבה יושבת הראש.
מרינה סולודקין: עוד הערה אחת.
מרינה סולודקין: חברי הכנסת רוני בראון יום ראש הוועדה, לא יכול לנהל את הישיבה בגלל שיש לו ניגוד אינטרסים שהוא היה מאד גבוה בקדנציה הקודמת, הוא היה שר האוצר וגם שר הפנים ובגלל זה יש ניגוד אינטרסים.
מרינה סולודקין: אז אני ממלאת מקום היום.
יעקב אור: אמת.
יעקב אור: הדו"ח הוא חלק משלושה דו"חות שעוסקים באופן רחב מאד בנושא קרקעות המדינה בידי צה"ל ומערכת הביטחון, העתקת יחידות, מערכת הביטחון בגרוסו מודו.
יעקב אור: הדו"ח הראשון נדון כבר בכנסת ועניינו היה השימוש של צה"ל בקרקעות המדינה.
יעקב אור: נוצר עוד קשר בין כלל הדו"חות הללו.
יעקב אור: הדו"ח השני גם הוא נדון בכנסת תחת הכותרת הלוגיסטיקה המוסד, שבעיקרו זה היה קרקעות המוסד, מקום המוסד וסביבתו; והדו"ח השלישי עוסק בהעתקות יחידות אגף המודיעין והתקשוב לנגב, שבמילים אחרות זה מעבר הליבה של יחידות צה"ל, או הקטר המניע לפיתוח הדרום על פי החלטת הממשלה.
יעקב אור: בוודאי שהדו"ח עוסק, וגם כך העניין, הוא פרויקט לאומי שבו הוא לא רק משרד הביטחון, הראייה הלאומית, משרד הביטחון, משרד האוצר, משרד ראש הממשלה.
יעקב אור: אני מניח שהנציגים הבכירים ביותר נמצאים כאן, משום שהדו"ח עוסק בראשי המערכות הללו, כדי באמת להביא להכלה של פרויקט לאומי, כי המערכות למטה עובדות ובסופו של דבר זה החלטות מנהלים.
יעקב אור: אני מציע שעיקרי הדו"ח, נעביר לגברת ירדנה דורון שתקרא אותם ואחר כך נמשיך.
מרינה סולודקין: בבקשה ירדנה.
ירדנה דורון: התכנית הלאומית האסטרטגית לפיתוח הנגב נשענת בין היתר על העתקה של מחנות צה"ל לנגב, ובמיוחד על ההעתקה של יחידות טכנולוגיות של אגף המודיעין ושל אגף התקשוב, כמהלך מניע ומחולל שינוי.
ירדנה דורון: על פי נתוני צה"ל, כ-10,000 חיילים, קצינים ואזרחים עובדי צה"ל, עתידים לשרת בנגב בעקבות העתקת היחידות.
ירדנה דורון: כ-32% מהם הם אנשי קבע, כאשר כ-64% מהם עוסקים במקצועות טכנולוגיים, בהנדסה ובמדעים מדויקים.
ירדנה דורון: אנשי הקבע והמשפחות הם בעצם הקטר לחיזוק הנגב, לצמיחה שלו ולפיתוח.
ירדנה דורון: נכון לשנת 2009 עלות העתקת היחידות של אמ"ן ותקשוב, מסתכמות בהתאמה בכ-14.7 מיליארד ₪, ו-7.8.
ירדנה דורון: עיקרי הממצאים – מנובמבר 2005 ובמשך למעלה מ-4.5 שנים, ועל אף קיומם של דיונים, וועדות ומנהלות בגופים ברמות השונות, לא התקבלו הכרעות בסוגיות המרכזיות שקשורות לתקצוב הפרויקט ולמימונו.
ירדנה דורון: כתוצאה מכך ביצוע הפרויקט התעכב.
ירדנה דורון: הגורמים הבכירים במערכת הביטחון, במשרד האוצר ובמשרד ראש הממשלה, שהיו אמורים להוביל את הפרויקט ובראשם מנכ"לי משרד הביטחון, הממונים על התקציבים ממשרד האוצר ומנכ"לי משרד ראש הממשלה שכיהנו מאז שנת 2008, לא פעלו די הצורך כדי להסיר את החסמים שמנעו את קידום הפרויקט.
ירדנה דורון: המחלוקת העקרונית בין מערכת הביטחון ובין משרד האוצר בנוגע למקורות המימון של הפרויקט, לא הובאו לדיון ולהכרעה לפני שר הביטחון, מר אהוד ברק ולפני שרי האוצר מר רוני בראון וד"ר יובל שטייניץ.
ירדנה דורון: גם ועדת ההיגוי העליונה להעתקת המחנות – התכנסה פעם אחת בלבד.
ירדנה דורון: כמו כן, משרד ראש הממשלה לא יזם פעילות להסרת החסמים שמנעו את התקדמות הפרויקט.
ירדנה דורון: הסחבת האמורה בסיכום המסגרת התקציבית, עיכבה את ביצוע הפרויקט ולא אפשרה עמידה בלוח הזמנים שנקבע.
ירדנה דורון: כתוצאה מכך אנחנו רוצים לפרט מספר דברים.
ירדנה דורון: אמ"ן לא השקיעה במיגון המתקנים שההעתקה שלהם תוכננה ועקב כך הם נותרו חשופים לאיומים הולכים וגוברים.
ירדנה דורון: בשל אי הוודאות בנוגע למועד העתקת היחידות ולתשתיות האזרחיות שיעמדו לרשות המשרתים ובני המשפחה, נפגעה היכולת של אמ"ן ושל אגף התקשוב להיערך לשמירת כוח האדם האיכותי.
ירדנה דורון: בנוסף, בשל ההידרדרות במצבן של התשתיות באגף התקשוב ובמיוחד באמ"ן, נאלצו הגופים האלה להשקיע עשרות מיליוני שקלים בשיפור תשתיות, למרות שהיו ערים שההשקעות האלה ירדו לטמיון עם המעבר לנגב.
מרינה סולודקין: ירדנה, סליחה, אנחנו כולנו קראנו את הדו"ח.
מרינה סולודקין: תגידי לנו את המסקנות העיקריות.
ירדנה דורון: אוקי.
ירדנה דורון: המסקנות העיקריות זה שנוכח החשיבות הלאומית של הפרויקט, אנחנו המלצנו בדו"ח ליישב בהקדם את המחלוקת העקרונית בין משרד האוצר למערכת הביטחון בנוגע למקורות המימון ולסכם את המסגרת התקציבית שלו, שכמו שנאמר זה עיכב בספק את עצם ביצוע הפרויקט, והיה יכול בעצם להביא לאובדן של כל ה...
ירדנה דורון: הלאומיות שהיו מצופות ממנו, הן בהעצמת היכולות המבצעיות של צה"ל והן לגבי ההיבטים האזרחיים של הצמיחה הכלכלית והשינוי החברתי המצופה בנגב.
ירדנה דורון: זה פחות או יותר.
מרינה סולודקין: מישהו עוד ממשרד המבקר?
מרינה סולודקין: אדוני המנכ"ל, אז אני רוצה לדעת איפה עכשיו העניין של מקורות המימון.
אודי שני: בוקר טוב לכולם וסליחה על האיחור.
אודי שני: אין ספק שזה הפרויקט הכי חשוב בעשור בעידן החדש, זה באמת יכול להיות מנוף אחר להתפתחות דרום הארץ, ואין ספק שההערה המרכזית של הדו"ח הזה היא אכן נכונה.
אודי שני: ברגע שלא מסוכם מתווה תקציבי, אז לא קורה שום דבר.
אודי שני: בעיקר דיבורים ובעיקר ניירות.
אודי שני: זה לא עולה כסף.
מרינה סולודקין: אנחנו מכירים את השיטות, כאן במיוחד.
אודי שני: אנחנו הכנו כאן מספר מצגות, או שתי מצגות, מצגת וחצי, להציג את הדברים, כאשר נזכור שיש החלטת ממשלה במקור תקציבי.
אודי שני: ערב הפסח שנה זו החליט ראש הממשלה בהחלטת הממשלה על מתווה תקציבי.
אודי שני: הוא מורכב, הוא מסובך, גם בו יש הרבה מאד סוגיות איך מארגנים אותו, אבל אני אתייחס בסוף הדברים ואני אתן לחזי משיטה, שהוא ראש מנהלת המערב, לתת בצורה מסודרת את הדיווח.
אורית זוארץ: רק אם אפשר להתייחס גם להחלטות הקודמות של הממשלה, כי יש החלטה נוספת של הממשלה שעומדת בסתירה מוחלטת להחלטות הקודמות.
אורית זוארץ: איך אנחנו מתגברים על זה?
אורית זוארץ: כל החיבור של פינוי הבסיסים להכרת ---
רוברט טיבייב: והאם זה הגורם המפריע להעברת הבסיסים.
אורית זוארץ: בהמשך לישיבה הקודמת, אני אומרת את זה.
רוברט טיבייב: זאת שאלה, זאת לא עובדה, אני רק שואל.
חזי משיטה: אני תיכף אציג את המענה לביקורת, לדו"ח הביקורת.
חזי משיטה: בהמשך אני אתן סטאטוס של מעבר אמ"ן ותקשוב לנגב, אבל אני אתן גם את קריית ההדרכה, זה גם פרויקט גדול שיוצא לדרך ובקצה המצגת אני אבקש להטיל כאן גם את אותם דברים שיש בהם קשיים, שאולי הוועדה יכולה להתגייס ולהפעיל חלק מהגורמים שהם אינם משרד הביטחון, ואולי גם לא האוצר, אלא גורמים נוספים שיש להם יד ורגל בלקדם את העניין הזה, ואם הם לא יעשו כן – הם מייצרים צוואר בקבוק – שבסופו של דבר יעכב את הפרויקטים.
מרינה סולודקין: אתה מתכוון לשר האוצר?
חזי משיטה: לא, לא, לא.
אורית זוארץ: לא, משרד ראש הממשלה, הם לקחו את זה לעצמם עכשיו והעמידו את המנכ"ל בראש ועדת ההיגוי.
חזי משיטה: אני מתכוון למשרדים שונים.
חזי משיטה: אני אפרט.
אורית זוארץ: המנכ"ל החסר.
אורית זוארץ: היה , אני יודעת מי עכשיו?
רוברט טיבייב: חסר משרדים שחסרים להם מנכ"לים?
מרינה סולודקין: חזי, בבקשה.
חזי משיטה: הפרויקט הזה הוא פרויקט לאומי, הוא מגה פרויקט שאני לא חושב שנעשה בעשורים האחרונים במדינת ישראל, אם כולו במהלך העשור הקרוב.
חזי משיטה: זה מהלך שלא היה במורכבותו ההנדסית הטכנולוגית בעשורים האחרונים ומבחינת מערכת הביטחון וצה"ל, זה ניהול של סיכון במשאבי אנוש האיכותיים ביותר של צה"ל, שאנחנו צריכים לעשות להם רי-לוקיישן לנגב, זה חלק בלתי נפרד מההישגים הנדרשים, גם של המדינה כדי למקסם את התועלת, וגם של הנגב – כדי להפוך אותו למרכז חדש, אבל גם מבחינה תפעולית ומבצעית לצה"ל, רצוי שמי שמשרת בדרום ליד בסיס שנמצא שם, רצוי שגם יתגורר שם.
חזי משיטה: הדבר המרכזי, לפני שאני נכנס למצגת, שקרה מאז דו"ח הביקורת על כל הסעיפים שלו, זה שב-17 באפריל 2011 התקבלה החלטת ממשלה 3161 שמגדירה את התקציב והמקורות שלו ואת לוחות הזמנים.
חזי משיטה: יש בהחלטה הזאת שני סעיפים מאד מורכבים, שאנחנו צריכים לראות איך אנחנו מנהלים אותם - משרד הביטחון מול משרד האוצר ומינהל מקרקעי ישראל.
מרינה סולודקין: מורכבים באיזה מובן?
חזי משיטה: מורכבים בזה שהמקורות של התקציב הם מקורות ממשרד הביטחון, משיווק קרקעות וממשרד האוצר.
חזי משיטה: אנחנו קיבלנו בתוך החלטת הממשלה קרקעות שאינן שייכות לבסיסים שאנחנו מפנים, אלא לקרקעות בכל מרחבי הארץ כמעט, כדי שיממנו את המהלך.
חזי משיטה: אנחנו רואים בזה קושי, אני לא חושב ש---
אורית זוארץ: זו ההחלטה האחרונה.
חזי משיטה: אני לא חושב שאפשר להיכנס ואני לא חושב גם שכדאי להיכנס לדיון כרגע וגם למקורות התקציב כרגע, כשאנחנו תלויים במינהל מקרקעי ישראל ובשיווק הקרקעות, לא יכול להבטיח לנו רצף של פעולה והבטחה שאפשר לעמוד מול זכיינים שיזכו, שנוכל להתחייב על הכספים, אם לנו יש התניה שהשיווק יקבע אם נקבל או לא נקבל את הכספים.
חזי משיטה: ההחלטה גם נוגעת לדברים מאד מרכזיים, שהונחו לפתחו של מנכ"ל משרד ראש הממשלה, כיושב ראש ועדת ההיגוי, שידון בדברים מרכזיים, שערכם שווה כסף רב, ומורכבותם לא פחותה ממה שכתוב כבר בהחלטה.
חזי משיטה: האחד מהם זה ה-LCC, עלות הקיום השוטף של הבסיסים האלה, שצריך לסגור בוועדה הזאת; הדבר השני זה חליפת משאבי האנוש שהיא לא נסגרה.
חזי משיטה: אנחנו מעבירים, רק לתקן את ירדנה, אנחנו מעבירים 30,000 לובשי מדים לנגב בעשור הקרוב, בהחלטה הזאת.
חזי משיטה: אנחנו מעבירים 30,000 כשמתוכם זה 6,000 אנשי קבע, מחציתם אנשים שהם נשואים עם ילדים ורוב רובם הם טכנולוגיים, בעלי תארים במדעים מדויקים, הנדסיים ואחרים, מהמיטב של האיכות של אנשי הקבע בצה"ל.
חזי משיטה: זו אוכלוסייה שיש לה הזדמנות וחלופה תעסוקתית מעבר לכביש בגלילות ומעבר לכביש בגבעתיים, והם יכולים גם לא לרדת לנגב, אם לא ניתן להם את התנאים הנכונים.
חזי משיטה: חליפת משאבי האנוש צריכה להיות נדונה בוועדת ההיגוי, ה-LCC כמובן, נושא הקרקעות.
חזי משיטה: נושא מרכזי נוסף – על פי החלטה של ראש הממשלה והסיכום שלו בדיון הזה של החלטה 3161, שמשרד האוצר צריך לתכלל, יחד עם משרדי הממשלה הנוספים, תוכנית לאומית שמביאה לידי ביטוי הכנה של תשתיות לאומיות בנגב, שמקדימות את מעבר צה"ל לנגב, על מנת שבאמת משפחות יסכימו לעבור לשם.
חזי משיטה: אני אגש למצגת.
חזי משיטה: כפי שאתם רואים כאן, לוחות הזמנים שהיו, באוגוסט 2010 פורסמה טיוטא לדו"ח המבקר.
חזי משיטה: אנחנו במערכת הביטחון הכנו מענה, אחרי המענה הסעיפים התקצרו או צומצמו, והדו"ח פורסם ב-2011.
חזי משיטה: אנחנו העברנו סטאטוס תיקון ליקויים למבקר בספטמבר 2011.
חזי משיטה: אפשר לראות שבין שני התאריכים האלה כמובן הייתה החלטת הממשלה, שהיא מביאה לידי ביטוי הרבה מאד תשובות, וגם תראו את זה בהמשך.
חזי משיטה: עיקרי הדו"ח, או הדבר המרכזי בדו"ח עסק בעיכוב בסגירה תקציבית של הפרויקטים של אמ"ן ותקשוב בעיקר וההשלכות שלהם בתוך מערכת הביטחון ומחוצה לה, וזה היה דבר נכון.
חזי משיטה: אז זה הליקוי כפי שאמרנו, גם לגבי המנכ"לים שלא פעלו די הצורך.
חזי משיטה: אני אומר את הדבר הבא, בתגובה של מערכת הביטחון, אנחנו רואים בפרויקט הזה פרויקט לאומי.
חזי משיטה: מנכ"ל משרד הביטחון וסגן הרמטכ"ל הם שני ההונרים של הפרויקט הזה ומנהלים דיונים שוטפים בעניין, כדי לקדם את העניין ולהסיר חסמים מתוך המערכת, אבל גם מחוץ למערכת במשרדים אחרים.
חזי משיטה: הוכנה תוכנית אסטרטגית ומסמך הבנות בין מערכת הביטחון והאוצר.
חזי משיטה: התכנית הוצגה לרמטכ"ל ולראש הממשלה, שאישר להתקדם עם התוכנית לקראת החלטת הממשלה.
חזי משיטה: והתקדמנו להחלטת הממשלה למרות שיש בה הרבה מאד קשיים, כפי שציינתי בהתחלה והיא אושרה, ועדיין יש עליה עבודה רבה שצריכה להיעשות במסגרת ועדת ההיגוי בראשותו של מנכ"ל משרד ראש הממשלה.
חזי משיטה: הליקוי השני שמציינת כאן וועדת ביקורת המדינה זה הבעיה עם כוח האדם, שקשה יהיה מאד לשמר אותו בעידן של אי ודאות לגבי מעבר צה"ל לנגב.
חזי משיטה: אז אני חושב שבהחלטת הממשלה יש איזו שהיא וודאות לאגפים השונים, גם בתקשוב וגם באמ"ן, שיש החלטה ואנחנו מתכוונים גם להוציא אותה לפועל.
חזי משיטה: אנחנו עובדים על כך, יש מנהלת בכל אגף ויש מנהלת באכ"א, שמטפלת באמת כדי לקדם את המהלכים האלה.
חזי משיטה: אנחנו נאבקים כדי לקבל את התקציבים לכל שנה על פי תזרים שנדרש, על מנת לקדם אותם.
חזי משיטה: יחד עם זאת, לגבי כוח האדם, יש תכנית שהיא תסוכם החודש במערכת הביטחון של מעטפת משאבי אנוש, שהיא אומרת מה צריך לעשות מבחינת רוח גבית של תמריצים, כדי לגרום לאנשי הקבע לעבור ולשרת בנגב, אבל גם לתקוע יתד בנגב ולהתגורר בנגב.
חזי משיטה: ואני מקווה שיחד עם אותם תמריצים שיתנו להם כדי לעבור לנגב, ממרכז הארץ לדרום, תכין ממשלת ישראל, בעזרת המשרדים השונים, את התשתיות בנגב כדי שיהיו ראויות לקלוט אותם מבחינת מערכת חינוך ובריאות ותשתיות פיזיות ותעסוקה לבני ובנות הזוג.
חזי משיטה: היה ליקוי שבמערכת הביטחון לא היה מי שניהל את המהלך כדי להסתכל עליו מקצה לקצה.
חזי משיטה: יש שני דברים, אחד מרכזי שבהם מתייחס להערה.
חזי משיטה: משרד הביטחון מרכז את מרכז בינוי ואת אגף בינוי כדי לערוך רצף פעולה משלב אפיון ועד הפיקוח בשלב ההקמה ועד הפיקוח בשלב התפעול, תחת גוף אחד שנקרא מערך הבינוי בצה"ל.
חזי משיטה: המהלך הזה אמור לעבור את האיחוד וההתכה לגוף אחד שבראשו עומד ראש מערך הבינוי של מערכת הביטחון.
חזי משיטה: זה יקרה בינואר.
חזי משיטה: המהלך הזה כרגע בעבודת מטה מאד אינטנסיבית ולקראת סיום, בתקווה שבאמת באחד בינואר 2012 הוא יתחיל לעבוד כמערך אחוד.
מרינה סולודקין: תודה חזי.
מרינה סולודקין: אני עכשיו רוצה לתת את רשות הדיבור לחברי, חבר הכנסת אורי אריאל שממהר למקום אחר.
אורי אריאל: טוב לשמוע את הדו"ח שהמבקר הכין.
אורי אריאל: כמו תמיד זה ממצה ושמת את הנקודות העיקריות.
אורי אריאל: אבל צריך לברך את משרד הביטחון, את משרד האוצר ואת הממשלה שעברנו את זה.
אורי אריאל: אנחנו נכנסנו עכשיו לעשייה.
אורי אריאל: הזכיר המנכ"ל שיש עוד מהסיכומים הקיימים, מההחלטות הקיימות, יש עמימות, שהיא פתח לדיונים רבים נוספים בעתיד, היות והמנכ"ל יש לו הרבה זמן פנוי אז הוא מחפש בטח עוד דיונים, וזה קצת בציניות.
אורי אריאל: יש יתרון לפעמים לעמימות הזאת, כי היא מאפשרת לגשר על פערים שנמשכו שנים, כפי שהוסבר פה.
אורי אריאל: אבל צריך לשים להם קץ, כי אחרת זה ייתקע באיזה שהוא שלב.
אורי אריאל: אז גם זו שיטת עבודה.
אורי אריאל: מגיעים לאיזה מקום, נתקעים, אומרים עכשיו חייבים לפתור את זה, אז מתיישרים.
אורי אריאל: בסך הכל צריך לברך את כל העוסקים במלאכה, מראש הממשלה שרון נדמה לי, אפשר להזכיר קודמים אפילו.
אורי אריאל: בסוף זה קורה, זה מה שחשוב באמת, עם כל ההערות.
אורי אריאל: צריך לשים לב אליהן כדי לא לחזור עליהן.
אורי אריאל: אני רוצה להדגיש נקודה אחת בתוך כל העניין הזה ודיבר על זה חזי משיטה.
אורי אריאל: זה העניין של איך מביאים את האנשים לנגב, האנשים, אנשי צבא הקבע אני מדבר עכשיו ואת המשפחות.
אורי אריאל: חייל בחובה מגיע כי אמרו לו לבוא, זהו, בזה תם העניין, אבל הוא גם הולך.
מרינה סולודקין: כי זה צבא, זה לא משהו אחר.
מרינה סולודקין: לשמוע את כל ההסברים שאתה גר איפה שאתה גר ואני גרה באשקלון, שזו משימה קשה.
אורי אריאל: כן, אבל אנשי צבא קבע רבים מהם בעלי משפחות, יש להם תרומה נוספת מאד מרכזית ליישוב ולפיתוח הנגב כולו.
אורי אריאל: עכשיו יש שני דברים בעניין, נאמר ככה.
אורי אריאל: אחד, הזכיר את זה גם חזי, זה כל משרדי הממשלה, שכל אחד ייקח לעצמו איזה פרק שם בתחום שלו, לא בדברים אחרים.
אורי אריאל: שלא יתעסק עם האחרים.
אורי אריאל: יש נטייה לפעמים אצל המשרדים להתעסק בדברים שאחרים צריכים לעשות, להסביר מה הם צריכים לעשות.
אורי אריאל: שכל אחד יעשה בבית שלו את המיטב כדי לפתח את התשתיות, את התרבות, את הדיור, החינוך.
אורי אריאל: אבל אני רוצה, את הדיון עם משרד הביטחון והוא לא כל המשרדים, משרד הביטחון שבסוף, לפי הפסוק הידוע, ידו בכל אבל גם יד כל בו.
אורי אריאל: אז בואו נדבר על ידו בכל.
אורי אריאל: בכל, בסוף קיבלתם כמה החלטות מאד חשובות שאני רואה בהם תקדימים להמשך הפעילות וזה חשוב מאד, הייתי אומר כמעט תנאי לזה שאנשי הקבע יעברו בהיקפים גדולים.
אורי אריאל: וודאי שיעברו, זה לא השאלה של הכמה יעברו.
אורי אריאל: עשיתם תקדים למשל עם ההתקשרות עם אלביט לאספקת הקשר שהם יקימו מעבדה בערב .
אורי אריאל: זה היה במכרז, זה לא ככה דרך אגב, בסוף מישהו נזכר ואמר אוי, שבאמת כדאי שיעשו גם משהו.
אורי אריאל: זה תקדים מצוין.
אורי אריאל: זה מה שצריך לעשות עם כולם.
אורי אריאל: כל מי שמקבל מכם עבודה ורבים וטובים מהם, צריך לשים לו, ככל שזה הגיוני, שיעשה משהו בגליל, בנגב.
אורי אריאל: עוד פעם, אנחנו מדברים עכשיו על הנגב, אבל אני מזכיר גם את הגליל, הרי אתם אמונים גם על זה, אין ספק.
אורי אריאל: כרגע מתמקדים בנגב, זה אחד.
אורי אריאל: זה יכול להביא ברכה עצומה, כי בסוף אנשי צבא קבע גם משתחררים, גם הם צריכים עבודה.
אורי אריאל: אני לא צריך לשכנע אתכם, אני עושה את זה מאד בקצרה.
אורי אריאל: הדבר השני הוא מגורים.
אורי אריאל: עשיתם, אני קורא לזה מודל ירוחם, נדמה לי ככה שמעתי שבודקים, ואולי החלטתם כבר על ערד ודימונה.
אורי אריאל: אם לא, אני חושב שזה חיוני.
אורי אריאל: ערד נמצאת במצב לא טוב.
אורי אריאל: אני לא רוצה להגיד יותר, כי אני לא רוצה לדחוף אותם לאחור, אנחנו רוצים לקדם אותם.
אורי אריאל: ערד לא קלטה איש צבא קבע אחד.
אורי אריאל: עכשיו, זה לא באשמתכם, שיהיה ברור.
אורי אריאל: אני יותר שם את זה על סיבות אחרות שאני לא רוצה עכשיו להיכנס אליהן, אבל זה ניתן לפתרון.
אורי אריאל: זה לא דבר אבוד.
אורי אריאל: אם ניתן תשומת לב, בעיקר אתם תתנו תשומת לב מיוחדת ועוד מאמץ, זה יקרה.
אורי אריאל: זה יכול לקרות, זה צריך לקרות, זה מחויב שיקרה, אחרת ערד, בגלל הפליטים ואלף סיבות אחרות, מתדרדרת, היא לא במצב יציב וטוב.
אורי אריאל: והדבר השלישי הוא התשתיות.
אורי אריאל: גם בזה, נכון, יש משרד תחבורה שאחראי על הכבישים והרכבות, בסדר.
אורי אריאל: ולכן יש מה להגיד בזה ויש מה לעשות בזה.
אורי אריאל: אני וודאי לא שם את הכל עליכם כי יש ממשלה ויש משרדים.
אורי אריאל: אני כן חושב שאפשר לבקש מכם להוביל את כל המהלך הזה, כי אני רואה שאתם עושים בסך הכל.
אורי אריאל: עוד פעם, אני בגדר אין מזרזים אלא מזורזים.
אורי אריאל: זה לא בגדר טענות, כי אני יודע שתעשו יותר כמה שאתם יכולים, כי אתם רוצים וזה צורך וזה גם אפשרי.
אורי אריאל: כל הדברים הם נכונים, עם הרבה בעיות.
אורי אריאל: וזהו.
אורי אריאל: אני רוצה להודות לכל מי שעוסק בזה ומביא אותנו באמת למצב אחר, כי זה לא עוד משהו מהדברים שאנחנו מכירים, זה דבר אחר לגמרי, שינוי אחר.
אורי אריאל: אני חושב שבאר שבע כבר יצאה מקו העוני, נקרא לזה, למקומות אחרים לגמרי בגלל הפעילות שלכם.
אורי אריאל: אם אתם שואלים אותי, אני איש שמתעניין קצת בנגב, בבאר שבע.
אורי אריאל: זה בסדר, זה זה, אז יש אוניברסיטה ובית חולים ---
מרינה סולודקין: יש בית משפט מפואר.
אורי אריאל: ובית משפט.
אורי אריאל: באר שבע יצאה לדרך, בקיצור.
אורי אריאל: זה עולם אחר.
אורי אריאל: הצד המזרחי, ובזה אני מסיים – דימונה, ירוחם, ערד – הציר הזה הוא בבעיה באמת קשה, גם מסובכת.
אורי אריאל: שום פתרון שם הוא לא קל, אבל זה בידינו הדבר לעשותו ותודה לכם.
מרינה סולודקין: אז תודה רבה לחבר הכנסת אורי אריאל.
מרינה סולודקין: אני רוצה, לפני שאני נותנת למנכ"ל משרד הביטחון להמשיך, יש לי שאלה.
מרינה סולודקין: כל הזמן מדברים על הפרויקט הזה כמו פרויקט הומניטארי לדרום.
מרינה סולודקין: אין רציונל צבאי?
מרינה סולודקין: מוזר לי.
אודי שני: את שואלת אותי?
אודי שני: אני חושב שיש פה מפגש אינטרסים.
אודי שני: המפגש זה לא הומניטארי.
אודי שני: הציונות של שנות האלפיים המתקדמות, זה מה שתואר פה על ידי אורי ואפשר עוד להרחיב.
אודי שני: יש שני הגיונות ברורים למערכת הביטחון לעבור דרומה.
אודי שני: האחד זה השרדה.
אודי שני: אנחנו את המתקנים האלה שמים במרכז הארץ, צריך לפרוש אותם יותר.
אודי שני: את המושג השרדה כל אחד ייקח את זה לאן שייקח את זה.
אודי שני: בעצם הפרישה דרומה מייצרים יותר השרדה, מה גם ---
מרינה סולודקין: זה .... לאמיתי.
אודי שני: מה גם שהם ייבנו באופן אחר ממה שהיום, בחורשה של גלילות למשל.
אודי שני: זה דיון אחד.
אודי שני: דיון שני ---
מרינה סולודקין: אתה מתכוון למיגון, כן?
מרינה סולודקין: לא רק.
אודי שני: גם.
אודי שני: בין היתר.
אודי שני: מיגון יש לו הרבה זה, אבל אנחנו פה בדיון פתוח.
קריאה: אני מציע שלא ניכנס לזה.
אודי שני: כן, אנחנו בהשרדה.
אודי שני: המושג השרדה זה דבר חשוב.
אודי שני: והדבר השני זה כמובן שדרוג תשתיות והבאת המתקנים הטכנולוגיים הכי מתקדמים של מערכת הביטחון לעידן לא ה-2000, אלא עידן עוד כמה עשורים, וזה אופן של בנייה אחרת וחשיבה אחרת, מבלי להיכנס פה לפרטים, אבל כולם רואים איך נראית גלילות היום, והיא לא תראה ככה.
אודי שני: זאת אומרת גם שדרוג התשתית וגם ההשרדה, זה האינטרסים של מערכת הביטחון במעבר הזה, ולכן אני אומר – מפגש אינטרסים בין הציונות או פוסט ציונות, לבין ---
מרינה סולודקין: בלי פוסט ציונות, בסדר?
אודי שני: פוסט ציונות.
מרינה סולודקין: לא, יש קודם כל פוסט ציונות ---
אורית זוארץ: פוסט ציונות זה אתה יודע, החברות היותר רדיקאליות, ואנחנו לא ---
אודי שני: אז טוב.
מרינה סולודקין: זה שלישי.
אודי שני: אז אני מנקה את המושג ואני אגיד ציונות.
אורי אריאל: ציונות מתחדשת.
אודי שני: או, אני מקבל את המושג הזה, ציונות מתחדשת.
אודי שני: החברה שלנו השתנתה ולכן זו ציונות מתחדשת.
מרינה סולודקין: כן, רוברט טיבייב, בבקשה.
מרינה סולודקין: אחר כך חברת הכנסת זוארץ.
רוברט טיבייב: אני רוצה ממש להתייחס בקצרה, בלי שאני אתייחס לציונות או לא ציונות, פוסט ציונות או ניאו ציונות.
אורית זוארץ: אתה גר שם, אז אתה בסדר.
רוברט טיבייב: אני רק רוצה להתייחס ממש לסוגיה הצרה של אנשי הקבע.
רוברט טיבייב: זה מצד אחד סוגיה צרה, מצד שני סוגיה מאד משמעותית.
רוברט טיבייב: כי אנחנו אומרים שאנחנו צריכים להעביר 6,000 אנשים, אנשי קבע לאזור ירוחם.
רוברט טיבייב: כמובן שאנחנו ---
חזי משיטה: לא, זה לא מה שאמרנו.
חזי משיטה: לנגב, זה מה שאמרנו.
מרינה סולודקין: לאופקים, נגב זה גם אופקים.
רוברט טיבייב: אופקים לא בטוח, כי אופקים היא לא ---
אורית זוארץ: אם תגיד אופקים זה יהיה ניגוד עניינים, אז אל תגיד.
רוברט טיבייב: כמובן וכמה אנשים כבר, גם חזי התייחס לזה, אנחנו צריכים להכין תשתית, בוודאי ובוודאי ואני אומר את זה אחרי שעברתי על בשרי, זה תשתית חינוכית.
רוברט טיבייב: אף אחד מאנשי הקבע, מהקצינים, לא יעבור בלי שלא תהיה תשתית חינוכית לילדים, ואני נותן את הדוגמא שאז בזמנו רציתי להעביר איזה שהוא מפעל שנסגר בצפון, להעביר אותו לאופקים.
רוברט טיבייב: סגרתי את כל העניינים ורק אחרי שבועיים בא אלי מנכ"ל אותו מפעל ואמר לי אנחנו לא עוברים.
רוברט טיבייב: הוא עשה מבחן הכי פשוט.
רוברט טיבייב: הוא שלח את האנשים שלו, את הצוות המוביל שלו לאופקים ודבר ראשון מה הם בדקו?
רוברט טיבייב: את מערכת החינוך, גני הילדים ובתי הספר.
רוברט טיבייב: הוא אמר רוברט, אני מתנצל, המערכת החינוכית של אופקים לא מתאימה לצרכים שלנו, ובזה נגמר הסיפור.
רוברט טיבייב: וכמובן, אני אומר, הדבר הזה לא כל כך פשוט.
רוברט טיבייב: מערכת חינוכית במקומות שאנחנו מדברים, אין שינוי גדול מאופקים.
רוברט טיבייב: אז כמובן שאנשים יצטרכו, יהיו תלויים בבאר שבע, בעיר הבירה של הנגב.
רוברט טיבייב: זה מה שיקרה.
רוברט טיבייב: אנחנו לא צריכים להרים את העיניים מהעובדה שבסופו של דבר זה מה שיקרה בסופו של דבר.
רוברט טיבייב: יכול להיות שחלק מהפתרון, ואני חלילה וחס לא רוצה להיות נביא ולהגיד מה לעשות, אבל כנראה שחלק מהדברים שכנראה נצטרך לעשות, להתחיל לגייס אנשים כבר מהדרום, כי זה סיפור.
רוברט טיבייב: אני כבר הבנתי מהתנועות שכבר אתם הולכים על זה, ואם כך – אני מצדיע לכך, זה הנקודה שרציתי דווקא לחדד.
רוברט טיבייב: שני הצדדים הרוויחו מזה, גם אנשי הדרום וגם הצבא.
חזי משיטה: ברשותך יושבת הראש, אני רוצה לענות גם למה שנאמר קודם.
חזי משיטה: יש 6,000 אנשי קבע, אנחנו רוצים להעביר כמה שיותר.
חזי משיטה: אנחנו רוצים להעביר אותם למרחב הנגב שה ---
רוברט טיבייב: או תעבירו כמה שפחות, תגייסו כמה שיותר.
חזי משיטה: רגע, רגע.
חזי משיטה: אני אענה גם לזה.
חזי משיטה: אנחנו רוצים להעביר אותם למרחב הנגב.
חזי משיטה: אני חושב שלאוכלוסייה הזאת במיוחד צריך לפתוח את הנגב לעומקו ולרוחבו, שהם יבחרו איפה הם רוצים להתיישב.
חזי משיטה: אני כבר אומר לכם שמערכת הביטחון ביקשה קרקעות לשיווק בירוחם, בדימונה, בערד, אבל גם בבאר שם וגם במיתר וגם בעומר.
חזי משיטה: ברור לי שהעניין של המדינה, או האינטרס של המדינה, אולי גם של האוצר, ליישב את ירוחם, דימונה וערד.