GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עופר בן: אתה רוצה להביא את תנועת הצופים?
עופר בן: אין בעיה, תן לי 70,000 ₪, באה תנועה אחרת אומרת: לא, אני באה רק תקח אותי.
עופר בן: ואז נוצרת תחרות.
עופר בן: דרך אגב, תחרות זה דבר בריא, אני לא חושב שזה דבר רע, אבל צריך לקבוע סטנדרט לגבי תנועת הנוער.
עופר בן: חינוך בלתי פורמאלי זה לא רק תנועת נוער אבל זה גם זה, להגיד מה אנחנו רוצים ומה אנחנו יכולים לעשות בדברים האלה.
עופר בן: הדבר השני להערתך, יושב הראש, לגבי תנועות נוער יישוביות פרטיות, ראה, ברמת ישי יש "הנוער העובד" וברמת ישי יש "מנור".
עופר בן: מה זה "מנור", מנהיגות נוער ברמת ישי.
עופר בן: מסתבר -ואני מברך דרך אגב על תנועות הנוער שפועלות לערכים מסויימים עם דרך מסויימת שזה מעולה, אני באתי משם, אני בוגר תנועת "הצופים" מכיתה ג' עד כיתה יב' כולל גרעין, אבל הנוער של היום אולי מחפש דברים אחרים, הוא רוצה מקום להתאסף בו כדי לשחק ביליארד, הוא מחפש מקום כדי לעשות מסיבה ביום ששי בערב, וכשאני עושה את זה ואנחנו עושים ברמת ישי, אז מכל העמק באים אלינו וזה מסיבות בלי אלכוהול וזה מסיבות עם שמירה וזה נותן פעילות אני מצטרף למה שאמר דר' קדמן לגבי פעילות שמונעת מהנוער להסתובב במקומות אחרים.
עופר בן: והרשות מממנת את כל הפעילויות האלה.
עופר בן: ועושה את זה מכספה שלה.
עופר בן: מבנים, אמרתם מבנים, תשמע איזה יופי, ה"טוטו" מודיע לך: זכית! אתה יכול להקים אולם בששה מליון שקל, איזה כייף, ואז כשאתה בא לשם אז רגע, אתה במעמד סוציו אקונומי 8, אתה תביא מהבית 4 מליון, אנחנו נותנים שניים.
עופר בן: בחיים אני לא אבנה אולם, בחיים אני לא אבנה מבנה.
עופר בן: עם כל הכבוד לטוטו וללוטו ולכל מה שאתה לא רוצה.
עופר בן: אנחנו צריכים לקבל תקציבים שנוכל לעשות איתם.
עופר בן: אמרו את זה ידידיי ואני אומר את זה פה, כי בסוף על זה זה עומד אז אנחנו, הרשויות נעשה את הדברים כדי לקדם אותם במעט שאנחנו יכולות ואנחנו לא יכולות הרבה.
עופר בן: היטיב לצייר את זה רון נחמן קודם, כובלים את ידינו על ימין ועל שמאל, מטלות יש מכאן ועד אמריקה, כל דבר הממשלה מחליטה ואנחנו צריכים לבצע, אלפיים שקל לעובדים אנחנו מממנים, עוד לא קיבלנו, יהיו עכשיו עובדים סוציאליים ונצטרך לשלם - עוד לא קיבלנו, תנו לנוער תקציב ייעודי, כתוב, ברור, אני מבטיח לכם אצל כל ראשי הרשויות, זה ילך לשם, לנוער, כי נוער זה חשוב.
רועי יסוד: שמי רועי ואני כאן כנציג מועצת תנועות הנוער.
רועי יסוד: נפתלי דרעי היה אמור להיות כאן בדיון אבל נבצר ממנו עקב נסיעה לחו"ל.
רועי יסוד: אני קודם כל רוצה להודות למשרד מבקר המדינה שהאיר את עינינו לגבי דברים שאנחנו עושים, לפעמים זה כייף לקבל את התמיכה הזאת ממשרד ממשלתי וגם לך אדוני יושב הראש על כינוס הישיבה.
רועי יסוד: לפני כמה שנים פורסמו דוחות -אחד אחרי השני, באוניברסיטת תל אביב לגבי השאלה מיהם הגופים משטפלים בצורה הכי יעילה באלימות.
רועי יסוד: בשנת 2005 תנועות הנוער דורגו במקום הראשון עם ציון של 3.61 מתוך 5, ב 2006 דורגנו במקום השלישי עם ציון של 3.6 ומי שעברו אותנו הם המשפחה וצה"ל.
רועי יסוד: אני מרגיש במשפחה טובה שתנועות הנוער מטפלות באלימות כמו שהמשפחה מטפלת, כמו שצה"ל מטפל ואנחנו כאן באים לבקש הכרה.
רועי יסוד: כמו שמוסד המשפחה וכמו שצה"ל מקבלים ממדינת ישראל.
רועי יסוד: אני קרוע, אני קרוע בין השלטון המרכזי ואני אגיד עליו מילה, לבין השלטון המקומי.
רועי יסוד: אנחנו בשנים האחרונות חווים יחסים מאד טובים עם משרד החינוך, וזה בא לידי ביטוי בתקנה תקציבית של תנועות הנוער שאני כבר אגיד פה, הנתונים מוכרים: 70 מליון שקל מגיעים לתנועות תנוער בשנה בבסיס אבל צריך להבין את הנתון הזה, הנתון הזה מחולק ל 250,000 חניכים, זה אומר שיש בממוצע 280 ₪ לחניך.
רועי יסוד: יש חמש עשרה תנועות נוער, ויכול המחוקק לבוא ולהגיד: בואו נעשה תנועת נוער אחת ואז יהיה רק מזכ"ל אחד ורק גזבר אחד ורק רכז הדרכה אחד אבל מה יותר יפה מחמש עשרה תנועות נוער שונות?
רועי יסוד: לכן, חלק גדול מהעלויות הן בעצם כדי להחזיק את הדבר הזה שנקרא תנועות נוער ואני כבר אומר, זה לא מדורג לא בדרגת השכר הגבוהה אפילו לא בדרגת השכר הבינונית.
רועי יסוד: השכר שמקבלים פעילי תנועת נוער הוא אולי שכר מינימום.
רועי יסוד: ונקודה מרכזית לגבי התקציב: קחו למשל סעיף תקציבי אחד מתוך התקנה, נוער בסיכון, אחוז אחד מתוך התקציב הזה מוקצה לנוער בסיכון זאת אומרת 700,000 שקל על 250,000 חניכים.
רועי יסוד: התקציב לנוער בסיכון נותן את מה שדר' קדמן מציין, שלתנועות הנוער יש באמת בעיה אמיתית להגיע לנוער בסיכון אבל אני חולק עליך דר' קדמן, תנועות הנוער דבר אחד לא עושות, הן לא משאירות ילדים מחוץ לבית.
רועי יסוד: זאת אומרת, גם אם העלות הזאת היא עלות שאנחנו סופגים ויושב פה ידידי מ"בני עקיבא", הגיזבר, בנתונים של "בני עקיבא" מופיע 1.5 מליון שקל הוצאה על נוער בסיכון, 0.5 מליון שקל הכנסה ממשרד החינוך בגין נוער בסיכון, נוער בסיכון יכול להיות וכו' וכו'.
רועי יסוד: זאת נקודה שצריך לחדד אותה, כדי שאנחנו נצליח לקבל את מה שאנחנו צריכים אנחנו צריכים את החיבוק שאנחנו מקבלים אותו מהשלטון המקומי, ממשרד החינוך ואנחנו צריכים את החיבוק ממה שאני רוצה לחדד פה, מעוצבת היסוד של מדינת ישראל היא השלטון המקומי.
רועי יסוד: אחרי מלחמת לבנון, הוחלט בדרגים הכי גבוהים להכיר בשלטון המקומי כעוצבות היסוד.
רועי יסוד: כעוצבות היסוד בזמן חירום, אנחנו צריכים להתייצב שם אבל אני אומר, אם מדובר בעוצבת היסוד אני רוצה להזכיר שבמלחמת לבנון השניה היו אלה תנועות הנוער שבכוחות עצמן ועל ידי תורמים פילנתרופים הצליחו להוציא מהצפון למרכז הארץ למעלה מ 30,000 חניכים, למעלה מ 30,000 חניכים, זה לא היה בסיוע של המועצות, זה גם לצערי לא היה בסיוע של השלטון המרכזי, זה היה בסיוע של גורמים פילנתרופיים ובעיקר בכח ההתנדבות של התנועות.
רועי יסוד: מציע שלש הצעות.
רועי יסוד: מאד מאד פרקטיות.
רועי יסוד: הצעה ראשונה בתחום הרווחה, אני מבקש שחניכי תנועות הנוער יוכרו כמסובסדים על ידי החוקים שקשורים במשרד הרווחה, בין היתר בגין חוק של משפחות חד הוריות, למשל, ואלה חניכים שיוצאים לפעילות תנועת נוער ויוכלו לקבל סיבסוד כמו שילד שיוצא לקיטנה העירונית ומקבל סיבסוד מעצם היותו כלול במה שמוגדר במחלקת הרווחה.
רועי יסוד: דבר שני, לגבי המבנים, אני מציע לחזור למה שכבר היה בעבר, ישיבה משותפת של משרד החינוך, מפעל הפיס ומרכז השלטון המקומי.
רועי יסוד: מתוך חמש מאות מליון שקל שמוקצים בשנה לבינוי, להקצות 2% לתנועות הנוער בשנה, 10%, יש לנו את מנגנון החלוקה שלנו במועצת תנועות הנוער, תאמינו לי אנחנו לא נריב בינינו, אנחנו נחלק את זה כמו שצריך.
קריאה: יש לשלטון המקומי מבנים ציבוריים שלא מנצלים אותם.
קריאה: שעומדים בחלקם והם רשאים לתת אותם לפעילות ציבורית.
רועי יסוד: בתשובה להערה שנאמרה כאן:
רועי יסוד: הוקצו 20 מליון שקלים בשנה לתנועות הנוער ותנועות הנוער חילקו ביניהם.
רועי יסוד: נקודה שלישית, אני פה יושב עם שני כלי עבודה שהוסכמו על ידי משרד החינוך ומרכז השלטון המקומי, אמנת תנועות הנוער ומודל חלוקה שוויוני בין תנועות הנוער ברשות.
רועי יסוד: אני מבקש מיושב הראש, לקרוא לכל הגורמים לאמץ את המסמך, את הכלי העבודה האלה, הם מאד חיוניים לתנועות הנוער.
יואל חסון: חברים, תראו, אני חייב ללכת ללשכת יושב ראש הכנסת, לקבל את הדוח מבקר המדינה, וביקשתי מחברת הכנסת עינת וילף להחליף אותי כי הדיון הזה הוא חשוב ואני לא רוצה שנקטע אותו בתחילתו.
יואל חסון: אני רק רוצה לומר מהצד שלי, כמה דברים, לפני שאני צריך ללכת.
יואל חסון: אני קודם כל אומר שאני מאמין באמונה שלמה בחינוך הבלתי פורמאלי ובטיפול בבני הנוער מיד אחרי בית הספר.
יואל חסון: אני חושב שעם כל ההערכה, ויש לי הערכה גדולה מאד, לשלטון המקומי, כמו שיש לי לשלטון המרכזי כמובן, אני חושב שחייב להיות פה סינכרון נכון יותר ובריא יותר, יש כאן כל הזמן סוג של שיג ושיח שאמנם מוציא תוצרים, אי אפשר לומר שהוא לא מוציא תוצרים אבל הוא מוציא תוצרים של טלאי על טלאי על טלאי ואין פה חשיבת יסוד מוגדרת, אני חושב שדווקא דוח מבקר המדינה הוא הזדמנות לחשיבה מערכתית.
יואל חסון: אני לא מכיר את חוק הנוער, אני אקרא אותו ואלמד אותו ואני מקווה שהוא עוזר ונותן פתח למשהו שיהיה שינוי מציאות אבל אני חושב שמשרד החינוך צריך להוביל ואני כן חושב שבשנים האחרונות יש גישה טובה יותר גם של השרה הקודמת וגם של השר הנוכחי לתפיסה של החינוך הבלתי פורמאלי, מעמד תנועות הנוער השתפר, יש באמת תוספות תקציב גדולות ואני כבר חולם על השר הראשון שיתן 100 מליון שקל לתנועות הנוער, יעשה איזה תקציב עגול ויפה כזה שיסמל את החשיבות של תנועות הנוער.
יואל חסון: אני רוצה להגיד לך שהחשיבה והחישוב וההתיחסות לתנועות הנוער לפי כמות החניכים הן פיספוס, והן פיספוס מכיון שלתנועות הנוער יש ערך היסטורי מבחינת תפיסה חברתית, מבחינת ההיסטוריה של מדינת ישראל ואי אפשר להתייחס אליהן רק כאל חברת ילדים כזאת שיש לה כמות כזאת או כמות אחרת.
יואל חסון: אני חושב שתנועות הנוער צריכות לקבל תקציב מינימלי, צריך להיות להן ערך מעבר לערך המספרי אבל זו היתה הערה צדדית ואני עובר להערה הכללית.
יואל חסון: אני חושב שהענין העיקרי הוא שמשרד החינוך צריך לייצר שולחן עגול, עם הרשויות המקומיות, בהובלת משרד החינוך, כדי לעצב ולעדכן, לשמר מה שטוב, לעדכן מה שצריך לעדכן ולשפר את מה שצריך לשפר מבחינת הראיה הכללית של החינוך הבלתי פורמאלי.
יואל חסון: אני חושב שצריך להיות פה סינכרון טוב יותר בין משרד החינוך לבין השלטון המקומי כי בצדק ראשי ערים תמיד באים ואומרים: חבר'ה אתם מפילים עלינו, אין לנו תקציבים, אין לנו יכולת לעמוד בזה לבד, צריך למצוא את התשובה.
יואל חסון: כיום המצב הוא טלאי על טלאי והוא מביא תוצאה של המון חורים שלא מושלמים וגם דברים שפעם היו כמו שהוא דיבר, נושא המבנים עם מפעל הפיס שפעם זה היה דבר שבאמת הוציא את תנועות הנוער ואת החינוך הבלתי פורמאלי ממקלטים.
יואל חסון: הרי עד לפני מספר שנים רוב הפעילות הבלתי פורמאלית בישראל היתה במקלטים.
יואל חסון: מפעל הפיס הוציא אותה החוצה למבנים הרבה יותר ראויים ובסטנדרט של החברה הישראלית שהשתנה ולכן, אני מתכוון במסגרת ההשפעה שיש לי כאן בוועדה לביקורת המדינה לעקוב אחרי הנושא הזה ואני מבקש, אני אומר את זה עכשיו וחברת הכנסת וילף תסכם אחר כך את הדברים מצידה אבל מבחינתי סיכום הביניים לדיון הזה הוא שאני מבקש שיוקם שולחן עגול שיופעל עלי ידי משרד החינוך יחד עם נציגי השלטון המקומי לחשיבה מחודשת ולריענון הטיפול בנושא של החינוך הבלתי פורמאלי.
יואל חסון: כמו שאמרתי, תיקון הדברים שנדרש בהם תיקון, את כל מה שצריך לעדכן וקיבוע מה שטוב אבל לקיים פה איזושהי חשיבה של השולחן העגול.
יואל חסון: מעביר לחברת הכנסת וילף עכשיו את ניהול הישיבה.
יואל חסון: חילופי יו"ר – היו"ר עינת וילף
נחום חופרי: העירו לי ואני מבקש לציין שאני נמצא פה גם כיו"ר ועדת החינוך של מרכז השלטון המקומי.
נחום חופרי: דווקא מן הטעם הזה אני אעיר את שהערתי מקודם, בדבר הצורך למצוא את המקומות המתאימים כדי להגביר ולהגדיל את הפעילות בחינוך הבלתי פורמאלי.
נחום חופרי: לבוא ולומר פה בפני הועדה או בפני המבקר שזה נושא שהרשויות המקומיות מתמודדות אתו לבד זו אמירה בעייתית.
נחום חופרי: אז קשה לי לומר את זה בתור ראש עירית רעננה ואני אומר את זה בתור יו"ר ועדת החינוך ואני מסכים עם מה שאמר רון, יש פה בעיה תקציבית וההערות האלו והדיון הזה צריכים להסתכם בסופו של דבר באיזושהי המלצה לאגף התקציבים באוצר או באיזושהי החלטה לאמץ את הנושא הזה כנושא מאד חשוב ולתת לו את המשאבים הנדרשים בבסיסי התקציב השונים.
נחום חופרי: אני מברך על הקריאה של יושב ראש הועדה להקים שולחן עגול, זה בהחלט דבר ראוי, זה נכון ואני חושב שכן יש מקום למשרד החינוך לקבוע את הסטנדרטים ולקבוע את חוקי הרגולציה והמבצע כמובן הוא כמו תמיד השלטון המקומי בדברים האלה, אבל צריך למצוא את המשאבים כדי שלא נמצא את עצמנו אחר כך עם דוחות.
נחום חופרי: והמבקר העיר מספר דברים, חלק שיבח וחלק לא אבל, יש שם הערות בדבר רשויות שלא מקצות את המשאבים וזה לא בגלל שהן לא רוצות, זה לא בגלל שהן לא רוצות.
אתי אלוני: מצטרפת לברכות על קיום ועדת הביקורת עצמה ועל קיום הועדה הזאת בפרט.
אתי אלוני: אני רוצה לבוא ולומר שהעיסוק בנוער הוא בעיני עיסוק ערכי כי הוא עיסוק בעתודה ההנהגתית של מדינת ישראל.
אתי אלוני: הוא לא רק עיסוק במניעה ובשאלה מה יעשו בשעות הפנאי כדי שלא יהיה ונדליזם וכל שורת הטעמים או הדברים שתיאר פה מר קדמן ושאני מכירה אותם אלא שאני רוצה לבוא מן העיסוק האחר ולבוא ולומר אנחנו פה כי החינוך הבלתי פורמאלי הוא לא בעיה של הרשויות המקומיות לבדן, טיפוח עתודה מנהיגותית צעירה זה לא בעיה של מי שיושב כאן בלבד, זו בעיה לאומית.
אתי אלוני: זה מצרך לאומי וזה צורך לאומי.
אתי אלוני: זה חוֹנֶה אצל ראשי הרשויות כי שם זה בית הצמיחה הטבעי של אותם בני נוער כי שם הם גדלים כתושבים אבל, הבעיה היא בעיה לאומית כפי שללמד מדעים או חמש יחידות אנגלית זה לא בעיה של מר גולברי אלא זו בעיה של מערכת פדגוגיה שנקבעת.
אתי אלוני: לא בעיה אלא מדיניות.
אתי אלוני: אני רוצה לבוא ולומר שאני חושבת ומצטרפת פה למה שאמר מר חופרי, שהנושא הזה הוא נושא משותף והוא קודם כל נושא לאומי והעובדה שהתקיימה ועדה כזאת והתקיימה ביקורת ונחקק חוק שהולך להיסגר מחר - יש בה אמירה לאומית, יש בה אמירה שאומרת: הנוער חשוב לנו, לא רק כדי למנוע ונדליזם אלא גם כדי להגיד מי יקבל פה את המפתחות להנהיג את המדינה הזאת, כדי להגיד מי יעשה פה את הסדר וכדי להנהיג ערכים של טיפוח ושל יצירתיות ושל חדשנות ושל הנהגה ולא רק של אלימות וכו'.
אתי אלוני: זאת אומרת לפעמים יש לי הרגשה שאנחנו מסווים את זה רק לזה אז אני רוצה לבוא ולומר נימוק שני, ומתוקף כך לבוא ולומר שהעיסוק בטיפוח הערכי הזה של בני הנוער, הן בחממות של תנועות נוער והן בחממות אחרות, הוא לא מתחיל רק משתיים בצהרים, אלא שכל מה שקורה בין שמונה או שעת אפס לשתיים הוא לא פחוּת ולכן הנושא של החינוך הערכי לכל האורך הוא לא חונה רק אצל ראש הרשות שקובע ארנונה ודברים אחרים, אלא שהוא חונה אצל בעל הבית במדינה הזאת, ולכן החלוקה החשיבתית, החלוקה של ההיגוי היא משותפת.
אתי אלוני: ההיגוי לא חונה רק אצלי כרשות מקומית ולא יכול להיות שיבואו ויגידו לי: את לא משקיעה כי אין לך מבנה עבור "בני עקיבא" או עבור מישהו אחר, ואני אומרת שאני חושבת שנכון שנסתכל על זה באופן הזה ולא נלך רק לענין שאם יהיו אורות במגרש כדורסל אז הנוער יהיה עסוק.
אתי אלוני: אני פה לא רק בייביסיטר, אנחנו רוצים לטפח פה נוער והנוער הזה צריך שיהיו לו ערכים וצריך לייצר חממות והזדמנויות לערכים האלה, ולפעילות תרבותית ולפעילות ערכית ולפעילות תורמת ויש לכל הדברים האלה גם חלק בחלק של הבוקר, שהוא כביכול של הריבון, וגם חלק בשעות אחר הצהרים.
אתי אלוני: ויפה הקריאה של יושב ראש הועדה לעשות שולחן משותף שהיא בדיוק היכולת ליצור את הרצף הזה, היא בדיוק היכולת ליצור מדיניות שבאה ואומרת:
אתי אלוני: אנחנו לא מתעסקים רק עם מה שקורה משתיים ואילך.
אתי אלוני: רוצה לחזק את דר' שושני, גם על החוק ועל ההערכה המשותפת ועל שיתוף הפעולה, כי קיים שיתוף פעולה שלא יובן ממה שאני אומרת שאין שיתוף פעולה - - -
רון נחמן: אני הצגתי את עמדת השלטון המקומי.
רון נחמן: עם כל הכבוד לך, אמרתי את דבר השלטון המקומי ועם כל הכבוד, לא צריך לחזור על הדברים.
רון נחמן: תודה.
אתי אלוני: אני מחזקת.
ראובן שטל: שלום לכולם.
ראובן שטל: אני רוצה להודות קודם כל לכל מכובדיי על קיום הישיבה ועל כתיבת דוח מבקר המדינה בנושא הזה.
ראובן שטל: אני בכיתה י"ב, גר בירוחם, אני יו"ר הועדה האתית משפטית של מועצת התלמידים והנוער הארצית שהיא אחד הגופים שגם מוזכרים בדוח של מבקר המדינה.
ראובן שטל: לגבי רשויות מקומיות, הגלגל שהוא בעיניי הוא הכי חשוב במועצות הילדים והנוער הוא גלגל מועצת התלמידים והנוער הרשותית.
ראובן שטל: כרגע במדינת ישראל יש לנו כ 120 מועצות תלמידים ונוער רשותיות.
ראובן שטל: 120 זה מעולה אבל זה לא כולן ומעל הבמה הזאת אני רוצה לנצל את זכות הדיבור הזאת ולפנות אל כל ראשי הרשויות בארץ -בנוסף למה שנאמר בחוק הנוער שמחייב את ההקמה שלהן, להקים ולשתף אתנו פעולה כמועצות תלמידים ונוער רשותיות.
ראובן שטל: תודה רבה.
אלי וקנין: כולם מתעלמים מגורם אחד מאד מרכזי שמסתובב בשטח בערך משנות ה-80 וזה המיגזר השלישי.
אלי וקנין: אמנם אתה הזכרת אותו אבל ברוב הדיון הוא לא הוזכר.
אלי וקנין: אני בא מהשטח ואני רואה מצב שבו הרבה ארגונים של המיגזר השלישי מסתובבים בשטח ופועלים בתחום הנוער בלי שום איזושהי אחריות.
אלי וקנין: זאת אומרת כל אחד עושה מה שהוא רוצה ואני מאד מברך על החוק שרוצה לקבוע סטנדרטים, כי כל אחד עושה מה שהוא רוצה, לוקח קבוצות של נוער, אין בקרה, אין שליטה, ולצערי גם יש מקומות של משרד החינוך שבגלל המצב הם צריכים לפקח על עשר, אחת עשרה, שתים עשרה רשויות במקביל ואי אפשר לשלוט על כל הפעילויות שקורות בהן בישוב מסוים ומאד חשוב שתהיה גם הגדרה מאד ברורה של השלטון המרכזי והשלטון המקומי ביחס למיגזר השלישי וההתערבות שלו בתחום הנוער ברשויות.
רון נחמן: וגם באיזה איזורים הוא תורם או לא?
אלי וקנין: זה כבר לא בידיים שלי.
רון נחמן: אבל אני שואל אותך בתור ראש רשות, קרן רש"י פועלת בתחום מסוים, באיזור מסוים ולא במקום אחר ומי שאין לו קרן רש"י מה אתו?
אלי וקנין: אז זה מה שאני אומר, אני אומר שאני מאד מברך על החוק ושצריכה להיות אחריות ממשלתית מאד גדולה לנושא של הנוער כאשר אני יודע שבזירה פועלים גם גופים ולא רק קרן רש"י אלא גופים פילנתרופיים אחרים שעושים מה שהם רוצים וזה לא צריך להיות ככה זה צריך להיות עם הגדרה מאד ברורה ואני מסכים עם רון שאולי צריך באמת להגדיר את זה.
אלי וקנין: נקודה נוספת, כולם מדברים פה על משרד החינוך, יש פיצול, הנער בעצמו מפוצל בין הרבה משרדים זאת אומרת אין גוף ממשלתי אחד שאמון על כל תחום הנוער.
אלי וקנין: משרד הרווחה מטפל בנוער בסיכון, משרד החינוך בנוער אחר, התמ"ת, הבטוח הלאומי ואין שפה משותפת בין כולם ואני מאד מקווה שכולם ישבו ביחד עם השלטון המקומי ועם כל הגופים שקשורים לתחום הנוער, עם המיגזר השלישי כדי לראות איך מקדמים.
מעין חממי: שלום לכולם, אני לומדת מינהל עסקים וכלכלה בתיכון ע"ש גולדה בפתח תקוה ואני גם נציגת בית הספר לשגרירים צעירים שפועל בעיר.
מעין חממי: הייתי רוצה להתחיל את הדברים שלי בסיפור אישי.
מעין חממי: לי היה רעיון ואפשר לומר חזון לשתף את בני הנוער בקורסים כלכליים.
מעין חממי: כאחת שלומדת מינהל עסקים וכלכלה ומעוניינת לפתח את זה קדימה ראיתי לנכון להשתתף בכנסים כלכליים שכוללים אישי ציבור המתמחים בתחום הזה.
מעין חממי: פניתי לעתון "כלכליסט" שהוא גוף פרטי והוא מארגן כנסים רבים ולצערי נתקלתי גם בסינונים וגם בסירוב משום שאני צעירה מדי ואין מקום לצעירים כמוני.
מעין חממי: אני לא ראיתי בזה משהו שימנע ממני להמשיך את הרעיון ופניתי לאדם נוסף שראיתי אותו כבעל ענין והוא פרופסור זוהר גושן, יו"ר הרשות לניירות ערך.
מעין חממי: כתבתי לו דוא"ל וסיפרתי לו על הרעיון.
מעין חממי: זה שבה את לבו והוא נענה לבקשה שלי להיפגש.
מעין חממי: אני הבהרתי לו את הרעיון שלי: לקחת קבוצת נערים איכותיים שיש להם ידע בכלכלה ומינהל עסקים ולתת להם להשתתף בכנסים הללו.
מעין חממי: מתוקף תפקידו אין לו אפשרות לקדם את התהליך משום שהוא נמצא בגוף ממשלתי ולא גוף פרטי ואין לו את הסמכות לכך ואני שואלת את כולם: איך אפשר לקדם נושא כזה?
מעין חממי: נערים שיש להם יזמות ומנהיגות עצמית נבצר מהם להגיע למקומות מסויימים כמו כנסים כלכליים, אין גוף ממשלתי שתומך בהם, וכאדם פרטי, כנערה, אני לא הצלחתי להוביל את זה לבד.
מעין חממי: אני כן חושבת שיש פה פיספוס כי נערים ונערות כמוני -ואני בטוחה שיש הרבה, אין לנו את האפשרות הזאת.
מעין חממי: אנחנו רוצים להוביל את זה קדימה ולמזג את הנוער עם הצמרת העסקית והכלכלית.
מעין חממי: תודה רבה.
עינת וילף: אנצל את הבמה מאחר ונתבקשתי לבוא לכאן, ברשותכם, להציג רעיון אחד שאני אשמח גם אם ילקח בחשבון על ידי משרד החינוך.
עינת וילף: אחד הדברים הוא שאנחנו הרבה פעמים עוסקים בבית הספר כמו שנאמר כאן כמסגרת עד שעה מסויימת ומכאן ואילך התפיסה היא שמדובר בחינוך בלתי פורמאלי, תנועות הנוער, מסגרות אחרות, מתנ”סים והרבה מהעול נופל עולה על הרשויות המקומיות.
עינת וילף: אני חושב שאחד הדברים שאולי ראוי לבחון זה איך הופכים את בתי הספר לגורמים מרכזיים שפעילים גם אחר הצהרים ושפעילים באופן שמונהג על ידי התלמידים עצמם, כדי לתת הזדמנות לתלמידים לבוא לידי ביטוי לא רק כתלמידים ולא רק בצד העיוני אלא לבוא לידי ביטוי כמי שמנהיגים שלל פעילויות.
עינת וילף: כולנו מכירים את זה מבתי ספר בחו"ל ומסדרות טלויזיה החל מכך שיש עתון בית ספר ושלל קבוצות ספורט וקבוצות דרמה ומקהלות וכל דבר כיד הדמיון הטובה ויכול להיות שאחד הדברים שצריך להתחיל לבחון זה לא את החלוקה הזאת שבה בית הספר מסיים את תפקידו העיוני בשעה מסויימת והחל משעה זו מתחיל החינוך הבלתי פורמאלי ואו שהוא קיים או שהוא לא קיים, אלא איך בית הספר -באמצעות הפיכת התלמידים לגורמים אקטיביים ולא לגורמים פסיביים, מספק פעילויות שנמצאות גם אחר הצהרים ושהנוער מוביל אותן.
עינת וילף: יש כאן חשיבות יתרה גם לסגירת פערים.
עינת וילף: הרבה מאד כספים הולכים כידוע על חוגים, על פעילויות אחר הצהרים ואני חושבת שלאפשר לבתי הספר לתת לנוער להוביל פעילויות למען ילדים צעירים יותר, יכול להיות כיוון חשיבה אחר שסוגר את החלוקה הקלאסית בין בתי הספר לחינוך הלא פורמאלי, מאפשר לילדים לבוא לידי ביטוי במגוון פעילויות, לתת להם תחושת ערך גם בתוך בית הספר שלא נובעת אך ורק מן הציונים שלהם ומהמקום שלהם בצד העיוני אלא גם את היכולת להוביל שלל פעילויות וזה גם דבר שאני חושבת שיכול לתרום מהותית לסגירת פערים ושלא יהיה מצב שרכישת פעילויות אחר הצהרים ניתנת רק לקבוצה מסוימת.
שמשון שושני: אני רוצה להגיב על מה שאמרת.
שמשון שושני: מערכת החינוך הפעילה לפני שני עשורים פרוייקט יחד עם חברת המתנ”סים שנקרא "בתי הספר הקהילתיים" ועשו בדיוק את מה שאת אומרת.
שמשון שושני: בכל בית ספר הוקם ועד מנהל ובתי הספר פעלו עד שעות הערב.
שמשון שושני: זה היה ביסודיים, והיתה קבוצה בודדת בעל יסודי.
שמשון שושני: מה שקורה בדרך כלל במדינה שפרוייקט עובד כעשר שנים ואחרי עשור מגיע תור הקיצוצים ובתור הקיצוצים - - -
עינת וילף: האם זה הצליח?
שמשון שושני: מאד מאד, זה אחד הפרוייקטים שהובילה דר' ירדנה פז, ומי שהביאה את הרעיון דווקא מארצות הברית היתה דר' יעל פוזנר ז"ל, שראתה אותו במספר ערים.
שמשון שושני: הפרוייקט הזה פעל כמעט חמש עשרה שנה ולצערינו הרב בעשור האחרון עם תור הקיצוצים, גם הפרוייקט הזה נעלם, גם מצבה של חברת המתנ”סים כפי שאמר מבקר המדינה איננו טוב, והעדויות הן בקרית שמונה ובמקומות אחרים, אנחנו יוצאים עכשיו אגב להציל במרכאות כפולות את המתנ"ס בקרית שמונה, נעשה מאמץ מיוחד כי איך עיר כמו קרית שמונה תישאר בלי מתנ"ס?
שמשון שושני: מתי יימצא?
שמשון שושני: כשתהיה עוד מלחמת לבנון ומיד יימצאו כל המשאבים?
שמשון שושני: יש כאן גם ענין של מנהיגות מקומית - - -
קריאה: נציג קרן רש"י רצה להרים את הכפפה.
שמשון שושני: זה היה לצערינו הרב בעקבות הקיצוצים.
שמשון שושני: חרב הקיצוצים מעבירה פרויקטים טובים ורעיונות טובים מן המערכת הציבורית וחבל.
שמשון שושני: אבל הרעיון הוא טוב.
עינת וילף: לפחות שמענו הרעיון טוב והוא בוצע בהצלחה.
עינת וילף: לעתיד.
שמואל גולן: הצפנו בעיה מאד מאד חשובה ואני מאד מצטרף פה לחלק מן הדוברים שראו בכל המערך הזה שהצגנו אותו וכל המארז הזה, כדבר שמקדם ובונה לנו את העתיד ולא רק פותר את בעיות הקיום של מתן פתרון לנוער במסגרת של אחר הצהרים.
שמואל גולן: יש לתת לענין הזה חשיבות.
שמואל גולן: אנחנו כמוסד מבקר המדינה מודיעים פה שאנחנו נבצע מעקב אחרי הענין הזה כדי לראות איך הדבר הזה מתקדם.
שמואל גולן: כמובן שנראה איך חוק הנוער מתחיל להתממש, אם הוא יתמשש והוא יעבור.
רון נחמן: בשולחן העגול חייב להיות נציג של משדר האוצר.
רון נחמן: בלי זה השולחן הזה יהיה משולש או מרובע.
עינת וילף: אחזור על קריאתו של יושב ראש הועדה שדיבר על הצורך לקיים שולחן עגול גם ליישום וגם למעקב, אני אוסיף את הדגשים שעלו כאן על הצורך בייצוג של כל משרדי הממשלה שעוסקים בנוער כולל כמובן משרד האוצר וגם את הצורך לבחון רעיונות חדשים ומנגנונים חדשים בסגנון הפרוייקט שהוזכר כאן שהוא בית הספר שפעיל אחר הצהרים ובשעות הערב, כדי לתת גם תשובות אחרות, וכמובן שהכל תחת הכותרת לא רק של פתרון בעיות אלימות וונדליזם אלא של טיפוח הנוער ויצירת עתודת המנהיגות שלנו.
יואל חסון: מתכבד לפתוח את ישיבת הועדה לענייני ביקורת המדינה.
יואל חסון: שלושה סעיפים שאנחנו רוצים לעבור עליהם.
יואל חסון: הסעיף הראשון, שלא קשור לרובכם, הוא נושא מינהלי, שאמור להסדיר את תפקודה של ועדת המשנה לענייני בטחון ויחסי חוץ של הועדה לביקורת המדינה שבה צריך לאשר את בחירת היו"ר שלה, היו"ר הקודם היה עתניאל שנלר והוא עזב את הועדה וחזר.
יואל חסון: כרגע אני מבקש שמי שיהיה יו"ר ועדת המשנה יהיה מי שמכהן כיו"ר הועדה לענייני ביקורת המדינה זאת אומרת, אנכי, יואל חסון, ואני מבקש להעלות את הענין להצבעה.
יואל חסון: החלטה שיושב ראש ועדת המשנה לענייני בטחון ויחסי חוץ וסחר בינלאומיים, בוחרת את יואל חסון ליו"ר שלה.
יואל חסון: הצבעה בעד – רוב נגד – מיעוט המינוי אושר אני קובע שהמינוי אושר.
יואל חסון: עמידות מבנים ותשתיות ברעידות אדמה – תמונת מצב (אדר ב' התשע"א - מרץ 2011).
יואל חסון: עמידות מבנים ותשתיות ברעידות אדמה – דוח מבקר המדינה 51ב', עמ' 245, ישיבת מעקב.
יואל חסון: נעבור עכשיו לנושאים הבאים שעל סדר היום, עמידות מבנים ותשתיות ברעידות אדמה – תמונת מצב, גם בהתייחס לדוח מבקר המדינה 51ב'.
יואל חסון: הדיון הזה כאן הוא דיון שתוכנן מראש, קל היום לעשות הצמדת אירועים ולהתייחס לעובדה כאילו הדיון הזה הוא דיון שקשור אולי במובן מסוים למה שאירע ביפן אבל צריך לומר שהדיון הזה נקבע הרבה לפני האירוע ביפן.
יואל חסון: הנושא של היערכות לרעידות אדמה הוא מן הנושאים המדוברים והחשובים ביותר שאנחנו עוסקים בו מבחינת התמודדות עם אירועי חירום.
יואל חסון: קיימנו לפי כחצי שעה דיון אחר, דומה בנושא אחר, גם של היערכות מערכת הבריאות בעיתות חירום וגם בנושא של רעידות אדמה, גם מיגון בתי החולים וגם נושאים אחרים, גם התייחסות לאירוע רב נפגעים, דנו בו בדיון הקודם.
יואל חסון: הנושא של התמודדות עם רעידות אדמה במדינת ישראל הוא נושא חשוב, עיקרי והוא גם ענין של סדר עדיפות וצריך לומר את הדברים האלה בצורה ברורה, את הדבר הזה בטוח נפתח עכשיו כאן בדיון.
יואל חסון: הוא ענין של סדר עדיפויות של הממשלה והיערכויות של הממשלה בנושא הזה.
יואל חסון: דוח מבקר המדינה שהוגש בשבוע שעבר לוועדה לביקורת המדינה הוא דוח מקיף, עדכני, שנותן תמונת מצב באמת למצב או לשאלה כיצד המערכת היום ערוכה למצב של רעידות אדמה, גם מבחינת עמידות מבנים, גם נושא של תשתיות, גם בהתיחסות לתמ"א 38, וכל הדברים האחרים שנידונו.
יואל חסון: אנחנו נרצה בדיון הזה לפתח את כל הנקודות הנדרשות.
יואל חסון: מבקש בתחילת הדיון ממבקר המדינה להתייחס.
מיכה לינדנשטראוס: אני אצטט מתוך הדוח שהוצאנו במשרד מבקר המדינה בצורה קצרה ואחר נצביע על מימצאי הדוח, מר יוסי הירש, מנהל האגף למעקב אחר ביצוע דוחות המבקר, שנמצא פה משמאלי והוא יתן לנו פירוט מדויק של מימצאים שיש לנו כתוצאה מבדיקה יסודית ומקיפה שאנחנו ערכנו בנושא הזה, של רעידות האדמה והסכנה האדירה שקיימת בנושא הזה.
מיכה לינדנשטראוס: אני בשבוע שעבר הגשתי ליושב ראש הועדה את הדוח שלנו בענין הזה, כאן, וביקשתי ממנו להפיץ אותו גם לחברי הועדה וכך אכן נעשה.
מיכה לינדנשטראוס: אני רק אצטט שניים שלושה קטעים מתוך הדוח בקצרה לפני שנבקש ממר הירש שיתן לכם את המימצאים המדוייקים והכל בתמציתיות כמובן כי החומר שקיים בפנינו הוא רב, רב מאד.
מיכה לינדנשטראוס: הקטע הראשון שאני רוצה לצטט אותו ולהשמיע אותו הוא הקטע הבא: "לדאבון הלב, מוצא את עצמו משרד מבקר המדינה מתריע בשער זה כעשרים שנה, בסידרה ארוכה של דוחות בנושא מחדל ההיערכות לרעידות אדמה בישראל.
מיכה לינדנשטראוס: בביקורת זו נמצא שליקויים משמעותיים בתחום הזה לא תוקנו ואף החריפו.
מיכה לינדנשטראוס: ממשלות ישראל לדורותיהן הביאו לידי מחדל חמור ומתמשך, לאורך שנים בטיפול, בהיערכות ובמוכנות לעצור רעידת אדמה".
מיכה לינדנשטראוס: "תיקצוב חסר, קיצוצי תקציב במשך שנים, שנעשו בלא שנבחנה באורח מקיף השפעתם על ההיערכות לחירום, הביאו לפגיעה קשה בתחום הזה".
מיכה לינדנשטראוס: והקטע האחרון שאני רוצה לצטט הוא הקטע הבא: "רק לאחרונה היינו עדים לתוצאות ומראות קשים של אירוע שריפה ביערות הכרמל, ודוח ביקורת מעקב שהתפרסם סמוך לאותו אירוע העלה כי לא יושמו המלצותיו של דוח ביקורת קודם.