GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב כץ: על כל פנים, זה נכון שהפתרון היחידי שהיה מעשי עם הממשלה הזאת -והיו ממשלות שבאמת היו למוטב, לצערי הרב, היו אנשים שיכולת לפתור אתם דברים וידעת שיהיה פתרון אבל בממשלה הזאת דברים נשארים וירטואלים ונשארים רוחניים ולכן אני אמרתי אז, בועדה שהיתה אצלי, בוועדה שעסקה בנושא של העובדים הזרים, זה היה בדיון אצלנו בוועדה, שהפתרון היחיד שאני ראיתי במשך הזמן שאני נמצא בוועדה לדברים מסויימים חייב לבוא על ידי חקיקה, כי אם הוא לא יבוא על ידי חקיקה אז הוא לא יפתר ובאמת החוק הזה היה אמור לתת את המרחב המעשי.
יעקב כץ: Big deal, להוציא עוד 300 הברקות, להביא עוד 300 עובדים כי "עבר זמנו בטל קרבנו".
יעקב כץ: עברו חמש שנים מאז שזה קרה, החוק הזה כאילו לא מגיע להם, עכשיו לכו תחפשו.
יעקב כץ: מתוך המיכסה לא קיימים, אף אחד לא מוכן לוותר על האנשים שלו זה בקיצור, במלים אחרות, לדחות את האנשים ולהמשיך להתעלל בהם, אחרי כל מה שנעשה.
יעקב כץ: לכן אני חושב שצריכה להיות פה בועדת הכנסת, דרישה, בועדת ביקורת המדינה, מהממשלה, משום שהממשלה באה וטענה שאם זה לא יעשה כך אז יזה יעשה כך.
יעקב כץ: אני לא חושב שיש אפשרות בתוך המיכסה הקיימת, מתוך הנסיון שלי והיכרותי עם החומרים, עם האנשים, עם הכמות שמסתובבת בשוק ועם הברחנים, אין אפשרות -אני קובע את זה כעובדה, אין אפשרות מתוך הכמות שנמצאת בארץ, למצוא את ה 300 עובדים שיעשו את העבודה עבור החלוצים הגיבורים של גוש קטיף, ולכן האפשרות היחידה היא לחוקק חוק או לעשות אותי ראש ממשלה, אלה שתי האפשרויות היחידות.
יהודית כרמי: לגבי זה שיש עכשיו חקלאים שחוזרים לפעילות ואין להם עובדים זרים אז לא מדויק כי כן יש לי רזרבה של כמאה עובדים, שברגע שהם יחזרו לפעילות -ואני בקשר עם אוריאל ממנהלת תנופה בנושא, שיעביר לי את השמות של החקלאים.
יעקב כץ: כן אבל אלה בדרך כלל ברחנים שהסיכוי למצוא אותם - - -
יהודית כרמי: לא, לא הם יכולים לקבל את העובדים כבר עכשיו ויש שינוי בנוהל.
יעקב כץ: גם אז היה אפשר ואי אפשר היה.
יהודית כרמי: אבל עכשיו יש את ההסדר.
יהודית כרמי: כיום יש נוהל שגובש עם משרד הפנים ותאילנד חתמה או בדרך לחתימה על ההסכם והמפונים, שאנחנו נקצה להם עובדים זרים אז אני יכולה כאן להבטיח שנעשה את מירב המאמצים שכמה שיותר מהר יקבלו עובדים ואלה יהיה עובדים מחוץ לארץ ולא עובדים ברחנים או עובדים שנמצאים או שהיו בכלא אבל, לגבי העתיד -וזה גם היה בישיבה שהיתה עם חבר הכנסת כצל’ה שאין לנו כל התנגדות לתוספת מעבר למיכסה, אנחנו יודעים איך נחלק אותה, אנחנו נשמח לחלק אותה, מה שאז דובר בזמנו על התוספת של ה 300 זה בעצם אמר שבהתחלה, החקלאי שמגיש, מפונה גוש קטיף, מקבל מתוך המיכסה הקיימת אבל אנחנו לא עשינו את הקיצוץ.
יהודית כרמי: הרי לכל החקלאים עושים קיצוץ והם לא מקבלים את מיכסת העובדים שהם זכאים לה בסיסית אלא מקצצים בהתאם למספר שהממשלה קבעה אבל לגבי המפונים החלטנו שבשנתיים הראשונות לא יהיה להם קיצוץ אז הם קיבלו איקס עובדים מתוך המיכסה הקיימת ו Y עובדים מתוך ה 300 עובדים.
יהודית כרמי: אז זה הכוונה לתוספת שאנחנו מדברים עליה כי אמרנו שחקלאי חדש ממפוני גוש קטיף צריך לקבל איזושהי תוספת, את כל העובדים שהוא זכאי להם.
יהודית כרמי: כשאני אומרת תוספת זה בגלל שאנחנו מקצצים במודל עצמו, אז ההנחה היתה שמפונה גוש קטיף, כדי לעזור לו בעצם להקים את המשק מהתחלה וכדי לתת לו את כל העזרה שאפשר בא הרעיון של התוספת של ה 300.
דורון בן שלומי: הבוקר התקשר אלי אחד החקלאים, וכנראה שיש פה איזשהו חוסר סינכרון, אחד החקלאים מגני טל, שאמר לי במפורש הבוקר שהוא נאלץ לדחות עיסקה שכבר הציעו לו, והוא היה חייב עובדים זרים כדי לממש את העיסקה, פנה לבקש פועלים זרים אמרו לו שאי אפשר לתת לו ואי אפשר היה.
יהודית כרמי: אני יודעת על איזה חקלאי אתה מדבר.
יהודית כרמי: החקלאי הזה הגיש עם מישהו אחר במחוז, הגיש כבר בקשה לעובדים זרים ותוך כדי השנה החליטו להתפצל ולפתוח.
יהודית כרמי: במקרה כזה אני לא יכולה לעשות, אם כבר הגשת בקשה וקיבלת עובדים זרים - - -
דורון בן שלומי: הוא לא קיבל.
יהודית כרמי: כל חקלאי ממפוני גוש קטיף שרוצה לחזור לפעילות אנחנו מזמינים אותו להגיש חוברת בקשה ואנחנו עושים באמת את כל המאמצים - - -
דורון בן שלומי: ממה נפשך, אם ממילא יש את זה אז שזה יהיה מעוגן גם בהחלטת ממשלה וזהו.
דורון בן שלומי: אם ממילא יש אז מה הבעיה?
יהודית כרמי: יש לי רזרבה, זאת לא - - -
דורון בן שלומי: אז תעגנו את זה בהחלטת ממשלה, שלא יוכל כל פקיד להגיד "כן, לא, שחור, לבן".
יהודית כרמי: לא, המאה האלה לא קשורים להחלטה.
יעקב כץ: איפה המאה האלה?
יהודית כרמי: הם לא מסתובבים הם יתרה, יתרה שיש לי - - -
יעקב כץ: הם לא קיימים, כשצריך אותם הם לא נמצאים.
יעקב כץ: אני אומר לך מנסיון, שמעי, אצלי בוועדה, כשהיה מדובר על אנשים שהיה צריך לתת להם כדי להחיות אותם, לא היתה ברירה בסופו של יום אלא להבריק ולהביא מחוץ לארץ אז אם מדובר בהצלה של אנשים שעכשיו, תקשיבי, אני מדבר מתוך נסיון ולא רק מתוך רצון, הרצון הוא סיפור אחד ומשמעו "מאה שקיימים" "יש לי במיכסה", "מופיעים לי במחשב" אבל זה לא מעשי.
יעקב כץ: אני אומר, אורי, אם מדובר היום על חקלאים, תקשיבי לי גם, אם מדובר היום בחקלאים שצריכים להקים את המשקים שלהם כמו הסיפור שהוא מספר, משום שכשצריך לפתור את הבעיה אז אין, הכל מופיע רק כדבר מספרי, לא דבר מעשי, כשחקלאי צריך אז צריך להבריק ולהביא לו, אם לא תבריק לא תביא לו.
יעקב כץ: מכיוון שלא היו להם בשנים האחרונות עובדים צריך לקבל פה החלטה.
יעקב כץ: יש הסכמה בכל מקרה על ה 300 הנוספים אז ממה נפשך, בואו ונקבל החלטה היום של הוועדה לביקורת המדינה עם הממשלה לאשר את החוק הזה או להבריק בלי החוק הזה, היא לא צריכה את החוק הזה, אני אמרתי "את החוק הזה" כדי לכפות עליה, בגדר "כופין אותו עד שיאמר רוצה אני" אבל אם הממשלה לא עושה את זה והיא לא תעשה את זה, כי היא לא תבריק, אני מכיר את הממשלה הזאת, היא לא תבריק - - -
אורי אריאל: אז מה ההצעה?
יעקב כץ: אז אני קורא לוועדה הזו, לקרוא לממשלה לעשות החרגה ושלש מאות אנשים להבריק היום, זה לא איסור דאורייתא, יש פה איזה מן פחד כזה, שקבעו איזה כלל על כמות של 26,000 וחס וחלילה מלעבור אותו.
יעקב כץ: הרי עוברים על כל ההלכות שבתורה אבל את ההלכה הזו, חס וחלילה מלשבור אותה, ענין ההברקה, לא ראיתי בתרי"ג מצוות שמופיע "הברקה איסור מדאורייתא", שיבריקו עוד 300 אנשים ופשוט יצילו את המשקים האלה, הלוא אין מחלוקת עם משרד החקלאות שעל התוספת צריך - - -
אורי אריאל: היא לא הכתובת.
יעקב כץ: היא הכתובת במובן זה שהיא מייצגת את הממשלה.
אורי אריאל: היא לא מייצגת את הממשלה היא מייצגת את משרד החקלאות וצריך להעמיד דברים על דיוקם.
אורי אריאל: יש פה את נציגת האוצר ואת נציג משרד ראש הממשלה, תיכף נדבר.
יהודית כרמי: מאד חשוב לי להגיד שחקלאי ממפוני גוש קטיף שמחר רוצה לחזור למשק, יכול להגיש חוברת בקשה, אנחנו נקצה לו עובדים ואני גם יכולה לדאוג, אני בקשר רציף עם משרד הפנים, יומיים לכל המאוחר מן הרגע שהוא מגיש את החוברת, אחרי שמוודאים שהוא באמת קונה שתילים והכל.
יעקב כץ: מאיפה יש לך את המאה אלף, איפה הם קיימים?
יהודית כרמי: המאה אלף זה לחקלאים, או שיש כאן בארץ אם הוא רוצה פה בארץ אבל הוא רוצה להביא אותם מחוץ לארץ ואני מבינה למה אז חקלאים שאנחנו, משרד הפנים הוציא אישור להבריק - - -
אורי אריאל: היא אומרת, כצל’ה, היא אמרה עכשיו, תקשיב.
יהודית כרמי: שינו את הנהלים, עכשיו השמיים פתוחים.
אורי אריאל: תקשיב, היא אומרת:
אורי אריאל: או שהיא לוקחת מפה או שהיא מבריקה כי היא אומרת - - -
יהודית כרמי: שינו את זה, אין כאן נציג של משרד הפנים אבל כרגע שינו את כל הנהלים, הגדילו את המכסה ומבריקים את העובדים מחו"ל.
יעקב כץ: אני רק אמרתי שהמציאות היא שזה לא הולך ועובדה היא שצריך מעבר לכך.
יהודית כרמי: ה"מעבר לכך" הוא שבכל מקרה צריך - - -
יעקב כץ: מעבר לכך בכל מקרה צריך, אני לא מדבר על המאה האלה, אני צריך להיות מעשי, כשמדובר על הקמת המשקים צריך עוד 300 - - -
יהודית כרמי: ה"מעבר לכך" הוא בעצם לא לעשות את הקיצוץ שעושים לשאר החקלאים.
אורי אריאל: הכל ברור אבל, סליחה כצל’ה, אחד אחד, שמענו את נציגת משרד החקלאות, שאומרת שמבחינתם כל השלש מאות זה ראוי ולא צריך לחול עליהם הקיצוץ וכרגע יש לה 110 תקנים, אין לה שלוש מאות.
אורי אריאל: עכשיו אני מבקש שנשמע את נציג האוצר ואחריו את - - -
דורון בן שלומי: האם הם שמורים רק לאנשי גוש קטיף?
דורון בן שלומי: מה זה המאה?
דניאלה פרתם: אני פה מחזיקה את העדכון של מיכסת העובדים הזרים שהגיעה, שהיא באה בהמשך להחלטת ממשלה שקובעת את המיכסה.
דניאלה פרתם: כרגע המדיניות של מדינת ישראל היא להקטין את כמות העובדים הזרים בארץ והגיעו להסכם עם החקלאים על המיכסה ולכן לא ראינו - - -
אורי אריאל: איזה חקלאים?
דניאלה פרתם: חקלאים כללי.
דניאלה פרתם: לא הגיעה כל דרישה פרטנית לשנות את המיכסה בעקבות בקשות של קבוצות כאלו ואחרות ולכן אין לנו בעיה שתבוצע הסטה פנימית שתהיה חלוקה פנימית שונה וזה יעשה עם של משרד החקלאות אבל, הנושא של פריצת המיכסה לא נמצא כרגע על שולחן הדיונים של משרד האוצר.
יהודית כרמי: אנחנו לא יכולים מבפנים לחלק את זה בצורה שונה.
משה ראובן: חקלאי בשם יהודה מעודי, לפני כחודשיים קיבל הודעה שמקצצים לו את המיכסה של התאילנדים שלו מחמישה לשלושה, בעקבות זה הוא מוסר דרישת שלום לכל האנשים שנמצאים פה בשולחן שהוא סגר את המשק שלו, סגר את המשק שלו.
יהודית כרמי: חקלאי שכמות העובדים קוצצה אצלו מחמישה לשלשה הוא חקלאי שהיתה לו טעות בדיווח גידולים ואם אני לא טועה אצלו היה דווח על פלפל לייצוא ואין לו פלפל לייצוא במקרה הזה.
יהודית כרמי: אין, לא היה קיצוץ.
יהודית כרמי: בגלל 26,000 עובדים, גם ב 2010 וגם ב 2011 היתה הקצאה של 26,000, רוב החקלאים קיבלו בדיוק את אותה הקצאה, למעט חקלאים שעובדים בהיקף מאד גדול שבוצעה עבורם הפחתה או חקלאים שנמצא שדיווחו דיווחים לא מדוייקים או שטעו בעת הגשת החוברת.
אורי אריאל: אני מודה לך ואני רואה שאת בקיאה ואנחנו לא נדון פה עכשיו על מקרה בודד, עם כל חשיבותו, כל אחד הוא עולם ומלואו, אי אפשר לדון פה עכשיו.
דורון בן שלומי: מה שקורה יהודית, ואני שמח באמת שיש פה מישהו שבקי אבל זה מה שגם קרה לנו בפעמים קודמות והוא שאומרים שיש אבל בפועל אין.
דורון בן שלומי: יכול להיות שיש על הנייר, אנחנו מדברים על המציאות בשטח ואם את מצהירה פה לוועדה שיש מאה זמינים עכשיו לאנשים גוש קטיף, שתוך יומיים הם מקבלים וזה לא בכללים הרגילים אלא עכשיו מיוחד לאנשי גוף קטיף אז בואו נעשה בדיקה ונחזור לפה עוד חודש חודשיים ונבדוק שזה אכן בוצע.
אורי אריאל: לא, לא, לא, פה לא עובדים ב interval של גוף קטיף.
אורי אריאל: אתם תעשו בדיקה מחר.
יעקב כץ: אני אומר שאין את המאה.
אורי אריאל: זה לא יעזור עכשיו מה שתגיד, היא אמרה ואתה אמרת.
יעקב כץ: המציאות היא שאין.
אורי אריאל: דורון, תעשו, תעמידו את זה לנסיון.
דורון בן שלומי: אני שואל פה בוועדה.
דורון בן שלומי: האם המאה האלה כתוב עליהם גוש קטיף?
דורון בן שלומי: נקודה.
יהודית כרמי: לא.
יהודית כרמי: מאה אלף זה חקלאים שאני משאירה.
יהודית כרמי: אישרתי יותר, אישרתי מיכסה של מאתיים כרזרבה, שמיועדים למקרים הומאניים, לטעויות הקלדה, לאנשים שנפלה אתם טעות וגם ביניהם זה יתרה שמיועדת לגוש קטיף, וכשהעברנו למשרד הפנים את המיסמך שמודיע על הקיצוץ, כשהעברנו לממונה, אז רשמנו שהיתרה מיועדת למפוני גוש קטיף לחקלאים חדשים ועוד למקרים שציינתי.
יהודית כרמי: כיום יש לי מאה, חמישים ומשהו השתמשתי כבר בחודשיים האחרונים, יש לי למחר, כשבאים ומגישים לי חוברות אני יכולה להקצות להם ואני יכולה להתחייב פה שאני אעשה את זה בצורה הכי מהירה, זה ענין של ימים ספורים.
יהודית כרמי: עכשיו, לבוא ולהתחייב לך שמחר המאה האלה יגיעו פיזית למשק זה מול משרד הפנים אבל כן משרד הפנים עובד פה בשיתוף פעולה.
דורון בן שלומי: אני שואל אותך משהו אחד ואת עונה משהו אחר, האם המאה האלה משוריינים לאנשי גוש קטיף?
יהודית כרמי: אז עניתי לך שלא.
דורון בן שלומי: אז גמרנו.
יהודית כרמי: רגע, רגע, אבל יש לי מאה היום שלא חילקתי אותם ואם מחר אתם מגישים חוברות אני יכולה להבטיח לכם שאני אעשה את כל המאמצים וכמה שיותר מהר להעביר את ההמלצות עבורם, ומשרד הפנים עובד בשיתוף פעולה מצוין איתנו והוא מבין את החשיבות של מפוני גוש קטיף, הוא יבריק אותם כמה שיותר מהר.
דורון בן שלומי: אנחנו מאד מעריכים אותָך רק שחמש שנים אנחנו חיים עם המלצות.
יהודית כרמי: לא נכון.
יהודית כרמי: לא היה עוד מקרה ואני יכולה להגיד לך ממאות טלפונים ופקסים שאני מקבלת בשבוע, ברגע שאני רואה מפונה גוש קטיף, וגם יש מי שיודע להגיד לי שזה ממפונה, הוא נמצא אצלי בראש הרשימה ואנחנו מנסים באותו היום לטפל כדי לעזור.
בנצי ליברמן: קודם כל, משרד החקלאות בהחלט עושה מהלכים ראויים.
בנצי ליברמן: הבעיה היא שתי בעיות: אני חושב שהענין של הפקס, פחות או יותר מקבלים 110 ונגיד שאותו מספר 100 הוא זמין יחסית אבל עם זה יש שתי בעיות.
בנצי ליברמן: אל"ף זה לא משורין כלומר, אם מחרתיים תקבלי מחקלאי ישראל מאתיים בקשות אז המאתיים האלה ילכו ולא לחקלאי גוש קטיף.
בנצי ליברמן: בקשתי היא כפולה, אל"ף - כן, לשריין מספר מסויים לחקלאי גוש קטיף, שבאים עד סוף 2011 פעם אחת, ופעם שניה זה הענין של הקיצוץ, ה 300 האלה שלא השתמשו בהם נובע מכך שרוב המשקים לא חזרו עד אז.
יהודית כרמי: השתמשו בהם אבל השתמשו רק במאה עשרים ושלושה.
בנצי ליברמן: חלקית אבל רובם לא השתמשו משום שהחקלאים עוד לא חזרו והחקלאים חוזרים בימים אלה ולמשל יסודות וגני טל רק עכשיו בעליהם נכנסים לתוך ביתם, בהנחת עבודה ש 2011 ו 2012 יהיו שנים קריטיות לתחילת עבודתם של החקלאים.
בנצי ליברמן: מדינת ישראל -כי הממשלה כרגע יש לה מדיניות לצמצם אז לכן, בקשתי כפולה, אל"ף, כמו שאמרתי, לשריין מספר שאני כרגע לא יודע להגיד מהו, צריך לעבוד מול החקלאים עם סוג של אומדן ואכן, אם יש לך בעיה בתוספת הזאת כי את אומרת שאת לא יכולה לחלק אחרת, אז זה לקבל החלטת ממשלה שבמסגרת המספר הזה, כלומר, אני יודע מה הממשלה תגיד לי, היא תגיד לי: לא ניתן לך מעבר למיכסה אבל בתוך המיכסה עצמה אתה יכול לעשות תיקון לחקלאי גוש קטיף ויתנו להם ומשום כך, ואני מכיר את דעתו של המנכ"ל, המנכ"ל אומר: לך תפתור את הבעיה ותביא עוד.
בנצי ליברמן: להביא עוד כסף ועוד מים ועוד ואני יודע, אני יודע שזה הפתרון של המשרדים, הממשלה לא תביא, אבל אם במסגרת הקיימת אני מסוגל -ואני מסוגל- לפתור את הבעיה אז: אל"ף להגיע להבנה מהו אומדן החקלאים שיחזרו שאני לא יודע כרגע לומר מהו, לאמוד אותו ולתת את התוספת מתוך המיכסה הקיימת ופה נפתור את הבעיה במסגרת החלטת ממשלה כי לדעתי הממשלה לא תתנגד ואז לדעתי ב 2011 2012 אפשר יהיה להגיע למערך סביר משום שמגיע להם את זה, החבר'ה האלה, אני לא אלאה אותך בבעיות שיש גם לאלה שחזרו לעבודה, בזיקים, למשל, יש להם עכשיו בעיות לקבל היתרים כי נמצאו פתאום תשע בארות של מים ו רוצה להעיף אותם החוצה.
בנצי ליברמן: הם עוברים שבעה מדורי גיהנום אז אם הדבר הזה קיים זה תיקונים קטנים שלא חורגים מהמאקרו של עובדים זרים נוספים אבל יוצרים איזשהו מתווה שנותן להם פתרון והיות וזה קיים חבל לבזבז ולפספס את זה.
אורי אריאל: חברים, מסכמים כך.
אורי אריאל: מבקשים ממשרד החקלאות לשריין את העובדים הזרים ולשמור אותם לטובת גוש קטיף כפי שועדת החקירה ציינה שצריך להתייחס לכל הענין הזה כאל פרוייקט לאומי בעדיפות ראשונה ועליונה.
יהודית כרמי: כשאמרת לשריין האם התכוונת למאה שעליהם דיברתי או לשריין בכללי כשאנחנו מקצצים כל שנה.
אורי אריאל: שני הדברים נכונים.
אורי אריאל: הדבר השני, אני מבקש מבנצי שישתדל היום, השבוע, שנעלה את זה כסעיף אצלו, מספר דקות, ננסה, לפתור את הבעיה אצל מנכ"ל משרד ראש הממשלה אבל יחד עם זאת אני צריך להגיד ואני אומר את זה למנכ"ל יוסי ישי וגם את תעבירי לו, נאמר את זה, בנצי, תראו, אם כל משרד חושב שהפתרון לבעיות בנושא העקורים שכבר ציינו מה אני חושב, שלא צריך ועדת חקירה כדי להבין שזה פרוייקט שצריך לתת לו איזושהי עדיפות, אז אם כל משרד חושב שהפתרון הוא בזה שיגיד כן ודאי, מהר, מיד, לאלתר אבל לא בבית ספרי ושמשרד ראש הממשלה יתן לנו את כל האמצעים והאוצר ויש בזה איזה קושי, אני מסכים שצריך לתת את ההחרגה וצריך למצוא מכסות נוספות אבל גם המשרד בתוכו, מעבר לכל הפעולות שאתם כבר עושים ואתם עושים, צריך לעשות עוד מאמץ מסויים כדי להקל על החקלאים ששבים עכשיו לעבודה אז אני מקוה שנוכל בפגישה עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה להתקדם.
יעקב כץ: רוצה להוסיף מילה אחת.
יעקב כץ: אני יכול לדבר רק על נסיון של מאה אחוז, לא של תשעים ותשעה אחוז.
יעקב כץ: אם לא תהיה חקיקה שתכריח את הממשלה להוסיף את ההברקות - - -
אורי אריאל: הנחת העבודה שלך שאם יש לך חקיקה אז זה מכריח את הממשלה היא הנחה מעניינת.
יעקב כץ: אם יש חקיקה אז חייבים להביא, אם לא תהיה חקיקה לצערי הרב, תוספת מעבר לכמות הקיימת היום, ממשלת ישראל לא תחליט אותה.
אורי אריאל: אז אנחנו נדבר בינינו איך לעשות חקיקה שתעבור.
יהודית כרמי: אני רוצה לציין, למרות שזה, שוב, זו החלטה כמובן של המנכ"ל של המשרד, יוסי ישי, אני לא רואה דרך, כשאני כל שנה מקצה את העובדים הזרים והמיכסה והולכת ומתקצרת בכמות בצורה דרסטית - - -
אורי אריאל: כל שנה זה 10%?
יהודית כרמי: 1,500 עובדים כל שנה ואפילו עכשיו יותר.
יהודית כרמי: אני לא רואה דרך - - -
יעקב כץ: החלטנו לשמור את הכמות עכשיו עד ינואר הבא, נכון?
יהודית כרמי: תוסיף עוד 1,500 אבל עדיין בסוף 2015 זה יהיה שני שליש מן המיכסה המקורית שזה יעמוד על 18,900 עובדים, אני לא רואה דרך, אני מבצעת את מודל הקיצוץ, אני מחריגה פה וקובעת שמיכסה מסויימת רק לגוש קטיף כי יש לנו כל כך הרבה משתנים בתוך המודל עצמו.
יהודית כרמי: אני יכולה להגיד לך שכן, כשיש מפונה אנחנו נתייחס אליו לפני כולם, לקבל את הבקשה לטפל בו ולדאוג שהכי מהר יקבל את ההקצאה אבל לבוא ולהחריג ולהגיד לך שהוא יקבל תוספת בתוך המיכסה הקיימת מעבר לחקלאים אחרים אני לא רואה אפשרות כזאת אבל נראה.
אורי אריאל: זו קריאתנו, אילן, סגרנו את הדיון הזה ואנחנו עוברים.
אילן לפלר: היא לא מתייחסת.
אורי אריאל: דבר איתה.
אורי אריאל: אם צריך את העזרה של בנצי או שלי אז אנחנו נשתדל לעזור, רצון טוב ודאי שיש פה.
אורי אריאל: תביעות פועלים פלסטינאים.
אורי אריאל: עוברים לסעיף האחרון נושא תביעות של פועלים פלסטינים.
בנצי ליברמן: טוב, מדובר פה באמת בתביעות שנראות הזויות אבל היו תביעות של פועלים פלסטינאים שתבעו את העובדים המגורשים בגין פיצויי פיטורין.
בנצי ליברמן: הנושא הזה עלה לראשונה על ידי חבר הכנסת צבי הנדל, עוד בזמן שבדקתי את ההכנה לחוק בוועדת הכספים.
בנצי ליברמן: הוא שאל את השאלה הזאת בצורה מפורשת וביקש התיחסות לענין הזה והוא אמר שצריך לראות איך באמת פותרים את הענין כי החשש הוא, לפי המספרים שהוא אמר אז, שנמצאים בערך חמשת אלפים עובדים והם כולם יכולים פתאום לתבוע את האנשים.
בנצי ליברמן: ראיתי התיחסות גם של ניסן סלומינסקי, דיברתי גם עם חבר הכנסת אורון, בשלב מסוים הדיון נפסק, לא רואים מה המשכו בוועדת הכספים והסתבר לי שחלק מההפסקה של הדיון שלא באופן אלגנטי, נבע מן ההבנה שאם מדינת ישראל תקח באופן גורף את האחריות על הענין ודאי יהיו תביעות של כולם, למדינה יש כיס עמוק ומשום כך בוא נשאיר את הדבר לפתרון איך שזה יקרה.
בנצי ליברמן: ואכן זה קרה, וראה זה פלא, זה קרה.
בנצי ליברמן: כשזה קרה אני העליתי את הסוגיה הזאת בפני ועדת השרים, הגיעו נציגי משרד המשפטים ולא אלאה אתכם אבל היו המון שאלות של נסיון שלי לראות איך עוזרים במסגרת הסנגוריה הצבורית וכו' וכו' וכד', לא יצא שום דבר אבל כל הזמן אמרו לי: תדע לך, אנחנו מציעים לא לקחת אחריות בשלב הזה, לא לדון בזה, כי ברגע שהערבים ישמעו ובית המשפט ישמע, שהמדינה לוקחת סוג של ביטוח כללי, והיות והסברה הזאת היתה סברה נכונה, אני כל פעם העליתי והורדתי זאת אומרת הסברה הזאת נפלה לאזניי.
בנצי ליברמן: עמדת היועץ המשפטי לממשלה לצערי אבל זו היתה עמדת היועץ מבחינה משפטית היא בכך שהפיטורין האלה אכן מזכים את הפלשתינאים בפיצויי פיטורין, זו היתה העמדה העקרונית ואף על פי כן בית הדין הארצי לעבודה הכריע לפני כחודש חודש וחצי בערך, שלא, הפיטורין האלה זה אקט מדינתי שאיננו מזכה בפיצויי פיטורין כלומר, התביעות המהותיות לפיצויי הפיטורין נדחות למעשה על הסף, בעקבות כך שלמעשה אין פה עילת תביעה.
בנצי ליברמן: בינתיים, האנשים כבר התחילו לשלם כסף, לקחו עורכי דין, וטוב שהם לקחו עורכי דין כי יש גם תוספות לתביעות האלה אבל לא משנה, לקחו עורכי דין ואני חושב שזה נכון לבקש סוג של השתתפות ואני מתכוון להעלות בפני ועדת השרים הקרובה שתהיה נדמה לי ב 11 לחודש, את ענין השתתפות וזה גם תלוי כמובן כמה תבעו אותך הרי יש שתובע אותו אחד ויש חמישה עשר תובעים, אמנם כ זה לא כל תביעה בנפרד אבל בהחלט ההתיחסות והעבודה הן אחרות ואני מתכוון להגיש טבלה שהטבלה הזו מדברת על השתתפות המדינה בהתאם למספר התובעים שתבעו אותך לטובת עורכי דין שנלקחו על ידי האנשים עצמם.
בנצי ליברמן: היום היתה לנו ישיבה בבוקר עם האוצר וראה זה פלא: האוצר התנגד.
בנצי ליברמן: אני בכל מקרה מתכוון להעלות את הסוגיה הזאת, אני חושב שבסך הכל גם ועדת השרים אמרה, נתנה כיוון, שבהחלט היא מתכוונת להתייחס לענין אני חושב שזה גם נכון וגם צודק, אני מקוה שעד אז גם נגיע להבנות, אני מקוה לשבת עוד עם האוצר על הענין, ובכל מקרה אני מתכוון להביא את זה בפני הועדה מתוך הבנה שבאמת יש פה טענה שהיא בהחלט טענה נכונה ואין שום סיבה שבעולם לגלגל הגם שזה לא הרבה מאד כסף אבל זה כסף שהם לא צריכים להוציא מכיסם.
אורי אריאל: לא הזכרת, נמצא אתנו את יוסי הירש ממשרד מבקר המדינה שמלווה אותנו.
אורי אריאל: לא נותר אלא להעביר את רשות הדיבור לנציגת האוצר, דניאלה.
דניאלה פרתם: העברנו חקיקה, תיקון שלישי לחוק יישום תכנית ההתנתקות, ונכון שעמדת האוצר היא להתנגד לנושא הזה.
דניאלה פרתם: אל"ף, זה מונח על שולחן הממשלה ועוד לא התקבלה עמדת ממשלה בנושא אז אנחנו נמתין ונראה מה יצא מזה.
דניאלה פרתם: בי"ת, כפי שנאמר כבר בעבר, זו תוספת פיצוים שהתקבלה במסלול הפיננסי שאז הוזכר שהוא מוכלל כבר בפיצוי שקיבלו, אז אנשים קיבלו כבר את הפיצויים האלה וכיוון שפסקו כי הם לא צריכים לשלם את כספי הפיטורין אז וודאי וודאי ש - - -
פרקש: בפסק דין שוורץ דחו את זה לחלוטין, יש עדכון.
פרקש: אני אעביר לך.
פרקש: הנה, זה פסק דין שוורץ.
פרקש: יש שם פרק שלם לטענה ההזויה הזו.
דניאלה פרתם: זה לא משנה.
דניאלה פרתם: זו כרגע עמדתנו ואנחנו, אני אחזור על זה שאנחנו כרגע נמצאים בתהליך של יישום החלטת הממשלה לאמץ את הדוח ואנחנו כל הזמן מנסים לסגור את הנושאים שנמצאים על הפרק וכרגע יש להתמקד בהם בנסיון לעזור.
פרקש: מייצגת עשרות לא מעטות של חקלאי גוש קטיף ומטפלת בתיקים הללו מנובמבר 2009, הייתי בדיון קודם של הוועדה עוד כשחבר הכנסת זבולון אורלב היה יושב ראשה.
פרקש: כמה הבהרות: ראשית, לגבי פסק דין שוורץ, עמדת היועץ המשפטי הובאה פעמיים: פעם אחת בתור תגובה ופעם שניה בצורה של השלמה.
פרקש: היא הובאה בפני בית הדין הארצי ושמה נאמר -כפי שדניאלה ציינה- שבעצם רכיב הפיצויים גולם כבר בתשלום הפיצויים.
פרקש: כמובן שעורכי הדין גם של שוורץ ועורכי דין נוספים שם שללו את זה.
פרקש: בית הדין הארצי לעבודה התייחס לנושא בפרק שלם מתוך פסק הדין ודחה את עמדת המדינה.
פרקש: הוא אפילו עשה חשבון שם והביא לכלל אבסורד ואמר: או.
פרקש: קיי.
פרקש: אלה תביעות הפיצויים, זה הסכום שאותו שוורץ קיבל כפיצוי ואם אנחנו נראה כמה קיבל כפיצוי וכמה הוא צריך לשלם נמצא שנשארו לו בכיס, לצורך כינון משקו, עשרות או מאות שקלים ספורים ובעצם הוא יוצא כשכיסיו ריקים אז הוא דחה את העמדה הזאת ובתור מי שייצגה את המפונים במה שנקרא הסיבוב הראשון של הגשת התביעות אני יכולה לומר לך שגם חשבונאית לעמדה הזאת אין מקום.
פרקש: לגבי מה שקורה היום, אני רוצה רק, כשאנחנו מדברים על פלשתינאים מאד חשוב שכולכם תבינו את הרקע.
פרקש: אקצר.
פרקש: הרקע הוא שהלכו כולל גורמים ממשלתיים בחמאס, ואנחנו יודעים את זה כי יש לנו הקלטות, גורמים ממשלתיים בחמאס הלכו ואמרו לכל מי שעבד שם בגוש קטיף ויכל להוכיח את זה בדרך זו או אחרת שאפשר להוציא כסף ממדינת ישראל.
פרקש: זה היה הרקע.
פרקש: אנשים לא התכוונו לתבוע באמת את החקלאים.
פרקש: אנשים התכוונו לתבוע את הממשלה, זה מה שסיפרו להם, זה מה שמכרו להם וזה הרקע.
פרקש: "אתם עכשיו אין לכם כסף, בואו, תוציאו, יש סטארט אפ, יש שיתוף פעולה בין עזתי ל ישראלי, בואו נוציא כסף ממדינת ישראל" זה היה הרציונאל.
פרקש: למעשה היום החקלאים הללו קצת הופקרו בשטח.
פרקש: הם הופקרו בשטח מכיוון שמדינת ישראל היתה נתבעת מספר 2 ב 90% מהתביעות שאני ראיתי אבל בית הדין האזורי לעבודה דחה את התביעות האלו מחוסר סמכות עניינית אז מדינת ישראל יצאה מעדנות מהיכל המשפט, היא לא נדרשת להשיב לטענות, היא לא נדרשת להשיב לכלום, לה לא נגרמו הוצאות ושלום על ישראל.
פרקש: נוצר מצב שהחקלאים המסכנים האלה הופקרו לגורלם לבד בלי גב של המדינה והמעט שבעצם מדינת ישראל יכולה לעשות היום זה להשתתף בעלויות שנגרמו להם כי זה לא שבאמת קיבלו תביעה מיד אחרי סיום מערכת יחסי עובד מעביד, אלה תביעות שהוגשו ב 2009 וב 2010 תוך שיהוי אדיר בלי שום מתן הסבר של ארבע וחמש שנים אחרי ניתוק היחסים שבחלקם אנחנו בכלל טוענים שלא היו, מתוך מטרה להוציא מהם כסף בשיטת "מצליח" יתפשרו, ישלמו, העיקר להוריד את זה בערך מטרד.
פרקש: וגם השופטים משתפים עם זה פעולה כי השופטים מציעים לחקלאים לסיים את התיקים האלה במה שנקרא ערכי מטרד אבל כשתובעים אותך עשרים פועלים זה שלושים ארבעים אלף שקל.
אורי אריאל: אנחנו לא מדברים עכשיו על השופטים.
פרקש: אני רק רוצה שמדינת ישראל היום, כשהנושא הזה עולה לישיבת הממשלה ומדברים על פיצוי צריך לקחת בחשבון שני דברים: האחד, לעשות איזושהי צורה של דיפרנציאציה כי לא דין שכר טירחה שמשלם חקלאי שתבע אותו פועל אחד או שניים לבין חקלאי שתבעו אותו עשרים פועלים.
פרקש: והשני, ואתם צריכים להיות מודעים לזה, יש חקלאים שנתבעים בשתיים שלש סדרות של תביעות שנדונות בפני שופטים שונים, באולמות שונים, כאשר הנשיאה שם סירבה לאחד את הדיונים מטעמיה היא.
פרקש: זאת אומרת צריך כאן
פרקש: לשלם פעמיים ושלש שכר טירחה וזה לא רק תיק אחד בשביל תיקים אחרים, זה לא כמו לשלם על פלאפל ולקבל סלטים באופן חופשי, זה לא עובד ככה אז לכן, צריך להסתכל בדיוק מה קורה, אנחנו מכינים בימים האלה את הרשימה עבור החקלאים שלנו כאשר יש פירוט בכמה הליכים נפרדים כל חקלאי וחקלאי - - -
אורי אריאל: יו"ר מינהלת תנופה בימים האלו מגיש הצעת החלטה לועדת השרים.
פרקש: ואנחנו נעביר לו את הרשימות.
אורי אריאל: שימו לב לתאריכים כי צריך להעביר את זה לפני ה 11.4.11.
אופיר כהן: בוועדת השרים דובר על הנושא הזה עוד כשקיבלנו את ההחלטה לאמץ את הדוח שזה נושא חריג, יש פרוטוקולים לענין הזה, משרד המשפטים אמר שברגע שתהיה החלטת בית הדין יבוא הדבר הזה לידי ביטוי, האוצר, עמדתו היתה כל הזמן שאין טעם לתת כסף בגלל שקיבלו וזה נבחן על ידי בית הדין.
דובר: משום מה תמיד שוכחים שבארז היו חמשת אלפים עובדים לא אלף ולא אלפיים בגוש קטיף אז נא להתייחס לתעשיינים וחקלאים, להכניס ללקסיקון, להכניס לפרוטוקול את זה.
דובר: תעשייני ארז היו חמשת אלפים עובדים וגם שם יש תביעות.
אורי אריאל: אני מאשר לפרוטוקול שזה כולל את כל מי שנפגע לא קשור אם תעשיין או חקלאי או איש שירותים או איש מסחר, מכל הסוגים והמינים.
אילן לפלר: אני לא מדבר על חקלאים.
אילן לפלר: אני רוצה להגיד שהמעט שהמדינה יכולה לעשות זה מה שסיגלית אמרה, וזה להשתתף בהוצאות המשפטיות.
אילן לפלר: מוכרח להוסיף עוד משהו, אני יודע שזה לא המקום אולי אבל כל התביעה הזו היא הפקרות, כשם שהמדינה הפקירה אותנו בגוש קטיף, מתחילת האינתיפאדות ועד הגירוש אני רואה את זה כחלק מתמשך, איפה נשמע שמדינה שנמצאת עם גורם זר במלחמה, אנשי הגורם התוקף תובעים אזרחים שלה על שכר מינימום?
אילן לפלר: ועוד אז היא מפקירה אותם?
אילן לפלר: בחלומות הכי גרועים שלי לא ראיתי את זה ואני באמת לא מתייחס כרגע למספרים ולא לכל מיני בעיות משפטיות אלא לשכל הפשוט שכל של בן אדם ישר, שכל של אחד מהבאסטה בשוק, כל מדינה נורמאלית, עוד נמעט נשלם להם פיצויים על מלחמת סיני, על החיילים שלהם שנהרגו שם?
אילן לפלר: !
אורי אריאל: יש לנו מה להגיד מן הסתם אבל אנחנו נישאר בתחומי המנדט של הוועדה.
אורי אריאל: אני מודה לכולם.
אורי אריאל: אנחנו נמתין לראות את הצעת ההחלטה, ואת התוצאה בוועדת שרים שזה עוד שבועיים וחצי, קצת יותר.
אורי אריאל: כמידת הצורך, אם יהיו דברים למעקב או בעיות נוספות אז הועדה תתכנס כמובן פעם נוספת.
אורי אריאל: תודה לכולם ולהתראות.