GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלכס גדלקין: הבן שלי הולך לאיזה מקלט מסריח, למכינות עולים, ששם מסריח ואותם ילדים נמצאים באותו מבנה של המתנ"ס ללא שימוש חורג, ללא היתר וגרים שם.
אלכס גדלקין: מי לוקח אחריות?
אלכס גדלקין: אז נכון, מבקר המדינה אומר שזה שנה וחצי, משרד הפנים, נאמר לפרוטוקול של ישיבת מועצה ולעיתונות שהוא סוגר עניינים עם ממונה המחוז בארבע עיניים.
אלכס גדלקין: אנחנו ---
יואל חסון: מי סוגר עניינים?
אלכס גדלקין: ראש העיר.
שמעון גפסו: מעולם לא נאמר.
שמעון גפסו: אני מבקש לתקן.
אלכס גופמן: אני שמעתי.
אלכס גדלקין: יש פה גם, אם אנחנו פוליטיקאים, יש פה גם חוקי עירייה ---
שמעון גפסו: אם מישהו אמר את זה, אם מישהו שמע את זה, שילך לתת תצהיר.
שמעון גפסו: אני מעולם לא אמרתי.
אלכס גופמן: אתה אמרת.
אלכס גופמן: אתה פתרת להם את יחידות הדיור שאף אחד לא רצה, לחרדים שאתה חתמת והתמורה שלך שסוגרים לך עיניים, שאתה עושה מה שאתה רוצה.
אלכס גדלקין: זה נאמר לפרוטוקול.
אלכס גדלקין: מוקלט, מוקלט.
אלכס גדלקין: אני אמשיך, אנשים, חברה' ---
שמעון גפסו: אתה ממשיך לפנטז.
אלכס גדלקין: אני לא נלחם נגד להכניס יהודים לנצרת עילית, אבל אני רוצה שזה יפעל לפי החוק ואני מאד מברך על כינוס הוועדה הזאת וכמו שכולם פה אומרים – ישראל ביתנו – תאמינו לי, יש עיר בישראל שיש תפקיד של ממלא מקום בשכר ואף פוליטיקאי לא רוצה אותו?
אלכס גדלקין: מישהו אולי פה, כולם פוליטיקאים מהליכוד, יש איזה ראש עיר שאף אחד לא מוכן להיות סגן שלו בשכר?
אלכס גדלקין: לגבי ישיבות מועצה, שש פעמים היינו בבית משפט ושש פעמים זכינו וחלק מהדברים עלו, ראש העיר הגיע לבית המשפט לדיונים בלי היועצת המשפטית, כי חוות הדעת של היועצת המשפטית מחוות את העירייה.
אלכס גדלקין: זה שהוא מביא חוות דעת מסביב – הכל טוב ויפה – אבל משרד הפנים פשוט תשמע, אני בהתחלה ישבתי עם הממונה פעמיים בישיבות.
אלכס גדלקין: הוא אמר תשמעו, ראש העיר טוב וטוב.
אלכס גדלקין: עולה לנו כסף, אף פעם לא ביקשנו החזר.
אלכס גדלקין: פעמיים ראש העיר השכיר ייעוץ משפטי על חשבון העירייה.
אלכס גדלקין: על דיון אחד 30,000 ₪ שילמה העירייה.
אלכס גדלקין: אני גם קיבלתי בסופו של דבר עוד החזר של הוצאות של בית משפט ובית משפט חייב את ראש העיר להכניס את זה לסדר היום.
אלכס גדלקין: אם רק תעבור על ישיבות המועצה השנה, ראש העיר מחויב לעשות 12 ישיבות.
אלכס גדלקין: אם הוא רוצה לעשות 10 ישיבות בשנה, זה חייב לקבל אישור של מועצת העיר.
שמעון גפסו: מינימום 10 ישיבות.
אלכס גדלקין: היום הייתה צריכה להיות ישיבת מועצת העיר.
אלכס גדלקין: לפי החלטה של מועצת העיר, כל יום שלישי, הראשון בחודש, מתקיימת ישיבת מועצת העיר.
אלכס גדלקין: אם הוא רוצה לדחות אותה הוא צריך להביא את זה לפי 5 ימים לפני ויש נוהל מסודר לזה.
אלכס גדלקין: אף פעם זה לא התקיים לפי התאריכים.
אלכס גדלקין: אם תעברו השנה הזאת – התקיימו רק שלוש ישיבות מהמניין – כל השאר, שתי ישיבות שהתקיימו, בהחלטה של בית משפט.
אלכס גדלקין: יש 6 פעמים ללכת לבית משפט ולהופיע, להוציא כסף על חשבוננו בשביל לקיים ישיבות מועצה, זה הכל טוב ויפה.
יואל חסון: כן, שמך?
זאב הרטמן: שמי זאב הרטמן.
יואל חסון: אתה גם חבר מועצת עיר?
זאב הרטמן: חבר מועצת עיריית נצרת עילית.
פניה קירשנבאום: אתה חבר במפלגת ישראל ביתנו?
זאב הרטמן: אני לא.
פניה קירשנבאום: רציתי שיירשם גם.
זאב הרטמן: קטעת אותי, אני חבר מרכז הליכוד ופעיל בתנועת הליכוד ולשם אני שייך, זה ביתי.
זאב הרטמן: לבחירות האחרונות התמודדתי מטעם רשימה עצמאית, אבל אני חבר מרכז ליכוד ואיש ליכוד.
זאב הרטמן: אני רוצה להגיד לכם, רבותי המכובדים, באמת כמה משפטים מאד מאד קצרים.
זאב הרטמן: א', אני באמת רוצה להודות לך, אדוני יושב ראש הוועדה ולכל חברי הכנסת המכובדים ולמכובדיי כולם.
זאב הרטמן: יש חשיבות עליונה לדיון הזה, כי לא מדובר כאן לא בקואליציה ולא מדובר כאן באופוזיציה.
זאב הרטמן: מדובר כאן בעיר ואם בישראל, שפשוט הולכת, מתרסקת לנו כנגד העיניים.
זאב הרטמן: אני חי בנצרת עילית משנת 1959, נולדתי בלטרון, משם עברו הורי, עקרו לנצרת עילית ושם ביתי ואני לא מתכוון לשנות את המקום.
זאב הרטמן: לכן המקום הזה מאד מאד חשוב, יש לו חשיבות עליונה.
זאב הרטמן: צריך לדעת, שעד לפני 3 שנים העיר הזאת פרחה.
זאב הרטמן: העיר הזאת שגשגה.
זאב הרטמן: העיר הזאת, אני לא אומר שהכל היה טוב, זה היה רחוק מלהיות טוב, אבל לא השבר הנוראי שנמצא פה היום ולצערי, אם אני צריך לאתר ולזהות איפה, לשים את האצבע על הבעייתיות, היא נמצאת בראש העיר ואני גם אפרט למה.
זאב הרטמן: זאת פעם ראשונה שראש עיר מתערב בעבודות מועצה.
זאב הרטמן: רבותי, ועדת מכרזים, ראש העיר מתערב לנו בוועדת מרכזים ורוצה לתפור מכרזים.
זאב הרטמן: הוא מתערב במכרזים על ידי כל מיני חברות מועצה לשעבר ואני מבקש שהדברים שלי יתומללו ואם הוא רוצה, פתוחה בפניו הדלת להגיש עתירה.
זאב הרטמן: חבר המועצה, יושב ראש הוועדה, ד"ר גטאס, אמר לי במפורש, שראש העיר מתערב בעבודת המכרזים, מנסה לכפות עלינו זוכים, דבר שאין לו אח ורעש שהשיקולים שנמצאים מולנו הם שיקולים אחרים לחלוטין וצריכים להיות לגופו של עניין ולא לגופו של אדם.
זאב הרטמן: אני רוצה לציין, יש לנו השתוללות של בנייה בלתי חוקית בנצרת עילית.
זאב הרטמן: עכשיו נבנה אולם אירועים, איזה שהוא יזם איתר איזה שהוא מפעל ובניגוד לכל התקנות, בנה אולם אירועים.
זאב הרטמן: ראש העיר, מטעמים ששמורים איתו, עבר על החוק.
זאב הרטמן: כשהייתה החלטה של ועדת משנה לבניין ערים לא לאשר את זה, כשהחוק אומר שברגע שרוצים לערער על החלטה של ועדת משנה חייבים להביא את זה בפני כל המליאה, קרי – כל חברי מועצת העיר הם המליאה.
זאב הרטמן: במקום להביא את זה לכל המליאה, ישב ראש העיר, ניצל שמישהו שם נמלך בדעתו, הפעיל את הסמכות שלו בכל זה שיש לו כיושב ראש הוועדה שני קולות ונתן אישור לשימוש חורג לבניין ערים, של רבותיי – של השקעה למעלה מ-20 מיליון ₪ - אין לדבר הזה אח ורע ואין לזה תקדים.
זאב הרטמן: כל הפניות שלי לראש העיר, ליועצת המשפטית שהיא פה, למבקר העירייה ואת כולם אתם יכולים לשאול, בעניין הזה הפנו אותי לראש העיר, כי רק לראש העיר יש את הסמכות לעצור את הבנייה הבלתי חוקית, את ההשתוללות הזאת, אבל מסיבות ששמורות איתו, הוא לא רצה לעשות את זה.
זאב הרטמן: יתרה מכך, היום, נכון לציר הזמן הזה, על קרקע שלנו, של עיריית נצרת עילית בקניון מסוים, הוא נותן דרור למי שנפשו חפצה, הוא נותן.
זאב הרטמן: פותחים בחוץ, משתלטים על הקרקעות של העירייה, מרחיבים שם את הקפיטריות, לצורך העניין שאני אזהה את זה, מדובר על מסעדת גרג בקניון נצרת עילית.
זאב הרטמן: הדברים מאד חמורים.
זאב הרטמן: יש השתלטות קשה מאד.
זאב הרטמן: אחד האשמים, אדוני היושב ראש, זה משרד הפנים.
זאב הרטמן: אחד האשמים, אם לא האשם העיקרי.
זאב הרטמן: כל הפניות שלנו ללשכת הממונה על המחוז, לא זוכות לתשובה.
זאב הרטמן: פשוט מאד לא זוכות לתשובה.
זאב הרטמן: גם בימים אלה אנחנו מקפידים, אנחנו מביאים, מקבלים את החותמת, האנשים האלה במשרד הפנים לא סופרים אותנו, לא רואים אותנו ממטר ואני מאמין לראש העיר, למה שהוא אמר לי, כי אני פשוט רואה את התגובות.
זאב הרטמן: אני רואה את התגובות שאף אחד במשרד הפנים לא מעניין אותו מה קורה בנצרת עילית.
יואל חסון: מה אתה מאמין?
יואל חסון: על איזה מן הדברים אתה מאמין לו?
זאב הרטמן: אני מאמין לו שבאמת ששמעון גפסו, ראש עיריית נצרת עילית, הסכים לשכן חרדים חסרי יכולת שמהווים נטל על הרשות המקומית ולכן משרד הפנים ושר הפנים והממונה על המחוז ואולי קצין המחוז, כנראה שמר גפסו בעניין הזה צודק, כי משרד הפנים לא עושה שום דבר בעניין הזה שנקרא אכיפה.
זאב הרטמן: העירייה, היא אישית, כמו שדיבר מכובדי, חבר המועצה גדלקין, מבצעת, מכניסה אנשים למבנים בלתי חוקיים, ללא וועדת הקצאות, ללא שימושים חורגים.
זאב הרטמן: זה הרי לא יעלה על הדעת, הגוף שסוברני ואחראי לקיים את משטר החוק, הוא בראש ובראשונה מפר את החוק.
זאב הרטמן: למה שאנשים לא ישתוללו?
זאב הרטמן: דבר נוסף, יותר חמור מהכל.
זאב הרטמן: הזכיר ראש העיר המכובד את היכל האומניות גרין.
זאב הרטמן: בשנים הקודמות נבנה היכל האומנויות גרין, נדבן יהודי שתרם מתנ"ס, משרד השיכון עזר בכסף וכל הדברים האלה היו מוכנים בזמנו של ראש עיריית נצרת עילית הקודם, מנחם אריאב.
זאב הרטמן: אלא שמה?
זאב הרטמן: אריאב הבין את המשמעויות, הבין את החוק, ידע מה מותר, ידע מה אסור וידע שהבניין, אין לו את כל האישורים על פי חוק ולכן הוא לא אכלס את המקום.
זאב הרטמן: בא ראש העיר הנוכחי, מסכן חיי ילדים, מסכן חיי זקנים, מסכן חיי טף.
זאב הרטמן: לא מעניין אותו, יש אישורים של כיבוי אש, אין אישורים של כיבוי אש, יש טופס אכלוס, אין טופס אכלוס.
זאב הרטמן: השעה דחקה בו, הוא אכלס את המקום.
זאב הרטמן: שלושה משפטים אחרונים, כי באמת אני לא- אתה יודע מה?
זאב הרטמן: משפט אחרון.
זאב הרטמן: אני רוצה שתבינו, מכובדי כולם, שלטון הטרור עובד אצל מר שמעון גפסו.
זאב הרטמן: לא רק הוא רוצה לראות באזרחים הערבים מה שהוא מדבר על אוקטובר 2000, אלא גם אני, עבדכם הנאמן, בישיבת תקציב, כשבאתי והערתי לו על התקציב והיה ויכוח, הוא קרא לפקחים שתפסו אותי בכוח, סיבבו לי את היד, שברו לי את היד.
זאב הרטמן: אני את אותה ישיבה גמרתי בבית חולים איטלקי בנצרת ואני רוצה להסביר לחברי הכנסת מה ההבדל בין כנסת לרשות מקומית.
זאב הרטמן: בכנסת, מותר ליושב ראש לקרוא לסדרנים שילוו החוצה חבר כנסת שמפריע.
זאב הרטמן: לא כך הם פני הדברים ברשות מקומית.
זאב הרטמן: קודם כל גם בכנסת לא ראיתי שמכים ושוברים לאיזה חבר כנסת את היד, בגלל שדעתו חלוקה על היושב ראש.
זאב הרטמן: פה, יש חוק שהחוק אומר – במידה שחבר מועצה ותסלחי לי הגברת בוחבוט, את מפריעה.
זאב הרטמן: במידה שיש חבר מועצה שמפריע, שזה ממש לא היה המקרה, אז יש סנקציה שלא סופרים את הקול שלו, אבל בטח שלא שוברים לא את היד.
זאב הרטמן: דבר אחרון שבאחרונים, אומר ראש העיר המכובד, מדובר בחברי מועצה מובטלים.
זאב הרטמן: אני רוצה להגיד לכם רבותי, אני מתקרב לגיל 60, אני לצערי נכה מלחמה, אני עם אחוזי נכות מאד מאד גבוהים.
זאב הרטמן: כל חיי עבדתי, עסקתי ואני חושב שכדאי היה שראש העיר יידע שלא הכל מותר להגיד בכל מקום, גם לא בכנסת ישראל ואם במישהו הוא פגע, אז הוא פגע בעצמו ולא בי ותודה רבה על ההקשבה.
יואל חסון: אתה הגזבר, נכון?
עופר לוי: עופר לי.
יואל חסון: אתה היום תחת צו הגנה של מבקר המדינה.
עופר לוי: נכון.
יואל חסון: למה זה היה נדרש הדבר הזה, מה קרה?
יואל חסון: מה אתה יכול לספר לנו ואני מבין שיש פה עוד אנשים מהדרג המקצועי של העירייה, נכון?
יואל חסון: אז אנחנו נשמע אתכם ואחר כך נעבור למשרד הפנים ונסכם את הדיון.
אלכס גופמן: עובדים שעובדים אצלנו אסור להם לבקר אותנו.
אלכס גופמן: הם עובדים אצלנו, מקבלים כספיהם מאיתנו, שיבינו את זה.
שמעון גפסו: הם לא הובאו לפה בשביל לבקר אותך, אדוני.
שמעון גפסו: הם הובאו לפה בשביל להציג ---
אלכס גופמן: אני רק אמרתי, אל תתערב.
שמעון גפסו: לא, הם לא מבקרים אף אחד, הם מציגים עובדות.
שמעון גפסו: זה הכל.
אלכס גופמן: אל תתערב.
אלכס גופמן: לא פניתי אליך, אל תתערב.
שמעון גפסו: בסדר, אבל אני משיב לך, שהם נציגים בלבד.
אלכס גופמן: הם באו על חשבון הזמן שלי, על חשבון הכסף שלי ולא גרים בנצרת עילית.
יואל חסון: שנייה, גופמן, אני אין לי מה לתת לאנשים שמטעמך, כי אתה הצגת את הדברים, אלא אם כן יש משהו ---
שמעון גפסו: לא, לא, אני מדבר על גורמים מקצועיים בעירייה.
שמעון גפסו: מנכ"ל העירייה ---
יואל חסון: רגע, זה לא ישיבה עכשיו.
שמעון גפסו: לא, מה זה לא ישיבה?
שמעון גפסו: תראה, אתם טענתם פה טענות קשות ---
יואל חסון: אז אתה ענית להם.
שמעון גפסו: לא, אבל יש דברים, למשל תראה, הוא אותו ---
יואל חסון: אז תענה אחר כך.
יואל חסון: אני לא צריך לשמוע עכשיו את נציגת אגף הגבייה שתגיד לי שאתה גובה 80.7%.
שמעון גפסו: לא 80, 89.7%.
יואל חסון: מה שתגיד.
יואל חסון: אני מברך אותך על כך.
יואל חסון: שמך עופר.
עופר לוי: שמי עופר לוי, אני עובד בעיריית נצרת עילית 24 שנים.
עופר לוי: התחלתי לעבוד כפקיד זוטר, עד לתפקיד של גזבר.
עופר לוי: כאשר ראש העיר נבחר, אחד מהדברים הראשונים שנעשה, קצת על האווירה, התקיימו ישיבות מטה וכשהיינו אמורים להיכנס לישיבות המטה, נערך עלינו חיפוש ונאלצנו להפקיד את הטלפונים אצל בריון בכניסה.
עופר לוי: לפני כניסה ללשכת ראש העיר, שמדבר שאנחנו מקליטים לכאורה.
עופר לוי: כאשר ראש העיר ---
יואל חסון: אתה נכנס ---
עופר לוי: אני כגזבר העירייה הייתי צריך לעבור חיפוש גופני, להפקיד את הטלפון שלי אצל שומר בריון, להשאיר את הטלפון ורק אז להיכנס, כי אני חשוד לכאורה.
פניה קירשנבאום: יואל, זה כתוב בעיתון.
יואל חסון: זה לא כתוב, יש פה ---
פניה קירשנבאום: השומר עצמו נתן עדות.
עופר לוי: סליחה יש פה עוד אנשים שעברו את אותה חוויה, אפשר לשאול אותם אם זה נכון.
יואל חסון: רגע, רגע, רגע.
שמעון גפסו: הייתה תקופה, אחרי שיצאתי ---
יואל חסון: אז רגע, פתאום כן הייתה תקופה.
שמעון גפסו: רבותי, אחרי שיצאתי שבוע מהמשטרה, דיברתי על דברים שהיו בתוך המשטרה וביקשתי שבאותו שבוע, בפרק הזמן של שבוע, גם הטלפון שלי היה בחוץ, כל הטלפונים היו בחוץ כשהתקיימו הישיבות.
יואל חסון: מה, אנשים עברו בדיקה גופנית?
שמעון גפסו: מעולם, רבותי ---
פניה קירשנבאום: יואל כתוב, השומר נתן עדות במשטרה ---
שמעון גפסו: השומר הוא נרקומן משוקם, עזבי, נו ---
פניה קירשנבאום: שזאת הייתה הנחיה של ראש העיר וזה לא קשור לחקירות, החקירות היו אחרי זה.
שמעון גפסו: אני אומר- לא, אני מדבר על החקירות ---
גאלב מג'אדלה: לא צריך יותר מזה, הוא מעיד, לא צריך יותר מזה.
שמעון גפסו: בסדר, הוא מעיד.
עופר לוי: אני, מה שאני אומר, יש פה עוד חברים ---
יואל חסון: אתה מבין שאתה מדבר בוועדה לביקורת המדינה, כל מילה צריכה להיות מילה ---
שמעון גפסו: יש פה עוד אנשים שהיו בישיבות.
שמעון גפסו: הנה, המנכ"ל יכול להגיד לך ---
עופר לוי: יש גם אנשים אחרים ---
שמעון גפסו: אם פעם נערכה בדיקה גופנית על מישהו.
שמעון גפסו: עופר, הגזמת קצת.
עופר לוי: אני יכול לספר לכם עוד על האווירה, שיום אחד נסעתי לכנס גזברים וקיבלתי טלפון מראשד העיר שאישר לי את היציאה, שהוא דורש ממני לחזור וכשאמרתי לו שאני אצטרך לנסוע לכנס, כי זה כנס ארצי של כל גזברי הארץ וחשוב לי להיות נוכח בו, הוא אמר לי: אני רוצה להזכיר לך שאני לוחם - לפני ראש עיר - ואני חייל טוב ואני מציע לך להגיע, כי אם לא אתה תראה מה זה, אתה תרגיש את נחת זרועי וגם תחשוב על הפרנסה שלך.
עופר לוי: זה היה על רקע זה שאני ביקשתי בסך הכל לבקש חוות דעת האם מותר למנהלת הלשכה שלו, לצאת למלון מפואר באילת, בטיסה, כאשר היא מקבלת אחזקת רכב ואש"ל, על חשבון הקופה הציבורית.
עופר לוי: בסך הכל ביקשתי חוות דעת.
עופר לוי: לא אמרתי לא.
עופר לוי: התמורה הייתה עונש ---
יואל חסון: חוות דעת מהייעוץ המשפטי?
עופר לוי: הייעוץ המשפטי אמר שהיא נסוגה מהבקשה ואז מה שקרה – קיבלתי מכתב שהחל מאותו רגע, כל השתלמות כפופה לאישור של ועדת לימודים ברשות ראש העיר, שבה יושבים החברים המנכ"ל ואנשים המקורבים לראש העיר ומבקר העירייה.
עופר לוי: התשובה מאותה ועדה לא ניתנה לי ואני נסעתי לכנס והייתי מוכן לשלם על חשבוני.
עופר לוי: ראש העיר דרש ממני בתוקף לחזור, כאשר הוא אמר לי שאני אבוא אליו לשכנע אותו למה אני צריך לנסוע לכנס.
עופר לוי: הייתי בתל אביב כבר.
עופר לוי: באותו ערב חזרתי, באתי לשכנע אותו, הוא אומר לי: לא, אתה לא יוצא.
עופר לוי: אמרתי לו – למה?
עופר לוי: הוא אומר – כי ככה בא לי.
עופר לוי: בהמשך הייתה התנהלות מאד חמורה ברשות החנייה ואחד מהמקורבים לראש העיר, מנהל רשות החנייה, עשה שם עבירות חמורות.
עופר לוי: כאשר אני ביקשתי שתוגש תלונה נגדו, ראש העיר סרב בתוקף.
עופר לוי: אותו עובד התבקש ללכת לבדיקת פוליגרף ואם לא הוא יושעה, ככה ראש העיר הודיע.
יואל חסון: אז זו האווירה בעירייה?
יואל חסון: ככה מתנהלת העירייה?
עופר לוי: זה יותר גרוע.
עופר לוי: אני לא יכול לספר הכל, כי יש דברים שאני לא רוצה לחטוא, אבל זה יותר גרוע, כן.
עופר לוי: דרך אגב ---
יואל חסון: אתה פעם, את הדברים מעבר למה שאמרת גם, דברים אחרים, הלכת למשרד הפנים, ישבת עם אנשים?
עופר לוי: אני גם כתבתי מכתבים וגם למבקר המדינה.
עופר לוי: גם מבקר המדינה נתן לי צו בעקבות הדברים.
יואל חסון: כן, מבקר המדינה אני יודע, עזוב רק את מבקר המדינה בצד.
יואל חסון: אנשי משרד הפנים, לא הכל הולך ישר למבקר המדינה, יש בדרך תחנות.
יואל חסון: מבקר המדינה, אם זה הגיע למבקר המדינה זה אומר שהדברים, כל הדברים בדרך לא עבדו.
יואל חסון: אני שואל אם אתה, מול משרד הפנים, באת ואמרת בתקופה הזאת, שכנראה כבר כמה שנים אתה עובר את זה, שנתיים שלוש.
יואל חסון: השאלה היא בתקופה הזאת באת למשרד הפנים, אמרת חברה, תראו מה קורה, מה אתם עושים?
עופר לוי: גם פניתי למשרד הפנים, גם למחוז, גם ל---
יואל חסון: מה אמרו לך?
עופר לוי: קודם כל המחוז בכלל אף פעם לא ענה לי תשובה.
יואל חסון: לא קיבלת אף פעם תשובה?
עופר לוי: אף פעם לא קיבלתי תשובה.
עופר לוי: בכתב בוודאי שלא.
יואל חסון: מה, הוצאת מכתב ולא קיבלת תשובה?
עופר לוי: אני אתן לכם דוגמא: יום אחד ראש העיר דרש ממני לשלם משכורת לעובד שלא אושר לו חוזה לפי חוק, יש פקודת העיריות שקובעת איך מאשרים, יש מועצת עיר, שהיא קובעת.
עופר לוי: אמר לי ראש העיר: תשלם לו משכורת.
עופר לוי: אמרתי: תשמע, אני לא יכול לאשר לו את המשכורת.
עופר לוי: הוא אומר: אם לא תשלם לעובד את המשכורת, כל העירייה לא מקבלת משכורת.
עופר לוי: כל העירייה.
עופר לוי: אני הייתי בהשתלמות ברחובות, כתבתי משם מכתב לממונה על המחוז.
עופר לוי: דקה לפני שנגמרו מה שנקרא המס"ב, השיגור של זה, ראש העיר אישר פתאום לזה, אני לא יודע אם המחוז התערב או לא, אבל מה שאני יודע זה שאני לא קיבלתי תשובה.
עופר לוי: אני לא יודע.
עופר לוי: זאת אומרת אני פונה ---
חמוד סייח: אתה יכול להגיד שאתה לא יודע, אל תגיד שהמחוז לא.
יואל חסון: אבל למה אין תשובה?
יואל חסון: למה לא נותנים תשובה לגזבר?
עופר לוי: אני זכאי לקבל תשובה, אני חושב.
זאב הרטמן: הם לא עונים אף פעם, משרד הפנים לא עונה.
זאב הרטמן: לא עונה.
חמוד סייח: האמת היא שאני לא פוליטיקאי, אני לא יכול להתפרץ, אז אני שותק, עד הסוף.
יואל חסון: תיכף נראה אם אתה לא פוליטיקאי.
יואל חסון: תיכף נראה.
עופר לוי: אני, מה שאני יכול לתאר זה את האווירה.
עופר לוי: כל דבר הוא כרוך במשהו.
עופר לוי: אם אני למשל לא אעשה משהו, יש מחיר.
עופר לוי: יש חטא ועונשו.
עופר לוי: רשימה ארוכה של דברים.
עופר לוי: כל דבר שאני לא מסכים עם ראש העיר, למשל יש חוות דעת משפטית שקובעת שמועצת העיר שהתכנסה ליד השירותים, בפרוזדור, בלובי, כל פעם במקום אחר, היא חוקית.
עופר לוי: בעקבות החלטות המועצה אני רוצה ליישם את החלטות המועצה.
עופר לוי: ראש העיר אומר לי: היא לא חוקית.
עופר לוי: עכשיו, אני בפלונטר.
עופר לוי: מצד אחד ---
יואל חסון: ומי אומר לך שהיא חוקית?
עופר לוי: היועצת המשפטית, מבקר העירייה, כולם אומרים שהיא חוקית.
יואל חסון: היועצת המשפטית של העירייה, כן, מה יש לך לומר?
אולגה גורדון: כן.
יואל חסון: כמה זמן את יועצת משפטית?
אולגה גורדון: אני יועצת משפטית בעיריית נצרת עילית 12 שנים.
אולגה גורדון: אני למעשה מהרגע שראש העיר הנוכחי נבחר, יומיים אחרי הבחירה הוא הגיע אלי למשרד והודיע לי שאני אתארגן לעזוב את המקום.
אולגה גורדון: כמובן אני השבתי לו שאני עובדת מקצועית, אני עובדת, אף פעם לא הייתי איש פוליטי, אני לא מזוהה עם אף אחד, אני עושה את עבודתי באופן הכי מקצועי שאני רק יודעת ויכולה וזה תפקידי וכאן אני אשאר, אלא אם כן יהיה שינוי, אבל שלא יהיה שינוי שהוא רצונו הפרטי של ראש העיר, אלא אם תהיה החלטה אחרת בגורמים המקצועיים.
יואל חסון: ומה קרה מאז?
אולגה גורדון: אני עובדת, נותנת חוות דעת, ממשיכה את עבודתי בצורה הכי טובה שאפשר, חוטפת ניגוחים.
אולגה גורדון: איך עופר אמר – החטא ועונשו?
אולגה גורדון: אז חוות הדעת האחרונה שנתתי לגבי כינוס, זה היה סיפור ועדת הכספים, שבעצם הוא לא רצה לצרף את הפרוטוקול שלהם לסדר היום, נתתי חוות דעת שהוא צריך וזה גם הוכרע בבית משפט, אז לאחר מכן העונש שלי היה – שביטלו את המכרז ל נוסף במחלקה המשפטית – זה קרה יום אחרי.
אולגה גורדון: אפשר למנות הרבה מאד דברים.
אולגה גורדון: אני יכולה להעסיק אתכם פה לפחות שלושה-ארבעה ימים ---
יואל חסון: אני רוצה להבין איך זה עובד.
יואל חסון: קודם כל האם חוות דעת משפטית שלך היא מחייבת את ראש העיר?
אולגה גורדון: חוות הדעת שלי, על פי פסיקת בית המשפט, מחייבת.
אולגה גורדון: גם היועץ המשפטי לממשלה נדרש לסוגיה הזאת.
יואל חסון: ויש דוגמאות?
יואל חסון: אני לא רוצה שתתני אותן עכשיו, אבל באופן עקרוני, כשישאלו אותך, את מסוגלת לספק דוגמאות לחוות דעת שאת מבינה שלא התייחסו אליהן?
יואל חסון: שלא כובדו?
יואל חסון: שפעלו בניגוד אליהן?
אולגה גורדון: בוודאי.
יואל חסון: ללא ספק?
אולגה גורדון: ללא ספק.
יואל חסון: אצל ראש העיר הקודם הייתה סיטואציה כזאת?
אולגה גורדון: בדרך כלל זה היה עניין, קודם כל היו חוות דעת שלא נראו, או שלא התאימו, או שהפריעו אולי למה שראש העיר חשב לעשות, זה בדרך כלל נפתר.
אולגה גורדון: זאת אומרת, בסופו של דבר הוא קיבל את העמדה והשתכנע, או שנמצא פתרון.
אולגה גורדון: אבל לא נתקלתי, מצב כזה לא היה.
אולגה גורדון: השיא ---
יואל חסון: ופה, מה שאת אומרת, באופן שגרתי - לא מקבלים את חוות הדעת שלך – ולא מבצעים?
אולגה גורדון: לא, לא את כולן.
אולגה גורדון: אני לא אוכל לומר שאת כולם.
אולגה גורדון: זה בהחלט לא המצב.
אולגה גורדון: יש חוות דעת שמקבלים, אבל דברים, אם אני צריכה להצביע על למשל נושאים שקשורים להתנהלות מול חברי המועצה, כמעט כדבר שבשגרה – חוות הדעת שלי לא מתקבלות – ובית המשפט מכריע וקובע, זאת אומרת מאשר בסופו של דבר את מה שאני נותנת כחוות דעת וזה קורה גם בהרבה ---
יואל חסון: עדיין היו ניסיונות של ראש העיר לפטר אותך?
אולגה גורדון: לא שידוע לי.
אולגה גורדון: היה דיון בתפקוד שלי במועצת העיר.
אולגה גורדון: הוא התבקש כאן, לבקשת חבר מועצה, לא יודע מי עמד מאחורי הדברים, מה היו המניעים, היו ניסיונות כאלה בעבר, בהחלט.
אולגה גורדון: אבל ראש העיר, אני יודעת שכמובן, אני מבינה שאני מפריעה, הוא גם אמר את זה בהזדמנויות ---
יואל חסון: אדוני, אתה עדיין חושב שהיא מפריעה?
יואל חסון: אתה רוצה לפטר אותה?
שמעון גפסו: אני חושב שהיא מצוינת והיא יכולה להגיד לך גם כמה הגנתי עליה באותו דיון, שחבר המועצה הרטמן, שנמצא ---
יואל חסון: אז אתה בעד שהיא תישאר?
זאב הרטמן: אתה לא הגנת, אתה עודדת אותי.
יואל חסון: אתה בעד שהיא תישאר?
שמעון גפסו: אני אומר, כל עוד היא תעשה את העבודה, הדבר היחיד שאני אומר אמת שנאמר פה, ללא ספק, יומיים אחרי שנבחרתי הלכתי לאולגה, היא הייתה, אני הייתי 10 שנים או 8 שנים חבר מועצה לפני זה והיא מיררה לי את החיים כחבר מועצה.
שמעון גפסו: היא פעלה הרבה מאד בניגוד לחוק ויש גם החלטות של שופטים וכמובן ב-10 ימים של החפיפה שלי, השכירו פה עיריית נצרת עילית, מגרסות ענק וגרסו את כל החומר, רק לצערם הרב, חלק מהחומר נשאר פה ויש הוכחות.
שמעון גפסו: דרגות ניתנו שלא כחוק, מאות דברים וכמובן היועצת המשפטית חתמה על הכל, כי היא הייתה עושת דברו של ראש העיר, כי יש בהם גם קרבה, שאני כרגע לא רוצה לחשוף, אחשוף את זה במקומות ה--- לא חלילה, לא אמרתי קרבה אינטימית.
יואל חסון: אדוני, באמת, באמת, באמת.
יואל חסון: תעלה את הרמה של הדיון.
יואל חסון: אני מבקש שתחזור בך מהדבר הזה.
שמעון גפסו: אני לא חוזר בי.
שמעון גפסו: אני רוצה לומר, אני לא חוזר בי.
שמעון גפסו: יש בהם ---
יואל חסון: אל תשתף את הוועדה בדברים האלה, בסדר?
שמעון גפסו: אני מוכן לכתוב לך על פתק.
יואל חסון: אל תכתוב לי על פתק, אני לא רוצה לדעת.
אולגה גורדון: יורשה לי רק להשלים כמה מילים.
אולגה גורדון: אפשר להשלים?
יואל חסון: הגזמת, גפסו.
אולגה גורדון: אני חייבת לומר שעד לרגע זה, למעט חקירות של יח"א שנדרשתי לחקירות שתלויות ועומדות כנגד ראש העיר הנוכחי, אין נגדי שום תלונה, חקירה, לא הוזמנתי לשום מקום, אין לי מושג על מה מדובר פה.
אולגה גורדון: מבחינתי זו הוצאת לשון הרע, אין שום דבר בסגנון הזה בכלל.
יואל חסון: יש פה את מבקר העירייה?
עופר לוי: רציתי רק לגבי הגירעון ---
יואל חסון: לא, עופר, אני רציתי רגע לשאול אותך שאלה.
יואל חסון: יש פה טענה שאין גירעון.
יואל חסון: יש גירעון או אין גירעון?
עופר לוי: אני יודע שיש גירעון ברבעון הראשון של כמיליון שקל.
עופר לוי: אני לא יודע על איזה אין גירעון אתה יודע ואני יודע גם שברבעון השני ---
יואל חסון: תעביר לגזבר את המסמך.
יואל חסון: תראה את המסמך של נציג משרד הפנים.
עופר לוי: אולי גזבר העל חתם על זה, אני לא מכיר כזה גירעון.
שמעון גפסו: ברבעון הראשון עדיין אין נתונים של מענקי איזון.
שמעון גפסו: אתה הרי מבין, אתה יודע מה זה.
אלכס גופמן: אדוני יושב הראש, אני רוצה להבין מי זה – נרקומן משוקם.
אלכס גופמן: אני פוחד.
עופר לוי: איפה שיש סוגרים זה גירעון.
חמוד סייח: תעזוב, תראה ליושב ראש הוועדה ואל תטעה את האנשים.
יואל חסון: כן, תראה לי.
עופר לוי: סליחה?
עופר לוי: ככה משרד הפנים מנהל?
חמוד סייח: אל תטעה את האנשים.
עופר לוי: סוגריים זה גירעון.
יואל חסון: נכון, סוגריים זה גירעון.
זאב הרטמן: לא במשרד הפנים.
זאב הרטמן: הם לא יודעים לקרוא את זה.
זאב הרטמן: תחליפו את הממונה, הכל יסתדר.
יואל חסון: זה כרגע גירעון.
שמעון גפסו: ההכשלה הזאת גם תיגמר בסוף, אל דאגה.
יואל חסון: אבל לא משנה, אבל יש כרגע גירעון.
שמעון גפסו: זה לא גירעון.
זאב הרטמן: להחליף את הממונה על המחוז, זה מה שצריך ומהר.
זאב הרטמן: שילך הביתה.
זאב הרטמן: תגיד לו שאני אמרתי, זאב הרטמן.
שמעון גפסו: אני אתן לך דוגמא, מערכת החינוך לא עובדת ביולי ---
זאב הרטמן: חוצפה.
שמעון גפסו: אז יש חיסכון של 10 מיליון שקלים.
שמעון גפסו: שנה שעברה היה גירעון יותר ממיליון --- אין גירעון.
שמעון גפסו: אין.
יואל חסון: לא בודקים רבעון.
שמעון גפסו: בוודאי שלא.
שמעון גפסו: אין גירעון.
יואל חסון: נגמר הדיון בזה.
יואל חסון: חברים שנייה, מבקר העירייה, אני מבקש שתספר על עצמך קצת, כמה שנים, כמה זמן.
ערן בר רבי: אני מבקר העירייה, התחלתי את השנה הרביעית בעיריית נצרת עילית כמבקר העירייה.
ערן בר רבי: לפני כן הייתי יועץ משפטי של רשות מקומית אחרת.
ערן בר רבי: רציתי להתייחס בהקשר הזה לעניין משרד הפנים.
ערן בר רבי: אנחנו היינו מצפים ממשרד הפנים, כרגולטור, להתערב קצת יותר ולסייע יותר ובמה דברים אמורים?
ערן בר רבי: אני אקח לדוגמא את נושא ועדי המכרזים.
ערן בר רבי: יש בנייה בהיקפים מאד גדולים במספר מבנים והנציגה של משרד הפנים יושבת בוועדה.
ערן בר רבי: כאשר יש דיון שלמעשה באים לאשר למבנה מסוים שימוש חורג שהוא בלתי חוקי, היועצת המשפטית אומרת שהוא לא חוקי ואני אומר שהוא לא חוקי.
ערן בר רבי: משרד הפנים, למרות שיש לו את היכולת ואת הכלים להתערב, הוא לא עושה זאת.
ערן בר רבי: מה שיוצא זה שחבר מועצה נדרש מכספו, לפנות לועדת ערר.
ערן בר רבי: כמובן שוועדת ערר מאשרת שהשימוש החורג הוא לא חוקי ובסופו של יום יוצא שבגלל שמשרד הפנים לא משתמש בכלים העומדים לרשותו, גם המנהליים וגם האחרים, יוצא שחברי המועצה נדרשים לפנות לערכאות משפטיות ולהוציא כסף.
פניה קירשנבאום: למרות שהם לא עובדים, נכון?
ערן בר רבי: מה?
זאב הרטמן: שהם מובטלים.
פניה קירשנבאום: למרות שהם לא עובדים.
חמד עמאר: רק לציין שאני עצמאי.
חמד עמאר: אולי צריך להביא הצהרת הון שאני בינתיים ברבע ---
יואל חסון: כל עוד הצהרת ההון היא לא בגירעון, אתה יכול להביא.
ערן בר רבי: אותו כנ"ל גם לעניין ישיבות מועצה.
ערן בר רבי: אם יש ישיבת מועצה שלא מן המניין וחברי המועצה מבקשים לכנס ישיבה שלא מן המניין, הרשות נדרשת לקיים את הישיבה תוך 7 ימים.
ערן בר רבי: היה והישיבה לא מתכנסת, פונים לממונה על המחוז והוא מחויב, תוך 14 יום, להורות על קיום הישיבה.
ערן בר רבי: הוא לא עושה זאת לרוב וכך יוצא שחברי המועצה, שוב פעם ---
יואל חסון: אתה כתבת דו"חות?
יואל חסון: אתה כותב דו"חות ביקורת?
יואל חסון: אתה מדווח?
יואל חסון: לפני שאתה הולך למשרד הפנים, כתבת איזה דו"ח ביקורת פנימי לאחרונה?
ערן בר רבי: אני כותב דו"חות ביקורת, אבל הדו"ח האחרון לדוגמא שערכתי וכרגע הוא נמצא בראש הרשות, זה המשך של הביקורת של השכר שנעשתה.
ערן בר רבי: ככלל ביקורת אחת לשנה.
ערן בר רבי: הדברים האלה לא מצוינים בדו"ח ביקורת.
ערן בר רבי: לא עשיתי ביקורת על נושא של ישיבות מועצה.
ערן בר רבי: הבעיה הייתה ---
יואל חסון: למה אתה לא עושה?
יואל חסון: ביקורת פנים זו התחלה של תהליך, למה אתה לא עושה?
ערן בר רבי: אני מסכים איתך ויכול מאד להיות שזה יהיה הנושא הבא, בהמלצת ועדת ביקורת, למרות שהנושא הזה הוא ככלל מטופל.