GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יואל חסון: האם הצלחתם להבין מהתשובות, למה היה את הנוהל הזה של המינויים הזמניים, ולמה השיטה הזו היתה?
אורי אורבך: הכל קשור למינוי של הוועד המנהל.
יובל חיו: יש פה כריכה של מכלול של דברים, כשוועד מנהל לא יכול לאשר, יכול להיות רצון לא ליצור איזשהם ליקויים בתפקוד אבל ברגע שהתשתית הבסיסית היא שלא מתקיים ההליך שנדרש בדין לגבי המינויים האלה, פה הבעיה.
אורי אורבך: יש אפשרות.
אורי אורבך: אם אין לך ועד מנהל, יש לך אפשרות.
יובל חיו: היו מקרים שאפשר היה לעשות את הדבר הזה אבל הוא לא נסתייע.
יובל חיו: אנחנו מדברים לעתים על - -
לאה עוזיאל: "לגבי ההתקשרות עם אנשי תקשורת בכירים: נמצא שהרשות התקשרה עם חלק מאנשי התקשורת הבכירים בצורה שלא תאמה את תקופת העסקתם ואת מהות עבודתם וחתמה עמם על חוזים בניגוד להנחיות הלשכה המשפטית שלה ובניגוד לדעתו של הממונה על השכר.
לאה עוזיאל: במקרים מסויימים הועסקו אנשי תקשורת בכירים ברשות כשחוזיהם לא היו בתוקף.
לאה עוזיאל: " בסיכום הדוח, ציינו כי משרד מבקר המדינה היה ער, אמנם, למציאות בה פועלת הרשות.
לאה עוזיאל: היא נדרשת לקדם את השידור הציבורי בסביבה תחרותית מאד, שמתמודדת בצד אחד עם גופי תקשורת מסחריים ומצד אחר עם משברים פנימיים ממושכים אך אין במצמיאות זו כדי להמעיט בחומרת אי הקפדה על ההוראות המחייבות של הנהלים.
לאה עוזיאל: נכתב גם כי חומרת הליקויים נובעת בין היתר, מן העובדה כי למנכ"ל הרשות חלק מרכזי בענין.
לאה עוזיאל: יודגש כי קיום השידור הציבורי אינו עומד בסתירה לתרבות ארגונית נאותה, למינהל התקין ולהקפדה וזהירות בכל הנוגע לשימוש במשאבי הציבור.
לאה עוזיאל: ניהול תקין של ענייני כח אדם ותרבות ארגונית נאותה הם מאבני הבנין החשובות להצלחת הרפורמה ולהבראת הרשות.
יובל חיו: לפני תחילת הדיון חשוב להדגיש ענין עקרוני אחד: הדוח הזה עוסק במספר פרקים שהם לא נוגעים לאיזשהם תחומים נקודתיים מינהליים שמתקיימים במהלך השוטף של עבודת הרשות.
יובל חיו: הדוח הזה למעשה עוסק בסוגיות יסודיות.
יובל חיו: הוא עוסק בתשתית.
יובל חיו: חשוב להבהיר את הענין הזה.
יובל חיו: איוש סדור ומלא של המוסדות המנהלים בתוך הרשות והדרך שבה הדברים נעשים, זו התשתית.
יובל חיו: זו לא פעולה מינהלית שנעשית במהלך ביצוע של דברים.
יובל חיו: ניהול מערכת כל כך מורכבת, עם כמות כזו של עובדים ללא תקציב מאושר במשך שנים, ככרוניקה, זו תשתית.
יובל חיו: זה לא משהו שאפשר לנהל אותו בצורה הזו.
יובל חיו: אי רלבנטיות של דרישות הדין בתחום ההשקעה בהפקות מקור, למשל, דרישות הדין הפכו להיות לא רלבנטיות, זו המציאות, זו תשתית, זו הדרישה החוקית הקיימת.
יובל חיו: היעדרותו של מוסד המכרז ממערכת שלמה של מינויים בתוך הרשות, המוסד הזה פשוט הפך להיות כמעט לא רלבנטי למשך תקופה של מספר שנים, זה בסיס של תפקוד של ארגון ובסוף גם התערערות התוקף של החלטות הרגולטור שיושב באוצר, או של יעוץ משפטי, או של אנשי מקצוע כאלה ואחרים, גם זה לא ענין של אירוע איקס או ווי, לא ענין של התקשרות איקס או וויי עם שדר כזה או אחר אלא זה ענין עקרוני של תרבות, ברגע שפרצת את זה משכת את התשתית מתחת ליכולת לכן, מאד חשוב לנו בענין הזה, דוקא עם הדוח הזה, בגלל שאנחנו עוסקים בשידור הציבורי, בגלל שאנחנו עוסקים באיזשהו תחום שחשוב כנראה לכולם פה, חשוב לנו לקחת את הדוח הזה ככלי ושיתוקנו הדברים, שיופקו הלקחים, על מנת שיהיה אפשר להוביל את הדבר הזה למקום טוב, ופה חשובה הערה נוספת: רפורמה היא לא נסיבה מקלה, קיומה של רפורמה לאורך שנים איננו נסיבה מקלה לכל המערכת הזו.
יובל חיו: אדרבא, אם ברצונך לתקן את הרפורמה יש עליך נטל כבד יותר ועליך להתעסק בדברים הבסיסיים האלה.
יובל חיו: ואני באמת מקווה שהדוח הזה ישמש כלי לכל המערכת הניהולית בעתיד.
יואל חסון: החלק הראשון דן בהתנהלות השר אדלשטיין, ופחות בהתנהלות של מינוי המליאה, מה שדווקא מעניין ונתייחס לזה ונדון בזה.
יואל חסון: אני פחות מצפה לתשובות אלא אם כן יהיה לך מה לומר בענין הזה, אולי גם לראש הרשות יהיה ותוכלו להתייחס אבל, בענין הזה כן נתייחס נקודתית, במיוחד כדי להשפיע על דיונים בוועדת הכלכלה וכדי לוודא שהשיטה הקלוקלת הזו לא תקובע ברפורמה החדשה.
יואל חסון: לכן נעקוב באופן פרטני אחרי הענין הזה.
יואל חסון: הייתי רוצה דווקא שאתה, מנכ"ל הרשות, שיש התייחסות גם אליך אישית בדוח הזה והיית בשנים האחרונות המנהל של הגוף הזה, תתייחס לביקורת.
מוטי שקלאר: אומר מספר דברים, בסופם אגע גם בביקורת שנוגעת אלי אישית, לא אתעלם מכך.
מוטי שקלאר: יש לזכור דבר אחד, כשאתה מנהל מקום שסוחב אתו מטען כבד וחריג, מאד קשה להוביל אותו, מאד קשה להוביל עגלה כאשר כמעט כל המנהלים שעומדים לצדך הם מנהלים זמניים.
מוטי שקלאר: מאד קשה להוביל עגלה כאשר המנהלים הזמניים ברובם הגדול תלויים על בלימה ולא יודעים מה יקרה אתם מחר.
מוטי שקלאר: מטבע הדברים לעתים הם גם חוששים מלקחת אחריות כי הם אומרים: רק רגע, אני לא יודע אם אני עוד חודש ממשיך.
מוטי שקלאר: באווירה הכללית שאתה נמצא בה ופה אני מתייחס לרפורמה, בסופו של דבר, כדאי לזכור שאחרי ארבעים שנה שמדברים על רפורמה ב, והרי מן היום הראשון שלה מדברים על הרפורמה וחצי שנה אחרי הקמת הטלויזיה נכתבו ניירות על שצריך לסגור את ולפתוח אותה מחדש, אז כאשר הרפורמה מייצרת אוירה של אי ודאות טוטאלית, וחלקכם הייתם בדיונים בוועדת הכלכלה ובוועדות אחרות שעסקו בענין, שאו-טו-טו-טו, עוד חודש חודשיים הרפורמה קורמת עור וגידים, וברגע שרפורמה קורמת עור וגידים, זה מפץ ברשות השידור.
מוטי שקלאר: כשאתה שולח שבע מאות איש הביתה וכאשר רפורמה משמעותה ביטול כל הסכמי העבודה הקיימים, זה שינוי טוטלי של , והעובדים לא יודעים אם זה מחר קורה, מחרתיים, בעוד חודש או חודשיים, הם נמצאו באי ודאות טוטלית וזה משפיע על כל דבר שקורה ברשות השידור.
מוטי שקלאר: מה עוד שחלקם הגדול לא יודע בכלל אם ישאר, כולל הותיקים שביניהם וכולל המובילים של רשות השידור.
מוטי שקלאר: אין להם מושג, אל מול התחושה שהרפורמה קורמת עור וגידים, אם הם נשארים ברשות השידור.
מוטי שקלאר: אגב, עכשיו סוף סוף הרפורמה קורמת עור וגידים, וכדי שוועדת הכלכלה תסיים את עבודתה, יש לך רשימה של מאה שמונים מן הבכירים של שאמורים ללכת הביתה והם לא יודעים מה תוכן הרשימה לאורך כל התקופה הזו ולצד זה גם אין לך מוסדות, ומוסדות זה לא רק היבט פורמאלי אלא מוסדות זה כשיש לך ועד מנהל והוא מהווה גם גב, זה מקום שבו אתה יכול לייצר איזו חשיבה משותפת, אתה יכול לחלוק את הנטל, אז בסופו של דבר, כשהכל נופל על המנכ"ל בנסיבות שהזכרתי, אתה עושה טעויות למכביר.
מוטי שקלאר: בתקופה כזו, שבה יש לך אי ודאות טוטלית -וחלק גדול מן הליקויים פה נמשך כבר שנים, עוד לפני כניסתי לתפקיד, כלומר, המינויים בפועל בחלקם נמשכים כבר עשר שנים ואולי קצת יותר, זו לא איזו המצאה ופטנט של חמשת השנים האחרונות.
יואל חסון: אתה כמנכ"ל, לא יכולת שלא להמציא אותם?
מוטי שקלאר: אתה לא יכול לשנות שום דבר.
מוטי שקלאר: משום שבשמונה או עשרה החודשים הראשונים, כשאני רוצה לייצר מכרז, והרי הדבר הראשון שמנהל רוצה זה צוות מנהלים, מנהלים שהוא מאמין בהם והוא רוצה לעבוד אתם כי אתה לא יכול לנהל לבד, ודאי לא מקום עם אלף תשע מאות עובדים בסביבה שכולם מכירים אותה.
מוטי שקלאר: ולא סתם היא אייקון בחוסר היכולת להתנהל ולא סתם רשות השידור.
מוטי שקלאר: חלק גדול מן הטובים שהציעו להם לנהל את אמרו: 'אנחנו נבוא אחרי שתסגרו את המקום ונפתח אותו מחדש'.
מוטי שקלאר: לא סתם היינו בחלק מן הזמן על סיפה של הצ'פטר 11, כי הבנו שאין סיכוי למקום הזה.
מוטי שקלאר: כשאין לך תקציב, לצד כל זה שממשלת ישראל מורידה במשך שלש שנים, על דעת מכוון, למעלה מ 40% מתקציב ומדי שנה אומרים לך שכל שנה יוריד עוד 5% מן התקציב, אז מה אתה עושה במציאות כזו שבה אתה יודע שבסופו של דבר ההצדקה של הקיום היא רק באמצעות זה שתשמור על איזה לו"ז מ סוים של שידורים, של תכנים?
מוטי שקלאר: ואז אתה נכנס לריצה כזו ועושה שגיאות.
מוטי שקלאר: אגב, כדי לקצר את ההליך, כל הדברים שהוטלו עלי באותן טעויות, באותם דברים שעשיתי, כל אחד וההגדרה שלו, כולם תוקנו.
מוטי שקלאר: אין אחד שלא תוקן.
מוטי שקלאר: באותם חמישה ששה מקרים אני לקחתי על עצמי את האחריות ולקחתי את האחריות ואמרתי: אני חייב לייצר שידור, יהיה מה שיהיה ואם מסיבות מנהלתיות כאלו ואחרות, ובצדק, המבקר טוען ואני מקבל את זה, שלמשל, יהורם גאון משדר חצי שנה, האלטרנטיבה היא שיהורם גאון לא ישדר או האלטרנטיבה לקחת את האחריות על כך שינון מגל, שסוף סוף מייצב את "מבט", אחרי חיים יבין, אומרת שאחרי שנה שהוא נמצא אני צריך לשלוח אותו הביתה, או את גאולה אבן ומנשה רז שעלה שם.
מוטי שקלאר: במציאות הזו, ולפחות זו היתה המדיניות שלי, ש"אנחנו חייבים ואין מה לעשות", בצד אחד -ואמר את זה אמיר יפה, כשנכנס, הדברים הם כמו ב"ספר הלבן", אתה מצד אחד עושה הכל כדי שהרפורמה תקרום עור וגידים אבל מצד שני אין רפורמה ואז המיצוב של המקום הזה, תבינו, הוא בסופו של דבר באמצעות השידור, כי את הציבור לא מעניין מה קורה בפנים, אין לו מושג מה קורה בפנים, הוא בוחן אותנו על פי מה שיש ברדיו ועל פי מה שיש בטלויזיה, ובעיניי, לפחות בדברים שאני לקחתי על עצמי, ראיתי לנגד עיניי את האחריות שלי שיהיה שידור ראוי.
מוטי שקלאר: ופה החלקתי.
מוטי שקלאר: אני מודה.
מוטי שקלאר: ולכן הדברים תוקנו.
מוטי שקלאר: עוד לפני פרסום הדוח.
מוטי שקלאר: כל הליקויים הללו תוקנו.
מוטי שקלאר: כשאתה נמצא באוירה כזו, כשאתה נמצא לבד כמעט, עם שניים שלושה מנהלים שעוזרים לך, עושה את המאמצים הרבים ועובד על פורמה מול לחץ וועדים, שמשגע לך את השכל על ימין ועל שמאל, והם מאיימים שלא יהיה שידור, אתה צריך לקצץ תקציב, שכמעט אינו תקציב כי 85% מתקציב זה תקציב קשיח שאתה לא יכול לגעת בו כלל, אז בנסיבות הללו, אתה חייב -ואמרתי את זה למבקר, שיושב משמאלי, ומזכיר לי ששיחקנו משחקי משלים אז אני אגיד משל: שנותנים לי איזה ג'יפ משנות הארבעים, שהמשנק לא מחובר לגאז והמצמד מקרטע, ולא רק שאתה מקבל ג'יפ כזה בתנאים בלתי אפשריים בהם אתה צריך להיות להטוטן, אתה נוהג גם בחול טובעני ואז אתה נופל לשוליים, אין לך את האנרגיה להשקיע בדברים מסויימים ודברים נופלים, ובמציאות הזו, שהיתה כאן, זה כמעט בלתי אפשרי ותבינו את הענין הזה.
מוטי שקלאר: תוסיפו לזה דברים שלא תלויים בהנהלה -ואני שמח מאד שיש מנהל חדש, שלוקחים את המושכות בידיים, אז אין לך ועד מנהל וגם כשהיה ועד מנהל, קחו את זה בחשבון, הוועד המנהל בהחלטת מכוון החליט שהוא לא מוציא מכרזים למנהלים מסיבות כאלו ואחרות שהיו לו.
מוטי שקלאר: והוא ניסה ועד שהוא כבר רצה להוציא, למשל, מכרז למנהל הרדיו, אז הוא עזב.
מוטי שקלאר: כשהוא רצה מנהל טלויזיה הם לא מצאו בפנים גם ולא מצאו בחוץ אז הם החליטו החלטה, אפשר לחלוק עליה כן או לא אבל הם החליטו שלא מוציאים מכרזים למנהלי מדיה כי מנהלים רציניים לא יבואו ל כל עוד הרפורמה לא קורמת עור וגידים.
מוטי שקלאר: מרגע שהחלטת לא לצאת למכרזים למינוי מנהלים, וההחלטה שהם קיבלו לא להוציא מכרזים למנהלים שמתחתיהם היתה כי הם לא רצו להכתיב למנהל המדיום שטרם נבחר ולא יכלו לבחור אותו, לשיטתם, כל עוד אין רפורמה, אז אין טעם, בלי מנהל המדיה, לבחור מנהל חדשות או מנהל חטיבה כוז או מנהל חטיבה אחרת ולכן, בגלל היעדר ועד מנהל, וגם בתקופה שהיה ועד אז בגלל היעדר רפורמה, הוועד המנהל קיבל החלטה לא לצאת למכרזים, זו היתה ההחלטה שלו, אתה לא יכול להילחם כנגד כל העולם כל הזמן.
מוטי שקלאר: אתה יכול להילחם אבל לא כל הזמן.
מוטי שקלאר: בעיניי זו גם החלטה הגיונית וסבירה, לא רוצה להתחבא מאחורי ההחלטה שלהם בענין הזה ולכן, המינויים בפועל נשארו עשר שנים ונשארו כפי שהם, ולכן אי אפשר היה לגעת ואתה עובד עם מנהלים בפועל.
מוטי שקלאר: כל שקשור לממשלה, אני לא יכול לומר שום דבר בענין הזה, זה לא נוגע אלי.
מוטי שקלאר: אחזור לנקודה נוספת, תקציב.
מוטי שקלאר: אתה נמצא במילכוד, מצד אחד אתה חייב לייצר שידורים מכח זה שהממשלה החליטה מה שהחליטה וזה עבר כחוק והם מורידים בשלש השנים הראשונות 12% וכל שנה 5%.
מוטי שקלאר: אין לך מקורות הכנסה נוספים, וזה לא שאומרים לך: אדוני הנכבד בוא תתייעל.
מוטי שקלאר: הרי איפה אני יכול להתייעל?
מוטי שקלאר: פרסומות אסורות, בקושי מותרות חסויות ואם אתה עושה איזו חסות קצת קופצנית, קצת יצירתית אתה מקבל על הראש כי זה בניגוד לנוהל, והיה למשל את המונדיאל, לדעת כולם היה בהחלט חודש ויותר של שידורים מעולים, של במיטבה, וחסויות היו כלי מצוין כי הן יצרו חלק מן ההכנסות אז בעזרת רם אורן סמנכ"ל הכספים הצלחנו לייצר קצת הכנסות ואם היה לי קצת חופש יכולתי לייצר יותר חסויות אבל אין לי אפשרות.
מוטי שקלאר: פרסומות ברדיו, השוק הזה הולך ומצטמק, אין מה לעשות ושנה או שנתיים לפני כניסתי לתפקיד, היו 200 מליון שקל הכנסות.
מוטי שקלאר: כשנכנסתי לתפקיד היו 100 מליון שקל הכנסות ופחות או יותר שמרנו על זה עד היום.
מוטי שקלאר: תשעים וחמישה, מאה.
מוטי שקלאר: שוק הפרסומות הלך ונצטמק, הרדיו האיזורי נהיה רחב יותר, הצעירים לא מאזינים לתחנות רדיו ציבוריות אלא רק לרדיו האיזורי במקרה הטוב ולכן, זה הולך ומצטמק אז כך שאין לך גם מקורות הכנסה ואתה נמצא בתקציב זעום, עם 85% תקציב קשיח שלא תוכל לגעת בו אז מה תעשה במצב כזה ואז, מתוך שלא היתה ברירה, החליטה הממשלה שכל שר יכול, מדי שנה, לאשר 16% מן התקציב.
מוטי שקלאר: לכן, השאלה היתה, גם באוירה של המקום, והאנרגיה שלי שם הושקעה, האם להרוג את הזבובים או לנסות לייבש את הביצה.
מוטי שקלאר: ובעיניי, לייבש את הביצה זה באמצעות הרפורמה ולו רק מצד זה שכל הסכמי העבודה, האנכרוניסטיים, הבעייתיים, שלא מאפשרים להוציא שלושה אנשים אלא שמונה אנשים כאשר מספיק שלושה אנשים, כי זה הסכם העבודה שהיה, וכן הלאה וכן הלאה, והאוירה שנוצרת מסביב, כל זה בסופו של דבר יכול להיות מתוקן בתשתית של הרפורמה.
מוטי שקלאר: לשמחתי עשינו את זה.
מוטי שקלאר: מכאן והלאה לגבי התיקונים, אני חושב שהדברים מתוקנים, כלומר, הוועד המנהל, אם מותר לי לומר בשמו, נכנס למרכיב של המינוי בפועל, ואנחנו עכשיו במרץ משנה של יציאה למכרזים ממנהלי מדיה מלמטה, בלי לחכות לרפורמה, זה יתוקן, כל הדברים שאני לקחתי על עצמי את האחריות עליהם - - -
יואל חסון: אמרת קודם שלא יבואו אנשים טובים, כי לא היתה רפורמה.
מוטי שקלאר: זו היתה התפיסה של הוועד המנהל הקודם, הרפורמה קורית או-טו-טו.
מוטי שקלאר: שלא ייקל בעיניכם, להגיע להסכם הזה עם אחד עשר ועדים ולהביא את הרפורמה והסכם קיבוצי שכולם חותמים עליו, היה אחד הדברים הקשים ביותר שאני הייתי שותף להם.
מוטי שקלאר: חוויה מרתקת אבל מאד קשה.
מוטי שקלאר: נקווה שהוועדה לענייני כלכלה תסיים את הליך החקיקה תוך שבוע שבועיים, נראה שזה רץ מהר, ואז יש את ההתחייבות של האוצר.
מוטי שקלאר: ברגע שהכנסת מאשרת את החוק החדש, עם תיקוני חקיקה שנמצאים בתוכו, הרפורמה מתחילה להתגלגל ואתה כבר מקבל תקציב שיבוא לידי ביטוי גם לטובת הדוח אז נגיע במסגרת הרפורמה בשנה הזו לסביבות 60 מליון שקל הוצאה לתוכן, שנה לאחר מכן פחות או יותר 60 ,70, ושנה לאחר מכן זה עולה מעל ל 100 ומגיע בסופו של דבר ל 160--180 ואז וערוץ אחד יהיו במקום הנכון.
מוטי שקלאר: כך שהדברים האלה באים לידי ביטוי.
מוטי שקלאר: כל הדברים שנגעו אלי גם בנושא של נוהל עבודה פרטית, שבו ניתנה לאנשים, חלק מן האנשים, כביכול או לא כביכול, לא אכנס לזה, אפשרות לעבוד בעבודה פרטית, את זה לקחתי על עצמי וזה תוקן, עובדים על זה, מנסים לבדוק שהם עומדים בנהלים כפי שהם.
מוטי שקלאר: בנושא של טלנטים, לגבי יהורם גאון, הדוח מתייחס לכך שהוא עבד חצי שנה בלי הסכם.
מוטי שקלאר: התנהל ויכוח קשה בין יהורם גאון לבין הנהלת , שדרשה ממנו להיות עובד ויהורם גאון אמר: 'אני לא רוצה להיות עובד רשות השידור'.
מוטי שקלאר: אני מודה, לקחתי על עצמי שימשיך לעבוד, בסופו של דבר זה תוקן, הוא חתם על ההסכם לפי מה שרצתה הלשכה המשפטית.
מוטי שקלאר: ינון מגל וגאולה אבן, בסופו של דבר חתמו על ההסכם והמשיכו להיות מעוסקים בניגוד לעמדת האוצר.
מוטי שקלאר: מנשה רז, שנשלח, עזב את האגודה, עוד לפני פרסום הדוח.
מוטי שקלאר: בענין אבי רצון, המסקנות הוסקו, לצערי בעקבות זה שהלכנו לקראתו, אני נתבע אישית על ידו, בהרבה כסף.
מוטי שקלאר: אם שכחתי מקרים תזכירו לי, יש את הסיפור של סמנכ"ל טכנולוגיות, אנחנו מקפידים מאד בהקשר הזה שהוא יהיה פרוייקטור ולא ישמש כסמנכ"ל, כפי שהדוח מתייחס.
יואל חסון: דוקא אני רוצה להתעמק בענין הזה, כדסק קייס, מה היה ההגיון סביב הטכנולוגיה, תסביר לי למה זה עבד בצורה כל כך בעייתית?
מוטי שקלאר: אני אשמח שאריה שקד, שמרכז בהצלחה את הרפורמ,ה יסביר.
יואל חסון: רק תתייחס לסיפור של הסמנכ"ל בפועל של הפרוייקט לטכנולוגיה, בתקלה הזו אני רוצה רגע להתעמק.
אריה שקד: ההגדרה שלך למילה תקלה, היא בדיוק טעות סמנטית בענין.
אריה שקד: הוא מעולם לא היה ולא תיפקד כסמנכ"ל טכנולוגיות, גם בניסוחים במכתבים דיברנו על זה שתנאי השכר שלו יהיו כשל סמנכ"ל טכנולוגיות ולצערי משרד המבקר לא קיבל את העמדה הזו לגמרי, אבל, בסופן של דבר האיש אינו מתפקד אלא כפרוייקטור לצורך קידום התשתיות של לקראת הרפורמה.
אריה שקד: אנחנו מדברים על השקעה של 330 מליון שקלים בעתיד וברור היה לנו שבלי פרוייקטור שרואה תמונה כללית של רדיו וטלויזיה עם כל פריסת המשדרים, לא נוכל לבצע ולא להתקדם, להזכיר רק שמוסדות הרשות כבר ב 2008 החליטו שצריך פרוייקטור טכנולוגיות לצורך הענין ורק ב 2010 נדרשנו לזה בגלל העיכובים.
יואל חסון: הוא עדיין עובד?
אריה שקד: הוא עדיין עובד.
יואל חסון: ועל פי מה הוא נקלט ?
אריה שקד: הוא נקלט כעובד, על פי חוות דעת של השלכה המשפטית, היו ויכוחים, רצינו אותו כיועץ חיצוני, הלשכה המשפטית הכריעה שהוא יהיה עובד רשות, ולכן הוא נקלט כעובד רשות.
יואל חסון: אתה אומר שהוא לא סמנכ"ל בפועל?
אריה שקד: ממש לא, אינו מתערב כהוא זה בניהול השוטף.
יואל חסון: האם יש סמנכ"ל טכנולוגיה?
אריה שקד: אין סמנכ"ל טכנולוגיה.
יואל חסון: אם יוצא מכרז ל סמנכ"ל טכנולוגיה ואז יהיה מקום גם לזה וגם לזה?
אריה שקד: זו החלטה של המוסדות, אני לא חושב שתהיה החלטה כזו.
יואל חסון: הוא לא סמנכ"ל בפועל ואם יהיה סמנכ"ל בפועל, אז יבוטל הפרוייקטור הזה.
יואל חסון: בסדר גמור, אנחנו עוד נתעמק בדברים האלה.
אמיר גילת: גם אני מאמין ב, לכן באתי לכאן ונכנסתי אל התפקיד הזה, לקחתי על עצמי את האתגר הגדול הזה ואני רואה את עצמי כמשרתם של שבעה מליון בעלי המניות בשידור הציבורי ונעשה הכל גם כדי לתת שידורים טובים וגם כדי להקפיד על כללי מינהל תקין.
אמיר גילת: באשר לדוח, הוועד המנהל בישיבתו הראשונה דן בדוח המבקר, אימץ במלואו את כל מימצאיו והחל עוד באותו היום ביישום המימצאים של הדוח.
אמיר גילת: אני אפרט.
אמיר גילת: בנושא של המינויים וכל מה שקשור לממשלה אני רק אספר פה שהוועד המנהל אויש במלואו, שבעה אנשים כולל יושב הראש וכולל המשנה, הצביעו על זה קודם, לגבי הנושאים האלה.
יואל חסון: האם המליאה גם מאויישת?
אמיר גילת: כל המוסדות כרגע מאויישים מזה כחודש ימים.
אמיר גילת: בהחלטה הראשונה של הוועד המנהל התחלנו לבטל את כל חמישים ושבעה המינויים בפועל.
אמיר גילת: זה תהליך הדרגתי.
אמיר גילת: אי אפשר לבטל ביום אחד חמישים ושבע משרות ניהוליות בכירות ב לכן החלטנו לעשות את זה בהדרגה.
אמיר גילת: באותה החלטה –וזה החלק השני של המשפט, נקבעה הוצאה למכרזים, אנחנו התחלנו בתהליך של הוצאה למכרזים, כבר יצאו ארבעה מכרזים בשבוע שעבר, היום יצאו מכרזים נוספים, התהליך הוא לפי התקשי"ר, קודם מכרזים פנימיים.
נחמן שי: אין לך מנהלי מדיה, איך תוכל לבחור מנהל או מנהל מחלקה בלי שמנהל המדיה יביע את דעתו?
נחמן שי: השאלה מה נברא קודם.
אמיר גילת: חשבנו על הכל, מקווה שעל הכל, ומיד אסביר.
אמיר גילת: ההחלטה הראשונה היא ביטול המינויים בפועל, התחלת התהליך היא בכך שאנחנו הוצאנו את המכרזים.
אמיר גילת: שוב, התהליך הוא ארוך, קודם תהליך של מכרז פנימי, מקווה שיימצאו אנשים ראויים מתוך הרשות ולא, נצטרך לצאת למכרז חיצוני.
אמיר גילת: להערתו של חברת הכנסת שי, ברקע יש לנו תהליך של בחירת מנכ"ל, ועדת מינוי קמה בימים אלה כדי להמליץ לממשלה על מועמד או מועמדים לאיוש משרת המנכ"ל הבא, הוא אמור להיכנס לתפקידו בחודש יולי כך שבהמשך להערתו של חבר הכנסת שי רצוי קודם כל להמתין למנכ"ל, לפני מנהלי המדיה ואז לאייש את תפקידי מנהלי המדיה ולאחר מכן את החטיבות.
אמיר גילת: זו דרך הפעולה שאנחנו מעדיפים, זו דרך המלך, התנעת המכרזים היא קודם כל, עצם פרסום המכרזים, וכמו שאתה יודע לוקח זמן להליכי המיון ולתהליכי הסינון, אני כבר לא מדבר על זה שיש להמתין שבועיים, כי מרגע פרסום המכרזים יש להמתין שבועיים לקבלת שמות המועמדים שרואים עצמם מועמדים, ואז יש סינון.
אמיר גילת: כלומר, כל מה שאפשר לעשות כדי להתניע את התהליך עכשיו אנחנו עושים, ברגע שנשלים את הישורת הראשונה הזו אנחנו נשהה את התהליך ונמתין לבחירת המנכ"ל, נמתין לבחירת מנהלי המדיה ואז נמשיך את כל התהליכים אבל, אין שום סיבה להמתין עם התהליכים שנקרא להם 'היערכות לצורך בחירת המישרות' כי זה יחסוך זמן יקר אחר כך ובהתחשב במימצאי הדוח אני אומר: לא נמתין לעד.
אמיר גילת: אם אנחנו נראה -ובתוך עמנו אנחנו יושבים, אנחנו מכירים את המציאות, אם ניתקע מסיבה כזו או אחרת באיוש משרת המנכ"ל או באיוש משרת מנהל המדיה, אז לא נמתין, בדיוק כמו שמסביר דוח המבקר, לא נמתין עד שייבחר מנהל מדיה ורק אחר כך נמנה מנהל חטיבה, אלא ניתן פרק זמן סביר, נראה שאנחנו לא יכולים להמשיך הלאה, ניאלץ לסטות מדרך המלך ואני מסכים אתך שזו הדרך הרצויה אבל אם לא תהיה ברירה, נמשיך הלאה ונאייש את שאר המישרות כי אני חושב שהדבר החשוב ביותר, עם רפורמה ובלי רפורמה, זה יצוב השדרה הניהולית ב ואנחנו נחושים לעשות את זה במהירות האפשרית
יואל חסון: בנושא החידוש, יש התחדשות ויש אנשים שממלאים את התפקיד כבר עשרות שנים.
אמיר גילת: ברגע שאתה מבטל את המינוי בפועל ומוציא למכרז אתה כבר פותח את זה, אז אמרתי, יש תהליך מכרז פנימי ואם יהיה צורך יהיה מכרז חיצוני.
אמיר גילת: הרפורמה מדברת על פרישה של כשבע מאות עובדים אבל היא מדברת גם על קליטה של מאה חמישים חדשים ואני מקווה שחלק מן העובדים החדשים בגם מתחילים- יבואו מבחוץ וזה בלי לסתור את זה שיש גם "בתוך הבית" אנשים ראויים ומוכשרים.
אמיר גילת: אני חושב שהתמהיל והמינון הנכון הם המפתח להצלחה.
יואל חסון: מתוך שבע מאות עובדים שאמורים לפרוש, כמה מהם מן השדרה הניהולית?
אמיר גילת: יש רשימה והיא לפי איגודים שונים, זאת אומרת, אגודת העיתונאים בחרה מאה שמונים כמו שהזכיר המנכ"ל, ואין שם התייחסות למי הוא מנהל ומי לא מנהל זה לפי מפתח של גובה גימלה, בהסתדרות זה לפי הסכמים אחרים, לא כדאי לפתוח את זה פה אז זה לגבי מינוי מנהלי המדיה והמינויים בפועל.
אמיר גילת: באשר לעבודה נוספת, הדוח מצביע גם על זה.
אמיר גילת: יש נוהל קיים ב ואנחנו רוצים להקפיד עליו עוד יותר, ולחדד אותו עוד יותר.
אמיר גילת: הוועד המנהל באותה ישיבה כבר החליט על הידוק החגורה בנושא עבודה נוספת של עובדי , שהפך לא פעם לתרבות לא תקינה של עובדי , שעובדים מחוצה לה ללא אישורים.
אמיר גילת: אנחנו קבענו שכל עובד שיהיה מעוניין לעבוד בעבודה נוספת, החל מיום קבלת ההחלטה, יצטרך להגיש בקשה מסודרת לוועדה שבראשה יעמוד סמנכ"ל משאבי אנוש, לצידו המנהל הישיר, הממונה העקיף ונציג הלשכה המשפטית ורק הוועדה הזו תהא מוסמכת לאשר עבודה נוספת, ובכך יבוא הקץ על אישורים בעל פה ועל אישורים בדרכים אחרות.
אמיר גילת: תהיה עבודה מסודרת, שיטתית, שוויונית ושקופה של "מי מקבל אישור עבודה נוספת ומי לא".
אמיר גילת: מצד שני אנחנו ביקשנו מן ההנהלה להקפיד 'קלה כחמורה' על כל עובד שיעבוד עבודה פרטית ללא אישור.
אמיר גילת: לגבי חוזים אישיים ומדיניות העסקה של כוכבי התקשורת, הטאלנטים כפי שזה מכונה בעגה הברנז'אית, גם פה אני לא רוצה להיכנס לשמות פרטיים כי גם אם תוקן נקודתית חוזה עם אדם כזה או אחר, עדיין יש לי חשש שהדברים האלה יחזרו בעתיד עם פרסונות אחרות ולכן, מה שאנחנו עושים זה מדיניות.
אמיר גילת: קודם כל התחלנו לגבש את המדיניות ובזה עוד לא הגענו להחלטה.
אמיר גילת: קיבלנו החלטה לקבל למשל מינויים של ראשי דסקים, אנחנו לא מעוניינים שהתואר הזה יהיה תואר פיקטיבי אלא שראש דסק באמת יהיה ראש דסק ושהתואר הזה ישמש רק לצורך מינוף וקידום עובדים, שוב, ללא קריטריונים.
אמיר גילת: שיהיה ראש דסק, שיהיה לו דסק ושיהיו קריטריונים ברורים מי מקבל את המינוי לראש דסק.
אמיר גילת: כך נעשה גם לגבי שאר הנושאים שהועלו פה.
אמיר גילת: מדיניות לגבי חוזרים אישיים, מי מקבל חוזה אישי ברשות ומי לא, העסקת גימלאים ועובדים שפרשו מן הרשות, מי זכאי, איזה גימלאי זכאי להמשיך לעבוד ואיזה לא.
אמיר גילת: וכו' וכו' זאת אומרת, להסדיר את כל נושא המדיניות.
אמיר גילת: אני חושב שברגע שתהיה החלטה לגבי המדיניות היישום שלה יהיה הרבה יותר ברור לכולם.
אמיר גילת: הזכיר המנכ"ל את נושא הפקות המקור, אני מקווה שהרפורמה תטפל בזה, היא תאפשר לנו, בסופו של התהליך המדורג בן שלש השנים, לעמוד בדרישת החוק של תיקצוב הפקות בפועל בהיקף של 36% מהכנסות הטלויזיה כנדרש.
אמיר גילת: תקציב - גם הוועד המנהל כבר החל בישיבה הראשונה לעסוק בזה.
אמיר גילת: אני חושב שכדאי להמתין עוד מספר שבועות, אנחנו יושבים על המדוכה בנושא הזה.
אמיר גילת: לא רוצים לאשר עכשיו תקציב בחטף.
אמיר גילת: המוסדות נבחרו לפני חודש.
אמיר גילת: בדיון הראשון כבר שמענו סקירה כדי לאפשר לנו לגבש עמדה לגבי הנחת התקציב, האם זה תקציב שמונח על הסברה שתהיה רפורמה -וכך אני מאמין או חלילה וחס, תקציב שלוקח בחשבון שלא תהיה רפורמה ואנחנו בשבועות הקרובים נצטרך לגבש את ההחלטה הסופית.
אמיר גילת: אנחנו מעוניינים לקחת את פסק הזמן הזה של עוד שבועיים שלושה כדי ללמוד את הנושא לעומק אבל יהיה תקציב מאושר לרשות השידור.
אמיר גילת: מדבר על 2011.
אמיר גילת: כשנשלים את היתרה של 2011, נסדיר עם זה גם את הדוחות השנתיים, לא היו דוחות מאושרים לרשות ואת זה כבר תיקנו.
אמיר גילת: נכנסים לדרך המלך גם בנושא אישור התקציב.
אמיר גילת: לגבי משנה למנכ"ל, יש דברים נוספים שעולים מן הדוח, שהם באמת נושקים לרפורמה.
אמיר גילת: אל"ף, כל הנוהלים שקיימים היום ב מתבטלים, הסעיף הראשון במסגרת הסכמי הרפורמה -ויודע את זה כל עובד ועובד וכל איגוד ואיגוד, הסעיף הראשון הוא ביטול כל ההסכמים והנוהלים ברשות השידור.
אמיר גילת: הדוח מצביע על אי עמידה בנוהלים ועל חריגה מן הנוהלים ואני חושב שהרפורמה פותחת פה פתח לעיין מחדש בכל מאתיים הנוהלים שישנם ב, לעדכן אותם ולפעול על פיהם.
אמיר גילת: באשר לכובע הכפול שבו נושא המנכ"ל, גם כמנהל כללי וגם כעורך ראשי, אנחנו היינו ערים גם למצוקה הזו ולבעייתיות הזו ואכן צריך אדם אחד שיהיה אחראי על הארגון אבל מצד שני יש שתי משימות:
אמיר גילת: גם לנהל את הארגון וגם להיות העורך הראשי שלו אז במבנה הארגוני החדש אישרנו אתמול בוועד המנהל, הדבר הזה מקבל ביטוי בצורת משנה למנכ"ל שיסייע למנכ"ל למלא תפקידיו.
אמיר גילת: אנחנו רוצים לשחרר את המנכ"ל כדי להיות העורך הראשי.
אמיר גילת: לצידו יהיה המשנה שירכז את כל עבודת המטה כך שהמנכ"ל יהיה פנוי יותר לתוכן וכל עבודת המטה תרוכז על ידי המשנה למנכ"ל.
אמיר גילת: כך אולי נקל על המנכ"ל ועל פתרון הבעיות שחלקן בא לביטוי בדוח.
אמיר גילת: הציטוט המדויק הוא שאנחנו "נלחמים בשיגרה כאילו אין רפורמה ונלחמים ברפורמה כאילו אין שיגרה", אני חושב שהדוח הזה הוא חלק מן השיגרה שאנחנו צריכים להתמודד אתה גם על רקע רפורמה וכאמור אנחנו התחלנו כבר לתקן את הליקויים.
מרינה סולודקין: ברפורמות שלכם ובפעילות, האם למדתם מן הנסיון של b.b.c.?
מרינה סולודקין: כי הם עושים עכשיו רפורמות גדולות בתוך שלהם.
אמיר גילת: מחרתיים ייערך גם יום עיון שבו אנחנו נגבש את החזון של , אגב, לא פעם דברים עובדים הפוך, קודם היה צריך לעשות את חזון ואחר כך לגזור ממנו את המבנה הארגוני ואחר כך לעשות את הרפורמה אבל המציאות היתה חזקה יותר, קודם עשו רפורמה ועכשיו גיבשנו את המבנה הארגוני ועכשיו אנחנו עושים את החזון אבל נצא לדרך.
אמיר גילת: הזכרתי את זה כי אחד העורכים ביום העיון הזה, עורך בכיר ב- b.b.c.
אמיר גילת: יבוא ואנחנו תמיד נשמח לעבוד עם ה- b.b.c..
מרינה סולודקין: אני עבדתי שם לפני העבודה שלי בכנסת.
נחמן שי: לא לשכוח מה שאמר הנציג מן ה- b.b.c.
נחמן שי: שעשה פעם דוח על ובאו לראיין אותו טכנאים עם מתקן כבד כזה והוא אמר שאם הוא היה רואה את זה הוא היה משנה את כל הדוח.
אמיר גילת: אגב, לא רק מן ה- b.b.c.
אמיר גילת: אלא גם מגופי שידור אחרים בעולם, לא הכל אנחנו יכולים ליישם.