GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ליצמן: נכון, כרגע זה לא רלבנטי, מתחילים רק עוד מעט את השלד, ייקח זמן עד שנה, 16 חודש אמרת, אז כמעט שנה וחצי, בואו נגיד את האמת.
ליצמן: שנה וחצי, יש מספיק זמן שאנחנו נחפש את הדרך לראות איך גומרים את זה.
מרינה סולודקין: אדוני, יש תחושה שאתה מתנכל לעיר ולבית החולים.
מרינה סולודקין: אתה יודע, אני שמעתי בסבלנות ---
ליצמן: אני רוצה להבין מאיפה התחושה?
מרינה סולודקין: יש תחושה.
ליצמן: יש לך תחושה.
ליצמן: אני לא יודע.
ליצמן: מותר.
רוני בר-און: זו היתה קריאת ביניים לגיטימית, ואתה או שאתה רוצה להשיב עליה או לא.
ליצמן: אני אמרתי ---
רוני בר-און: אני מציע לך לא לפתוח את הדיון, כי אחרת היא תנאם ואתה תנאם.
רוני בר-און: היא קראה קריאת ביניים סופר לגיטימית וזכותך להשיב עליה, בסדר.
ליצמן: יש לי תחושה שמישהו מתנכל שם, ואם יש תחושות, אני אתחיל עם תחושות, אל תסחבו אותי לשמות.
ליצמן: אבל אני רוצה לסיים שוב, בנימה אופטימית.
ליצמן: אני אומר שאני מקווה שאנחנו נחפש את הפתרון.
ליצמן: אין לי כסף כרגע, צריך לזכור שגם בית החולים צריך להביא כסף תרומות וצריך להביא גם מבחוץ, ועל אף שכולם כל כך הסכימו שאני שנורר מצוין, אבל יש לי כ-20, 30 בתי חולים להיות שנורר.
ליצמן: לא יודע מאיפה להתחיל, מאיפה לגמור.
רוני בר-און: מרובים צרכי עמך.
ליצמן: כן ואני מקווה שנחפש את הפתרון.
ליצמן: עד לרגע זה חסר לי כסף.
רוני בר-און: אני רוצה לברר עם מנהל בית החולים ועם יהודה רון, את השאלה איפה התקדמות הבנייה ד-היום, נפגשת עם ה-60 מיליון חוסר.
רוני בר-און: זאת אומרת, כי אני מבין מה שאומרים פה:
רוני בר-און: עד שנגיע לצורך ב-60 מיליון כדי לדעת אם זה תקוע או לא, יכול להיות שיהיו לי רזרבות השנה, יכול להיות שיכניסו לי.
רוני בר-און: אני רוצה לדעת איפה, מבחינת הזמן, בהינתן שאתה אומר שזה נגמר תוך 16 חודש, על זה יש הסכמה?
רוני בר-און: שהשלד ד-היום, לרבות מה שנקרא התשומות שעולות את ה-60 מיליון החסרים, יש לנו 16 חודשי, קרי – give and take - סוף 2012.
רוני בר-און: איפה הנקודה שבה אתה תצטרך לעצור ולהגיד – סליחה, לא קיבלתי, אני לא יודע להתקדם?
רוני בר-און: אל תראה עליו, אני רוצה קודם תשובה ממך, ושהוא יאשר את זה.
שמעון שרף: הוא בעל הבית.
שמעון שרף: הוא הבונה.
רוני בר-און: סלח לי, אתה רואה את הבנייה, אתה מבין בבנייה?
שמעון שרף: אני מבין בבנייה והבנייה התחילה.
שמעון שרף: היא יכולה להיעצר בכל רגע שהכסף ייגמר.
ליצמן: יש כסף או שאין?
רוני בר-און: יהודה, אתה יכול להגיד לי איפה נקודת הפיתול הראשונה, שבה אתה תצטרך לבוא, להגיד למנהל בית החולים ולסגן השר – סליחה – אני לא יכול להתקדם – חסר לי הכסף שעליו דיברנו בוועדה – לפי היזמה של חברת הכנסת אדטו.
רוני בר-און: תגיד לי תאריכים, בערך.
האוצר: יש לי עוד שאלה, למה אתה לא מתקדם היום?
האוצר: למה אתה עוצר את זה?
האוצר: למה עצרת את הבנייה?
רוני בר-און: איציק, איציק.
האוצר: למה אתה לא מתקדם?
רחל אדטו: הוא מתקדם.
ליצמן: הוא אמר שהתחילו לבנות.
ליצמן: אין טענה כזאת.
רוני בר-און: אין טענה, אף אחד לא אמר את זה.
רוני בר-און: אין טענה שעומדים.
ליצמן: אבל אדוני יושב הראש, אתה אופטימי שעוד שנה וחצי אני אהיה סגן שר גם?
רוני בר-און: חייב אדם לברך על הרעה, כשם שמברך על הטובה.
רוני בר-און: כן, יקירי, תגיד לי איפה אנחנו עומדים בעניין הזה.
יהודה רון: התשובה היא פשוטה, ההרשאה להתחייב ב-2012 למכרז, אתה אדוני שר האוצר לשעבר, הרשאה להתחייב להשלמה של המכרז הבא, שאנחנו נעשה אותו בקיץ הבא, את השלמת כל הפרויקט, זה דבר ראשון.
רוני בר-און: אני מדבר איתך כרגע, אתם רואים למה אני מחדד את השאלות כל פעם כשאני עוצר לשאול שאלות?
רוני בר-און: אני רוצה פרה פרה.
רוני בר-און: שאלתי קודם על הפרויקט הזה, שעומד עליו סימן שאלה.
רוני בר-און: אתם שמתם סימן שאלה, של 60 מיליון שקל.
רוני בר-און: אני רוצה לדעת שזה, עזוב אותי, תן לי לראות שזה מתקדם, עוד שלושה חודשים נדבר על כלל הפרויקט.
יהודה רון: אז אני חוזר ואומר, אחרי שאנחנו משלימים את השלד, אני צריך את הכסף להשלמת כל העבודות של ה ---
רוני בר-און: אתה לא מבין מה שאני שואל, סליחה ---
קריאה: מתי, מתי, הוא שואלך אותך מתי.
יאיר זילברשטיין: בתקציב הדו שנתי הבא, בשנים 2013, 2014 ---
קריאה: גם עכשיו הוא תקוע.
ליצמן: לא תקוע, עוד פעם, אתה לא ---
רוני בר-און: סליחה, אני לא אומר שאתה לא הבנת את השאלה שלי, אני אומר שאני לא הבהרתי את עצמי מספיק טוב.
רוני בר-און: שמענו פה שני סיפורים מרכזיים.
רוני בר-און: הסיפור המרכזי מדבר על הפרויקט הנוכחי, שמדבר על חדר מיון ואשפוז תת קרקעי ובתוספת מה שציינה חברת הכנסת אדטו, השלד שיהיה אחר כך חדרי ניתוח, חדרי אשפוז ומגדל.
רוני בר-און: זה פרויקט גדול, זה פרויקט שאני קורא לו לא קטן, אבל פרויקט עכשווי.
רוני בר-און: הפרויקט העכשווי, מונח עליו סימן שאלה של 60 מיליון שקל.
רוני בר-און: איפה המפגש שבו סימן השאלה הופך לסימן קריאה - הבנייה נעצרת או ממשיכה הלאה - אתה יודע להגיד?
יהודה רון: 2013.
רוני בר-און: אז אני לא יודע על מה --- אתה אחראי למה שאתה אומר פה?
רוני בר-און: כי אני מבין אחרת.
יהודה רון: למה?
רוני בר-און: אני מבין ממנהל בית החולים שזה יכול לקרות בעוד 3 חודשים או בעוד חצי שנה.
ליצמן: אבל אדוני יושב הראש, יש כסף שאנחנו אמרנו, ה-90 מיליון שקל שלא נגענו, שנמצא בקופה ושאפשר לבנות את זה.
ליצמן: השלד לא עולה 90 מיליון שקל, ולכן עד גמר השלד יש את הכסף, נקודה.
רוני בר-און: תודה רבה, אדוני סגן שר האוצר, אתה מוכן בטובך לתקף את ההתחייבות של יאיר זילברשטיין, שהמחלוקות בין לבין משרד האוצר יפתרו בכל הדרכים שאתם יודעים לספק פתרונות ושהם יודעים לספק פתרונות, כדי שהאינטרס המובהק שאליו שותפים כל אלה שנמצאים פה בחדר הזה, שהפרויקט של אשקלון ירוץ פעם אחת בלגמור את מה שתוכנן ומבוצע כעת, ועוד חזון למועד, אבל עם הרבה תקוות גם שיתר הדברים, שהם צורך מינימאלי לתושבי העיר אשקלון.
האוצר: אין לי שום ספק, אכן כן.
האוצר: אני שמח לשמוע שהפרויקט לא נעצר אפילו יום אחד, כי הרושם שנוצר כאילו שהפרויקט תקוע.
האוצר: לא יודע, לפי העיתונים באשקלון.
רוני בר-און: לא, לא, לא, הגברת אדטו אמרה בפתיחה שהיא היתה בסיור במקום והעבודה מתנהלת ---
האוצר: לא זה מה שמפורסם, לא יודע מטעם מי, שהפרויקט תקוע ושאין כסף ושלקחו את הכסף וזה.
האוצר: זה הרושם שיוצרים מישהו, מאן דה הוא.
האוצר: על כל מקרה, אדוני המבקר, מה שאני הייתי מאד מבקש ממך לבדוק, לא רק את הנושא הזה, הפרויקט הזה רץ וירוץ ויקודם.
האוצר: בית החולים ברזילי באשקלון זה בית חולים שהוא צמוד קרקע, הוא בנוי במתחם ענק, עם גגות רעפים.
האוצר: בזמן 'עופרת יצוקה' הוא היה למעשה מופקר לגמרי לירי טילים ורקטות, שהמבנה הזה שיהודה בונה, בלי שום ספק לא נותן מענה ל'עופרת יצוקה', ותוך כדי המלחמה שיגרתי פתק לשר האוצר, מר רוני בר-און, הוא פה, ושאלתי אותו, בסכום כללי, כמה כסף השקעת למיגון עוטף עזה, בתי ספר, מתנ"סים ופרויקט גני הילדים, והוא עונה לי ברוב טובו, "2-2.5 מיליון".
האוצר: זה כתב ידך?
האוצר: אתה מודה?
האוצר: ועוד נשקיע, מה שאושר עוד כמיליארד.
רוני בר-און: מה זה אתה שואל אם אני מודה?
רוני בר-און: בדקת את זה לפני חמש דקות איתי בשקט, ועכשיו אתה מספר את ההצגה לקהל?
האוצר: מה שאני רוצה לומר לך, אדוני המבקר, זה שבית החולים הופקר בכוונת מכוון ולא רצו למגן אותו בכדי להגן עליו במהלך 'עופרת יצוקה', ואת זה אתה צריך לבדוק למה.
האוצר: מדוע.
האוצר: למי היה אינטרס?
האוצר: אולי היה תקשורתי, אולי לא יודע, מדוע, כשהיה כסף, שר האוצר אומר שיש כסף, כל מתנ"ס וכל מרפאה וכל גן ילדים בעוטף עזה מוגן, ובית החולים הזה, שמשרת חצי מיליון איש, שהוא בית חולים קדמי, לא מוגן, למרות שהיו מכתבים והיו בקשות, גם לשר הביטחון, גם לשר האוצר.
האוצר: החומר פה, אדוני המבקר.
האוצר: אני מבקש שתבדוק מדוע, למי היה אינטרס לא למגן אותו ולמה.
בועז ענר: ומה התשובה?
האוצר: לא יודע.
האוצר: את התשובה אתה תביא.
האוצר: יש לי כמה אפשרויות.
רוני בר-און: סגן השר, סגן השר ---
האוצר: לגבי הבניין, הבניין ייבנה, אדוני, אם זו השאלה שלך, בעזרת השם ייבנה וייבנה לתפארת, ואנחנו נעזור ליהודה.
האוצר: יהודה, אתה לא תיתקע, אני כבר אומר לך, לא תיתקע אפילו יום אחד.
האוצר: יש פה את החומר.
יעקב זלצר: יש לי הערה קטנה של מנכ"ל משרד ראש הממשלה.
יעקב זלצר: הנושא של בקשה לחוות דעת על סירוב משרד ראש הממשלה ממשרד האוצר, להעביר את התקציבים הנדרשים לבניית חדר המיון, נראה לי שזה לא נכון ל---
רוני בר-און: אל תתרגש, אל תתרגש.
יעקב זלצר: משרד ראש הממשלה לא סירב לתכנית ---
רוני בר-און: למה אתה עונה?
רוני בר-און: אני מציע לך לא להתרגש מהכותרות, בשלב הזה זה כותרת לדיון.
רוני בר-און: חברות הכנסת, הגברת אדטו, הגברת סולודקין, אתן רוצות להוסיף משהו?
מרינה סולודקין: לא, אנחנו רוצים ש ---
רוני בר-און: שיהיה בית חולים.
מרינה סולודקין: דיון המשך.
רוני בר-און: בוודאי, בוודאי.
רוני בר-און: נציג הביקורת, נציג מוסד הביקורת, אתה רוצה לומר משהו?
בועז ענר: כן, אני אומר שני דברים.
בועז ענר: אלף, מבקר המדינה העלה את מצוקת הפריפריה במספר דו"חות שלו שהונחו פה בפני הבית.
בועז ענר: שנה שעברה פרסמנו על מצוקת האשפוז, כאשר אחת הדוגמאות הבולטות, בבית חולים ברזילי, ששיעור התפוסה שלו בפנימיות כ-150%-160%.
בועז ענר: אז מבקר המדינה בהחלט שם את זה לשולחנה של ועדת הביקורת ושל הכנסת.
בועז ענר: עולה פה גם שאלה מאד מהותית שאנחנו כרגע נמצאים בבדיקה שלה, זה אותה החלטה מכוח חוק להקים בית חולים באשדוד.
בועז ענר: החוקר מדבר על שתי אופציות, או שיהיה בית חולים פרטי, או שיהיה בית חולים ממשלתי ואגב זה, יש החלטה של האוצר לתקצב אותם 500 מיליון, לבית החולים הפרטי-ציבורי.
רחל אדטו: לתקצב זה מענק.
בועז ענר: כן, מענק.
בועז ענר: עולות פה סוגיות מאד מהותיות, כי ברגע שאתה מקים בית חולים פרטי באשדוד, מה יקרה לברזילי?
רחל אדטו: זה 25% פרטי, בית החולים ציבורי.
בועז ענר: 25% שר"פ בבית החולים הפרטי ש ---
ליצמן: אני מתנגד לזה.
בועז ענר: סוגיות מאד מהותיות ומי החליט על ה-500 מיליון?
בועז ענר: ולמה החליטו על ה-500 מיליון ואיזו עבודת מטה נעשתה במישור הזה?
בועז ענר: ומה הן החלופות?
בועז ענר: כי ישנן פה מספר חלופות ---
רוני בר-און: מי יענה על כל השאלות האלה, חוץ ממך?
בועז ענר: דו"ח הביקורת.
רחל אדטו: יפה מאד.
רוני בר-און: לא, רק ככה, חשבתי שאתה מסיח לפי תומך, עכשיו אני מבין שאתה גם מתאר לנו גם את הדרך שבה הדברים האלה ייבדקו וזה בהחלט משביע את רצוננו.
רוני בר-און: אם עלה מהדיון הזה איזה שהוא סגמנט של שדברים שאתה חושב שאתה צריך לבדוק אותם, אני אשמח אם תעשה את זה.
רוני בר-און: אני מבקש לסכם כהאי לישנא.
רוני בר-און: אנחנו שמענו בעיקר דיווחים.
רוני בר-און: גם אם לא כל הדברים שטוענים כל הצדדים - עולים בקנה אחד זה עם זה מבחינת ההיסטוריה והווה ובוודאי העתיד - אין ספק שהצורך – להקים, במהירות האפשרית, בית חולים על כל המרכיבים שלו, שייתן מענה הולם לעיר אשקלון, שהיא עיר ואם בישראל, עיר גדולה בישראל - וודאי היותר גדולות שנמצאות בקו האש המיידי – משותף לכל הנוכחים בדיון הזה.
רוני בר-און: כך או כך, אנחנו נקבע ישיבת מעקב בעוד חצי שנה, שאז הצדדים מזומנים לבוא ולדווח.
רוני בר-און: רשמנו לפנינו את התחייבות משרד האוצר, כפי שקיבלה תוקף, כפי שתוקפה על ידי סגן שר האוצר, שלא תהיה מחלוקת בין משרד האוצר ל, למקרה שחסר כסף או תהיה טענה שחסר כסף, להשלמת השלב הנוכחי.
רוני בר-און: אנחנו היינו שמחים לדעת, שיתנו לנו איזה שהוא רעיון מסדר או מתווה, להשלמת מה שנקרא השלב הבא: חדרי אשפוז, חדרי ניתוח, מגדל אשפוז ומיגון כללי של העסק הזה.
רוני בר-און: אם למישהו יש עוד משהו להוסיף על זה - מה טוב.
רוני בר-און: אם לא – אני אודה לכם על ההשתתפות בדיון, אאחל לכולכם המשך יום מוצלח.
רוני בר-און: אומרים בחודש אב חודש טוב, למרות שזה תשעת הימים?
רוני בר-און: אז חודש טוב.
יואל חסון: אני פותח את ישיבת הוועדה לביקורת המדינה, בנושא אישור סיכומיה והצעותיה של הוועדה לדו"ח 60 ב', על פי סעיף 18(א) לחוק מבקר המדינה.
יואל חסון: חברים, אנחנו מבקשים להציג לוועדה את סיכומיה והצעותיה של הוועדה הזו, על דו"ח 60 (ב) של מבקר המדינה.
יואל חסון: אנחנו ננסה להעלות את זה לדיון במליאה ולאישור במליאה על פי סעיף 18 (א) לחוק מבקר המדינה.
יואל חסון: הדו"ח נמצא כאן, חברת הכנסת סולודקין, הוא נמצא על שולחנם של חברי הכנסת.
חנה פריידין: גם שלחנו לכם אותו.
יואל חסון: נשלח לכם מבעוד מועד לאי מיילים.
יואל חסון: יש שם בסך הכל את הסיכומים, שצריך לומר גברת סולודקין, שאת רובם את ואני אישרנו ואני חושב שאנחנו צריכים להביא את זה גם בוודאי למליאה.
יואל חסון: לכן אני מבקש לאשר את הסיכומים הללו.
מרינה סולודקין: ברצון רב, פה אחד.
יואל חסון: אז מי בעד אישור הסיכומים?
חנה פריידין: שני פיות.
יואל חסון: אין מי שיתנגד, אין מי שימנע, לכן אני קובע שהסיכומים אושרו פה אחד ויועברו למליאת הכנסת.
יואל חסון: הצבעה בעד – פה אחד הסיכומים אושרו
יואל חסון: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה לענייני ביקורת המדינה בנושא התנהלות עיריית נצרת עילית, דיון שביקשה ממני פאינה קירשנבאום, ליזום בוועדה לענייני ביקורת המדינה.
יואל חסון: אני רוצה, לפני שאנחנו נתחיל בדיון בעניין עצמו, לעדכן על דבר שהוא בעיני חמור ודרמטי, שארע הבוקר בהקשר של הדיון הזה.
יואל חסון: משעות הבוקר המוקדמות, אנשים קיבלו טלפונים ממישהו, אני לא יודע בדיוק, אנחנו בודקים את זה עוד, שהזדהה כאיש מטעם הוועדה לענייני ביקורת המדינה והודיע לאנשים השונים שהישיבה כאן מבוטלת.
יואל חסון: זה היה מערך מאד מתוכנן, של טלפונים לאנשים, תוך התחזות לנציג הוועדה לביקורת המדינה.
יואל חסון: בעיני זה דבר חמור ביותר.
יואל חסון: בכוונתי לפנות לקצין הכנסת, אני מתכוון לחקור את העניין הזה.
יואל חסון: אני מתכוון ואני מבקש מכל מי שקיבל פניה כזאת וקיבל טלפון כזה היום, לבוא ולדווח לנו באיזה שעות הוא קיבל את הטלפון.
יואל חסון: יכול להיות שנדרוש ונבקש לדעת ולבדוק, במסגרת חקירתית, את הנייד שלו.
יואל חסון: התחזות מטעם הוועדה לביקורת המדינה או מטעם מי מהכנסת, אני חושב שזה האירוע החמור ביותר, שאני לפחות שמעתי עליו בהקשר של הכנסת.
יואל חסון: מעולם לא היה דבר כזה ---
אופיר אקוניס: זו עבירה פלילית.
יואל חסון: בוודאי שזו עבירה פלילית ואני, בהתייעצות עם הייעוץ המשפטי של הכנסת ושל הוועדה, בהתייעצות עם קצין הכנסת, אני גם אשקול לפנות למשטרת ישראל, כדי לחקור מי התחזה כאן בתור נציג של הוועדה לביקורת המדינה וביקש למעשה לחבל, לחבל בעבודת הכנסת.
יואל חסון: פשוט לחבל בעבודת הכנסת ואנחנו נגלה את הדבר הזה.
יואל חסון: אני עוד פעם מבקש, מכל מי שקיבל שיחת טלפון כזאת, לבוא ולדווח לנו לאחר הישיבה, כדי שנוכל לעשות את הבדיקות ולהגיע למי שפעל בצורה חמורה שכזאת.
יואל חסון: עכשיו לעניין עצמו, אנחנו ---
קריאה: ואף על פי כן, ההרכב מלא.
יואל חסון: מכיוון שאנחנו פעלנו.
יואל חסון: אנחנו מזערנו את הנזקים, מי יודע, אולי בכל זאת נגרם נזק, אבל זה בכלל לא חשוב הנזק הישיר, זה חשוב עצם העובדה שלמישהו היה את העוז לעשות פעולה חמורה שכזאת ולחבל בעבודת הכנסת.
יואל חסון: אני חושב שזה דבר חמור, אני לא חושב שזה מעולם היה ואנחנו נחקור ונוודא ונגלה את הדבר הזה ואני לא מתכוון לעבור על כך לסדר היום.
יואל חסון: אז כמו שאמרתי, חברת הכנסת פאינה קירשנבאום פנתה וביקשה את הדיון הזה ולכן אני אבקש ממנה לפתוח את הדיון ולהציג את הנושאים שאת מבקשת, כך זה נהוג, שאת מבקשת לדון עליהם בדיון הזה.
פניה קירשנבאום: כבוד יושב הראש, חברי כנסת ואורחים, רק להוסיף לדבריך, כבוד יושב הראש, זה לא רק שנעשו טלפונים למוזמנים, על כך יצאה גם הודעה לביקורת כניסה בכנסת, מכיוון שכשהאורחים הגיעו, נאמר להם שהוועדה בוטלה ולא מבינים לאן הם צריכים להגיע, אז אתה יכול גם לבדוק מי הודיע פה למבקרים, על כך שהוועדה בוטלה ולא ידעו ואנשים יכולים להגיד שנתקלו בקושי בכניסה לכנסת אפילו.
פניה קירשנבאום: אז לעניין עצמו.
פניה קירשנבאום: אני בדרך כלל, כמו שאתה יודע, עוסקת בשלטון המקומי והדבר הזה מאד חשוב לי.
פניה קירשנבאום: החוזק של השלטון המקומי זה אחד הדברים שיוצרים יציבות משקית במדינת ישראל ועל כך אני משתדלת לפעול לאורך זמן.
פניה קירשנבאום: שום נושא הוא לא נושא אישי, אלא באמת טובת העיר וזה בלבד מה שמעניין אותי.
פניה קירשנבאום: לא מעט אני נתקלת בתקשורת בכתבות, על התנהלות ראש העיר ומכיוון שאני לא יודעת את האובייקטיביות של הדברים, אז אני לא אתחיל לציין את כל מה שהוזכר בתקשורת על מסיבות הניצחון, על השוחד, כי בכך מתעסקת המשטרה וכמו שאנחנו יודעים על כך ראש העיר היה עצור במשטרה ופעמיים היה במעצר בית, אבל אני שוב קוראת.
פניה קירשנבאום: אני רוצה להתייחס לניהול העיר.
פניה קירשנבאום: אז קודם כל אני רוצה לדעת איך מתנהלת העיר כשראש העיר לא נמצא רוב הזמן.
פניה קירשנבאום: אני רואה ואני שומעת ואני קוראת ועל כך יש גם עדויות במשטרה, על התנכלות לגזבר וליועצת המשפטית של העירייה, על הקושי בניהול העיר, על כך שישיבות מועצה לא מתנהלות, על כך שכדי לקבל ישיבת מועצת עיר צריך לפנות לבית משפט ולבקש כינוס של הישיבה; על כך שלפני הבחירות האחרונות היה עודף כספים בקופה של העירייה והיום היא גירעונית.
פניה קירשנבאום: אז מה שמדאיג אותי זה בהחלט שלטון מקומי ולכן אני ביקשתי, כי אני חושבת שהמטרה היא שמשרד הפנים ייכנס לעובי הקורה, יבדוק מה קורה שם ברשות וישקול לדעתי, האם אין צורך ללכת לבחירות כלליות ברשות ולהחליף את ההנהגה.
יואל חסון: מי כאן מטעם משרד הפנים?
חמוד סייח: אני, אדוני היושב ראש.
יואל חסון: מה תפקידך, תזכיר לנו.
חמוד סייח: אני חמוד, נציג מחוז הצפון ונציג השר.
יואל חסון: תיכף ניתן לך את רשות הדיבור.
יואל חסון: נתחיל עם חברי הכנסת ואחר כך נעבור לאורחים.
יואל חסון: חברת הכנסת אריאל, בבקשה.
אורי אריאל: תודה, בוקר טוב.
אורי אריאל: כפי שאמרה חברת הכנסת קירשנבאום, יש בעניין מסוים חקירת משטרה ואני לא רואה איך אנחנו נועיל להועיל פה בעניין הזה.
אורי אריאל: מבקר המדינה בודק את התנהלות העירייה ואת יודעת מזה.
אורי אריאל: אני חושב שאת יודעת מזה ולכן קשה להבין את הבקשה, חוץ מהעניין הידוע ונחזור עליו פה למי שלא בעניינים, שיש יחסים קשים הייתי אומר, בין ישראל ביתנו לבין ראשד העיר על רקע מוניציפאלי, קואליציוני ---
פניה קירשנבאום: בגלל זה יש ---
אורי אריאל: רק שנייה ברשותך.
אורי אריאל: אנחנו מכירים, אני מקשיב ואני אקשיב הלאה גם.
אורי אריאל: זה לא סוד וזה קורה בהרבה ערים, קואליציה, אופוזיציה, הבטיחו, לא קיימו, כן קיימו, טענות שונות כאלה ואחרות שאני וודאי לא מתכוון להיכנס אליהן ואני לא חושב שתפקיד הוועדה להיכנס אליהם.
אורי אריאל: הלוואי שהייתה קואליציה מקיר אל קיר וכולם היו עובדים ביחד, אבל כמו בעוד הרבה מאד ערים בארץ, זה לא כך ובסדר ואתם משתמשים גם בוועדה לביקורת המדינה, כמו בדברים אחרים, כדי להעלות את הנושא, כולל בקשתך שמשרד הפנים יבדוק.
אורי אריאל: מה הוא יבדוק אם מבקר המדינה עכשיו בודק?
אורי אריאל: חוץ מזה, בסדר, איך להגיע, שיהיה עוד רעש רקע שתעשו כדי להרוויח, איך להגיד, נקודות פוליטיות אני קורא לזה וזה לא דבר שלילי בעיני להרוויח נקודות, אבל אני חושב שהדרך שאתם עושים את זה, במקרה הזה, היא דרך שמזיקה לנצרת.
אורי אריאל: אני רוצה להסביר למה.
זאב הרטמן: נצרת עילית.
אורי אריאל: נצרת עילית.
זאב הרטמן: לנצרת היא עוזרת.
אורי אריאל: אני מקבל את התיקון, נצרת עילית.
אורי אריאל: במבחן התוצאה, אני אגיד את זה מאד בקצרה ואם יהיה צורך אחרי זה אני אבקש עוד פעם רשות דיבור, כי אני רוצה לנסות שהדיון יתקדם.
גאלב מג'אדלה: הבנת את התיקון כדי לא לפגוע בשמה הטוב של נצרת הערבית.
אורי אריאל: לא, תסלח לי, אנחנו מטפלים גם בנצרת הערבית וברוך השם יש שם שיווקים של מינהל מקרקעי ישראל.
אורי אריאל: הסר דאגה מליבך, בסדר?
אורי אריאל: אבל רגע, אבל זה לא הדיון, ברשותך, חבר הכנסת מג'אדלה.
אורי אריאל: במבחן התוצאה, תמיד בישראל אוהבים להגיד את זה ככה והרבה מילים וזה, אבל במבחן התוצאה זה הכל נכשל.
אורי אריאל: עכשיו נהפוך את התמונה ונגיד – יש הרבה טענות – וודאי נשמע אותן פה בהמשך הדיון, אבל במבחן התוצאה, העיר הצליחה ומצליחה.
אורי אריאל: אני מציע לבדוק את זה בעובדות, כי בנושא של הצלחה או לא של עירייה, אפשר לעשות כמו שאני לפעמים מדבר הרבה פעמים בידיים והמון מילים, סימן שאין לי משהו ברור להגיד, או להגיד עובדות.
אורי אריאל: אז נניח בנושא בינוי יש מישהו שחושב שאין התקדמות משמעותית, אחרי ששנים לא בנו יחידת דיור אחת בעיר נצרת עילית, יש עכשיו בקנה סדר גודל של 3,000 יחידות דיור.
אורי אריאל: 3,000, לא 30, לא 300, לא 1,000.
אורי אריאל: 3,000.
אורי אריאל: נושא חינוך – בבקשה, תבדקו.
אורי אריאל: אני לא עם הנתונים, לא הכנתי בדיוק, אבל תבדקו ומי שרוצה יגיד, יש פה אנשי עירייה – האם יש התקדמות בחינוך – כן או לא.
אורי אריאל: יש לזה מדדים שאומרים – הצלחנו בחינוך או לא – אז יש בחינות מיצ"ב, יש בחינות בגרות כאלה, יש כאלה, יש כאלה.
אורי אריאל: אדרבא, שמי שרוצה יסביר אם היה כישלון או הצלחה.
אורי אריאל: בנושא פרויקטים – אני אזכיר כמה.
אורי אריאל: אני מודה, אני הייתי מעורב בחלקם ואני מכיר אותם באופן אישי ואני לא מכיר את כל מה שנעשה בעיר, לא למוטב בעיקר, גם לא אל מי שיש לו טענה, יכול להיות שאני לא מכיר, אדרבא, נשמע.
אורי אריאל: הוקמה מכינה קדם צבאית לא דתית.
אורי אריאל: זו הצלחה או כישלון?
אורי אריאל: לפי דעתי המכינה תבור היא הצלחה גדולה מאד.
אורי אריאל: כי לשנה הבאה, יושב הראש, על 30 מקומות נרשמו 350 איש, נערים ונערות שבאו למבדקים, באו לזה.
אורי אריאל: זאת אומרת זה לא הירשמות באינטרנט, איך הם קוראים לזה והוא רשום.
אורי אריאל: לא. הם רבים.
אורי אריאל: על כל מקום יש 10 אנשים, נערים ונערות, שרבים ללכת לעיר נצרת עילית.
אורי אריאל: בשנה האחרונה הגיע גרעין משפחות מהציבור הדתי לאומי.
אורי אריאל: לדעת החברים, לדעת חברי הכנסת זו הצלחה או שזה כישלון?
אורי אריאל: איך אני מבין שזו הצלחה מעבר לזה שהם באו?
אורי אריאל: כי יש עכשיו לחץ גדול מאד על 10 משפחות ויותר, נוספות שרוצות לבוא.
אורי אריאל: רוצות, טעיתי.
אורי אריאל: דורשות לבוא, מפעילות את כל העולם, את סילבן, את כל העולם, להשיג תקציב כזה, לסדר את זה, לעשות כזה.
אורי אריאל: אז מי שירצה ויהיה מוכן להתייחס – האם זו הצלחה או כישלון.
אורי אריאל: יש עוד כמה הישגים, אז תרשה לי.
אורי אריאל: בדרך כלל אומרים ---
יואל חסון: לא, מה זה עכשיו, אתה סוטה קצת מהעניין.
אורי אריאל: לא, אני לא סוטה, זו התנהלות העירייה.
אורי אריאל: הרי אני לא עשיתי את זה, העירייה עשתה את זה.
אורי אריאל: אני אקצר, בסדר?
אורי אריאל: יש גרעין בנות שירות לאומי, לפי דעתי 12 או 15 בנות.
אורי אריאל: זה לא היה הרבה שנים בנצרת עילית, אני לא רוצה להגיד כמה, אבל נדמה לי שלא היה מעולם.
אורי אריאל: זאת הצלחה של העירייה.
אורי אריאל: יש גרעין של ציבור דתי לאומי שרוצה לבוא לעיר לקנות בתי קבע.
אורי אריאל: לא היה הרבה מאד שנים.
אורי אריאל: אני לא רוצה להגיד שנים, כי אני חושב שזה לא היה אף פעם.
אורי אריאל: בסוף, יש עוד דברים מהסוג הזה, אבל אני עכשיו צריך לגמור את דברי.
פניה קירשנבאום: אני רק רוצה להזכיר לך שכל מה שאני מונה עכשיו זה ביוזמת ישראל ביתנו.
אורי אריאל: אבל אני רוצה לגמור את הדברים שלי.
אורי אריאל: את תגידי אחרי זה שזה הכל הישג שלכם, אבל גם אז אי אפשר להגיד שזה כישלון.
אורי אריאל: בסדר, זה הישג שלכם.
אורי אריאל: א' אני שמח, אין כמו הצלחה.
אורי אריאל: בהצלחה כולם שותפים, עכשיו אני צריך להגיד ביושר, ביושר ובאופן מלא.
אורי אריאל: שני דברים אני רוצה להגיד, אחד שבאמת יש לי קשר טוב עם ליה שמטוב, תושבת העיר נצרת, שבמידה מסוימת גם נתנה לי, איך להגיד, דחפה אותי להיכנס לעניין של נצרת עילית.
אורי אריאל: ב', למען הגילוי הנאות, יושב הראש, אני קיבלתי אזרחות כבוד שהוצאה לא על ידי ראש העיר, אלא על ידי זאב הרטמן שיושב כאן וזה היה, למיטב ידיעתי, יתקנו אותי עוד פעם החברים, על דעת כל חברי המועצה.
אורי אריאל: זה לא היה שהיה צריך רוב או לחץ.
אורי אריאל: אז מי שיחשוב שאני משוחד בגלל זה, אני חושב שלא.
אורי אריאל: בקיצור, שורה תחתונה, כרגע אני ---
יואל חסון: אתה אזרח נצרת עילית, יש לך אינטרס שהעיר תתפקד.
אורי אריאל: אני עושה גילוי נאות.
אורי אריאל: לסיכום אני אומר, אני חושב שעיריית נצרת, גם אם יש בעיות וכנראה יש גם בעיות, אני לא חושב שהכל בסדר, הכל חלק, אני לא אומר את זה.
אורי אריאל: רבה ההצלחה הרבה הרבה יותר מאשר הטענות שיש וגם הטענות שיש נבדקות על ידי מבקר המדינה ולכן אני לפחות מציע להגיד, אני לא רוצה לסתום לאף אחד את הפה, אבל היות והדברים נבדקים אז נחכה שנקבל דו"ח מבקר המדינה.
אורי אריאל: אני חושב שכולם סומכים עליו.
יואל חסון: פאינה, אני אחזור אליך.
יואל חסון: אני רוצה לשמוע את חברת הכנסת אקוניס, שנרשם ואת חבר הכנסת מג'אדלה ואז נשמע את פאינה ואם חמד עאמר ירצה גם אז נשמע.
אופיר אקוניס: ברמה העקרונית אדוני.
אופיר אקוניס: אדוני, אני חושב שאתה יושב ברשות אחת הוועדות החשובות ביותר בכנסת ----
אורי אריאל: החשובה ביותר.
אופיר אקוניס: כולן חשובות.
אופיר אקוניס: לכן אני- חשובה מאד, אמרתי.
אופיר אקוניס: אני אחזור על דברי, אני אמרתי שאני חושב שאתה עומד בראשות אחת מהוועדות החשובות ביותר בכנסת, שזו הוועדה לביקורת המדינה.
יואל חסון: אני מאחל לך שתשב בה גם.
אופיר אקוניס: אני יודע שאתה רוצה שנחליף תפקידים, אבל חכה קצת.
אורי אריאל: הוא רק רוצה להסביר לציבור.
אופיר אקוניס: הציבור מבין הכל, הציבור מבין.
אורי אריאל: למי שלא יודע – זו ועדה ששמורה לאופוזיציה, בחוק.
אופיר אקוניס: אני מאחל לך שנים רבות בתפקיד.
יואל חסון: יש לי תחושה שתשב פה.
אופיר אקוניס: אני חושב שלא רק בזכות הוועדה הזאת, אלא משום שהמוסד הזה, שהכנסת תפקידה לפקח על הממשלה.
אופיר אקוניס: אנחנו הרגולטור על הממשלה, הרגולטור הכי גדול בממשלה וגם אם אני בקואליציה, אני בוודאי תומך במדיניות הממשלה, אבל וודאי אעמוד על זכותה של הכנסת, על חובתה – לפקח על הממשלה.
אופיר אקוניס: אני גם, כפי שאמרתי פעמים רבות בוועדה הזאת, יש לי הערכה עצומה למבקר המדינה, למוסד מבקר המדינה ולכל גורמי אכיפת החוק במדינת ישראל.
אופיר אקוניס: אני מבקש ממך אדוני יושב הראש, להבין לפני שבכלל ייפתח פה דיון, דבר אחד אני לא מבין הבוקר בנושא הישיבה הזאת ובנושא הטענות.
אופיר אקוניס: קודם כל, מר גולן, האם מתקיימת בדיקה של המבקר בנושא עיריית נצרת עילית?
שמואל גולן: אני התכוונתי בסוף הדיון להתייחס.
יואל חסון: לא, לא, אני לא רוצה שתתייחס גולן, תן לי רגע, אל תענה על השאלות כרגע.
אופיר אקוניס: אוקי, אני אומר לך מדוע, משום שאם הויכוח פה, אם הויכוח בוועדה הזאת הוא ויכוח בין קואליציה לבין אופוזיציה במועצת העיר נצרת עילית – זה איננו המקום - עם כל הכבוד גברתי, חברת הכנסת קירשנבאום.
אופיר אקוניס: אני מאד מעריך את הפעילות הנחושה שלך בנושא הניסיון ---
פניה קירשנבאום: החקירות של המשטרה הם גם בגלל הבעיות הפוליטיות?
אופיר אקוניס: נדמה לי שאני אומר את דבריי בעברית טובה, רהוטה ---
יואל חסון: חברת הכנסת קירשנבאום תפרט את הטענות שלה, שעד כמה שאני יודע הן נוגעות להתנהלות העיר עצמה, מועצת העיר, אי כינוס הישיבות, הדברים הללו שקשורים אנחנו גם אליהם.
אופיר אקוניס: בעניין חקירת משטרה הבית הזה, כידוע לכם, אמרתי בתחילת דברי שאני מכבד את מבקר המדינה ואת רשויות אכיפת החוק.
אופיר אקוניס: אני מכבד וכשאני אומר את זה אני גם מתכוון לזה ואתם יכולים למצוא את זה בכל הציטוטים שלי ובכל ההתבטאויות שלי, בכל דבר ועניין וזה חל על כולם.
אופיר אקוניס: זה חל על כולם: על שרים, על חברי כנסת ועל כל אזרחי מדינת ישראל.
אופיר אקוניס: כולם שווים בפני החוק.
אופיר אקוניס: כך למדתי, גם אתה למדת את זה בתורתו של זאב ז'בוטינסקי.
אופיר אקוניס: עכשיו, אני עובר לדבר השני.
אופיר אקוניס: אם העניין הזה פה, אדוני יושב הראש, אם העניין הזה פה הוא עניין של ויכוח ואני לא מתייחס לחקירת המשטרה, אינני יודע, אני יודע שהיא מתקיימת, אינני יודע מה קורה בה, אנחנו לא אמורים לדעת, היא תסיק את מסקנותיה ותפרסם אותן לציבור.
אופיר אקוניס: אבל אם העניין הזה הוא ויכוח בין קואליציה לבין אופוזיציה בתוך עיריית נצרת עילית, אני חוזר, זה, המקום הזה, הוועדה החשובה הזאת, שאני מאד מכבד את העומד בראשה ואת החברים בה ואני חבר קבוע בה ואני בה לישיבות, לא לכולן, אבל החשיבות ביותר בוודאי.