GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אריאל לוין: יש מקומות שיש פער גדול, אולי פי שניים משכר הדירה ששולם ערב הפינוי בגוש לתושבים ששכרו דיור פרטי, לעומת שכר הדירה באתרי הדיור האחרים, וככל שהיישוב הוא יותר יחסית יוקרתי, או יותר קרוב למרכז הארץ – שכר הדירה עולה.
אריאל לוין: הטענה שעולה מהדיירים שעברו לאתרי הדיור הזמני, אנחנו עברנו מגוש קטיף, שילמנו שכר דירה מסוים, היה לנו טוב, היה לנו נוח.
אריאל לוין: עברנו לאזור אחר, עם כל הקהילה עברנו לאזור אחר, ועכשיו אנחנו נדרשים לשלם שכר דירה שהוא לעתים פי שניים ממה שאנחנו שילמנו בהיותנו בגוש.
אריאל לוין: וזו הסוגיה שלא נפתרה.
אריאל לוין: זה עלה פעם בדיון במשרד השיכון, והנושא הזה לא נפתר.
אריאל לוין: התושבים מבקשים ששכר הדירה יהיה דומה לשכר הדירה שהם שילמו בגוש.
אריאל לוין: שלא בטובתם עברו למקום אחר, וזה שהשכר דירה באותו אזור גבוה, לטענת התושבים שזה לא יוצא ---
אורי אריאל: איפה הסיכום?
אריאל לוין: אין התקדמות.
אורי אריאל: אין סיכום?
אריאל לוין: זה הנושא.
אורי אריאל: צריך לציין שעסקנו בזה בין הישיבות, וניסינו להגיע להבנות, ראינו שאין הבנות.
אורי אריאל: בסדר, נצטרך לפעול גם פה ולראות מה לעשות.
אריאל לוין: ברשות היושב ראש, רק נציג התושבים בבקשה, הם טרחו ובאו לכאן.
נתי זרביב: שלום לכולם.
נתי זרביב: אני אציג את עצמי, אני נתי זרביב, תושב נווה דקלים לשעבר, היום גר בניצן בקארווילה.
נתי זרביב: בשתיים שלוש מילים – הרקע : אני הגעתי יחד עם המשפחה, עם אשתי ושני ילדים לגוש, לנווה דקלים בשנת 99'.
נתי זרביב: שכרנו דירה מעמידר.
נתי זרביב: באופן אקראי, פשוט אלה הדירות שהיו פניות, שכרנו דירה מעמידר.
נתי זרביב: שכר הדירה ששילמנו אז היה סדר גודל של 500 שקלים לחודש.
נתי זרביב: אשתי עבדה במשרד החינוך, ככה שגם במסגרת תמריצים לאזור עדיפות קיבלנו גם החזרי שכר דירה בחזרה.
נתי זרביב: דרך אגב, דבר שבוטל היום בעצם בוטלו התמריצים עם המעבר, וככה גם החזרי שכר דירה שבעבר קיבלנו הפסקנו לקבל.
נתי זרביב: לאחר שלוש שנים ברוך ה' המשפחה התרחבה.
נתי זרביב: נולדו עוד שני ילדים ואז חיפשנו אלטרנטיבה לבית גדול יותר.
נתי זרביב: למזלנו, פחות למזל השכן שלנו, הוא נפגע באיזה שהוא פיגוע ירי.
נתי זרביב: אשתו נכנסה קצת לטראומות, הם החליטו לעזוב את הגוש.
נתי זרביב: הבית שלידנו ממש בית סמוך אלינו התפנה, בית של .
נתי זרביב: שכרנו את הבית מהם.
נתי זרביב: שוב, בית משופץ, בית יפה שעבר שיפוצים, עם מטבח כמו שצריך.
נתי זרביב: בית של , בית פרטי.
נתי זרביב: שילמנו שכירות בסדר גודל של 1,100 – 1,200 שקלים בחודש.
נתי זרביב: זה בעצם הייתה הטעות שעשינו בדיעבד, שעברנו לבית פרטי ולא לבית ציבורי, כי אחרת מצבנו היה שונה לחלוטין היום.
נתי זרביב: אבל ברוך ה' אנחנו לא בוכים על הטעויות האלה.
נתי זרביב: אני רוצה זאת אומרת להמשיך את מה שאמר פה נציג משרד השיכון.
נתי זרביב: לכאורה שכר הדירה נקבע על פי שמאות של אזור מגורים וכו'.
נתי זרביב: אנחנו במשך חמש שנים שאנחנו נמצאים בקארווילה, מעולם לא קיבלנו איזו שהיא דרישה לתשלום שכר דירה כל שהוא.
נתי זרביב: אין לי מושג, שמץ של מושג מה שכר הדירה שאנחנו אמורים לשלם.
נתי זרביב: מדובר על ספקולציות, מדובר על כל מיני מחירים שרצים בשמועה שמפה לאוזן.
נתי זרביב: אנחנו מעולם לא קיבלנו דרישה משום גוף שהוא לשלם שכר דירה.
נתי זרביב: בהמשך למסקנות וועדת החקירה שחד משמעית החליטו שאנחנו זכאים להעתקה קהילתית בדיוק כמו כל הקהילה.
נתי זרביב: אחת הנגזרות של זה באופן ברור – שאנחנו בדיוק כמו כל הקהילה לא צריכים לשלם שכר דירה.
נתי זרביב: ואם כן, ואם החליטו שכן כי אין ברירה או כי אני לא יודע מה, שכר הדירה לא צריך להיות מוכפל במכפלות של פי שלושה או פי ארבעה ופי חמישה, זה סדרי הגודל שמדברים עליהם כעת.
נתי זרביב: זאת הרעת תנאים מאד משמעותית, מאד מאד לא הוגנת.
נתי זרביב: אם על בית של שילמנו 1,100 – 1,200 שקלים, אנחנו גרים היום בקארווילה שאני לא רוצה לפרט את התנאים.
נתי זרביב: כולם מכירים את התנאים של הקארווילה, מה המשמעויות של זה.
נתי זרביב: אין שום סיבה שנשלם פי שלושה ממה שנדרשנו לשלם.
אורי אריאל: ברור, טוב.
אורי אריאל: אני רק רוצה לפני שבנצי ידבר או מישהו אחר, אני רוצה לשאול את אריאל לוין – מה עמדת המשרד שלכם?
אורי אריאל: הבנתי שלא הגענו לסיכום.
אריאל לוין: היה דיון ואני אגיד לך, וועדת המחירים ---
אורי אריאל: אני לא רוצה להעמיד אותך במצב לא נוח, אבל אני חושב שהאוצר כבר יודע את עמדתכם, עכשיו גם אנחנו נדע.
קריאה: הייתה כבר החלטה של הוועדה.
בנצי ליברמן: למה יש לכם וטו בוועדה?
אריאל לוין: אני אגיד לך.
בנצי ליברמן: אתה באת אחרי בדיון, אני הייתי בטוח בדיון שמקבלים את עמדתי, כך הבנתי מרוח הדברים.
בנצי ליברמן: פתאום הגעתי, הבנתי שם שעשית מהפכה.
בנצי ליברמן: החלטה לא קיבלו, אבל יש לך זכות וטו בוועדה.
אורי אריאל: סליחה, לא ניתן עכשיו דיון חופשי פה.
אריאל לוין: אז בוא אני אגיד לך את דעת משרד השיכון.
אורי אריאל: אם נציגי האוצר ירצו להגיב, בבקשה, אין בעיה.
אריאל לוין: אני אגיד לך אני נמצא בוועדת מחירים לא מעט שנים וכל השנים כל ההחלטות התקבלו בהסכמה.
אריאל לוין: היו נציגים לפעמים יותר נציגים של החשב הכללי, פחות נציגים.
אריאל לוין: אבל בהבנה של מחירים, מצב, מדיניות וכו'.
אריאל לוין: אז אני אף פעם עד היום לא החלטתי בהחלטה בהצבעה.
אריאל לוין: זה לא הכנסת.
אריאל לוין: לא החלטנו.
אריאל לוין: אז אם אגף התקציבים יש לו, או החשב הכללי יש לו וטו, אז לא התקבלה ההחלטה.
אריאל לוין: זו העובדה.
אורי אריאל: טוב, אז אני בכל זאת רוצה גם להגיד משהו ולחזור על השאלה.
אורי אריאל: א', אין וטו.
אורי אריאל: מתקבלות החלטות, לא רק בכנסת השיטה היא שהרוב קובע, ובסוף צריך לתת לאנשים תשובות.
אורי אריאל: זה נחמד שאתם מסתדרים ביניכם, כל זמן שזה מסתדר.
אורי אריאל: שזה לא מסתדר ויש את משפחת זרביב ועוד כאלה עשרות משפחות, לא מאות, אבל עשרות, אז אני אישית פונה אליך כיושב ראש וועדת המחירים, כן לקבל החלטה.
אורי אריאל: אני לא יודע איזו החלטה תקבלו, אבל תקבלו החלטה.
אורי אריאל: זה נחמד שאתם ביניכם, אבל בינתיים הוא נפגע, ויש לזה מחיר לחוסר החלטה.
אורי אריאל: אם זה היה שבוע, שבועיים, אתה יודע, בסדר.
אורי אריאל: זה באמת לא על זה עומד.
אורי אריאל: אבל היות וכבר יש לעניין הזה בעצמו זקן, והיות ואתה לא אומר אבל בעוד שבועיים נחליט, אז אני חוזר ופונה אליך כיושב ראש הוועדה, אתה לא אחד החברים, אתה יושב ראש הוועדה למיטב ידיעתי, לקבל החלטה ולסגור את הדיון.
אורי אריאל: יכול להיות שההחלטה לא תהיה טובה, אבל זאת בקשתי, ועוד לא הבנתי מה עמדת משרד השיכון.
אורי אריאל: אבל אם קשה לך לומר את זה, אז אני לא אלחץ יותר.
אורי אריאל: אם תחליט אחרי זה עוד להגיד לנו אז אני אשמח לשמוע.
מעוז שהרבני: מעוז שהרבני מאגף החשב הכללי, משרד האוצר.
מעוז שהרבני: אני ראשית בדבריי רוצה למקד את האוכלוסייה שאנחנו מדברים עליה.
מעוז שהרבני: מי שמוגדר כזכאי על פי חוק יישום תוכנית ההתנתקות, בעצם מתגורר בדיור הזמני על פי החלטות הממשלה, ללא תשלום שכר דירה, בחינם.
מעוז שהרבני: אנחנו מדברים פה על אוכלוסייה של שוכרים פרטיים ובנים ממשיכים, שלגבי האוכלוסייה הזאת – החלטת הממשלה ממאי 2010, בעצם קבעה שאותה אוכלוסייה תוכל להתגורר בדיור הזמני, וששכר הדירה שישולם ישולם בהתאם לתעריפים שייקבעו על ידי הוועדה של משרד השיכון, וועדת המחירים ממשרד השיכון.
מעוז שהרבני: אשר על כן, שכר הדירה ששולם בדיור הציבורי בגוש קטיף, לא בהכרח הוא הרלבנטי.
מירי רגב: רק שנייה, אני רוצה להבין רגע – מי שקובע את שכר הדירה זה לא האוצר, זה הוועדה?
מירי רגב: וועדה בראשות שר השיכון?
מעוז שהרבני: וועדת מחירים במשרד השיכון, שיש בה ---
מירי רגב: אבל זה ברור מה?
מירי רגב: הם ילכו לפי השמאי שמוכרים דירות בתל אביב.
מירי רגב: מה, אתה מצפה שהם יורידו מחירים?
מעוז שהרבני: לא, שיש בה נציג חשב כללי.
מירי רגב: אז השאלה היא מי קובע את שכר הדירה – אתם או הם.
מעוז שהרבני: ועדת מחירים במשרד השיכון, שיש בה נציג חשב כללי.
מירי רגב: והשמאי הוא שמאי שלכם?
מעוז שהרבני: לא, ממש לא.
מירי רגב: של מי השמאי שקובע את המחירים?
מעוז שהרבני: של משרד השיכון.
אורי אריאל: משרד השיכון נותנים את השמאות.
מירי רגב: אבל אתה מבין מה שקורה עם השמאות של משרד השיכון.
אורי אריאל: אם אני מבין?
אורי אריאל: כן, אני מבין טוב מאד.
מירי רגב: נו, אז הבעיה היא שהם לא יורידו את המחירים.
אורי אריאל: לא, הם יורידו.
אורי אריאל: משרד השיכון, אני אגלה לך סוד, משרד השיכון חושב שצריך להוריד.
אורי אריאל: מינהלת תנופה והעומד בראשה חושבים שצריך להוריד, והמצב הוא שהחשב הכללי חושב שלא צריך להוריד, והסיכום הוא שאם תצטרפו לפנייתי ליושב ראש וועדת המחירים, ואני לא רוצה עכשיו לבקש.
אורי אריאל: אתה יודע מה, אני אגיד את אז אחרת – הוועדה דורשת שוועדת המחירים תתכנס בהקדם, בהקדם מבחינתי זה בשבועיים, ותקבע מחיר.
אורי אריאל: ככל שזה תלוי בנו, אנחנו לא יכולים לתת לכם הוראות, אבל כוועדה זאת דרישתנו.
אורי אריאל: עכשיו אני מדבר ישירות ספציפית לאריאל לוין, יושב ראש ועדת המחירים, זאת ההגדרה לקבל החלטה.
אורי אריאל: והם יכולים לקבל החלטה ברוב.
אורי אריאל: עד עכשיו נמנעו, יכול להיות שהיו שיקולים נכונים.
מירי רגב: מי חבר הוועדה?
מעוז שהרבני: אדוני היושב ראש רק ברשות
מעוז שהרבני: כם אם אפשר להשלים את דבריי.
אורי אריאל: טוב, תני לו להשלים, אני רוצה אחרי זה לתת לך להגיד כמה מילים, את רצית.
מעוז שהרבני: מעבר לזה, נקודת המבט שלנו, מנקודת מבטנו, אנחנו חושבים שצריך להסתכל על התמונה הכוללת.
מעוז שהרבני: כלומר, על כל הפיצוי שניתן לאוכלוסייה הספציפית הזאת שאנחנו מדברים עליה.
מעוז שהרבני: אז האוכלוסייה הזאת היא אוכלוסייה שקיבלה בהתאם לסעיף 9 לסיכום הדברים, הלוואות עומדות.
מעוז שהרבני: מעבר לזה, יש תיקוני חקיקה שנמצאים עכשיו בקנה, שאנחנו לקראת קריאה שנייה ושלישית, במסגרתן האוכלוסייה עומדת לקבל עוד איזה שהוא סיוע מאד מאד נכבד ואנחנו חושבים שהסיוע שניתן להם הוא סיוע כזה שהוא בוא נגיד מספיק נדיב, כדי שנוכל להגיד בלב שלם שאנחנו, הוא ניתן הפיצוי לאוכלוסייה הזאת הספציפית שמדובר עליה.
מעוז שהרבני: מעבר לה, אני רוצה לחזור על דבריו של בנצי, כפי שהוא ציין.
מעוז שהרבני: וועדת החקירה, כלל הנושאים עלו בפני וועדת החקירה.
מעוז שהרבני: וועדת החקירה לא התייחסה לנושא הזה, ולכן אנחנו מתנגדים לכך ששכר הדירה שישולם לא יהיה שכר דירה כלכלי, אמיתי.
דורון בן שלומי: אפשר להתייחס אחר כך או לפני כן?
אורי אריאל: אני רוצה לסיים את זה פשוט.
דורון בן שלומי: שתי הערות קצרות.
אורי אריאל: דורון בן שלומי, אחרי זה בנצי על העניין הזה.
אורי אריאל: דורון בן שלומי יושב ראש וועד המתיישבים, בנצי ואחרי זה אני מסכם ואנחנו עוברים הלאה.
דורון בן שלומי: שתי הערות קצרות, חברת הכנסת רגב, אני רוצה להגיד שני דברים.
דורון בן שלומי: א', אני חושב שיש מסלול נוסף לפתרון העניין, שקוראים לו וועדת שרים.
דורון בן שלומי: יש וועדת שרים לענייני גוש קטיף וצפון השומרון ונמצא פה נציג.
דורון בן שלומי: אני רק אומר, אם זו עמדת ממשלה אז יש מסלול נוסף שגם אפשר לפתוח, חוץ מוועדת מחירים וועדת מחירים כפופה להחלטות ממשלה.
דורון בן שלומי: זה אחד.
דורון בן שלומי: שתיים, הדבר השני הוא, בנושא של השאלה עכשיו וזה וועדת החקירה.
דורון בן שלומי: ועד היום אני אומר לך מעוז, וועדת החקירה, אם אתם הייתם נצמדים לכל מה שכתוב שם אנחנו אתכם.
דורון בן שלומי: אבל עובדה שבוועדה מיוחדת אתם מתנגדים לעמדת וועדת החקירה.
דורון בן שלומי: בועדת החקירה אתם זה הממשלה, אז עכשיו גם החשב הכללי מתנגד.
דורון בן שלומי: לכל מה שקשור לשינויים בוועדה אתם מתנגדים.
דורון בן שלומי: כל מה שקשור לערך כינון שכתוב בוועדת חקירה, ערך כינון אתם מתנגדים.
דורון בן שלומי: אז איך אתה יכול להגיד שכל מה שוועדת החקירה אמרה --- (מתפרצים לדבריו)
אורי אריאל: סליחה ,סליחה, זה לא יהיה פה.
אורי אריאל: סליחה, אתה רוצה לדבר – תגיד לי שאתה רוצה לדבר.
אורי אריאל: לא יהיה פה התפרצויות.
אורי אריאל: אתה רוצה לדבר אני אתן לך לדבר.
אורי אריאל: לא ננהל ככה את הדיון.
דורון בן שלומי: אני מסיים.
דורון בן שלומי: אני אומר וממשיך את מה שמעוז אמר, כן יש ונגיד גם בזה מילה טובה, כי יש שינוי חקיקה שהוא בקנה, שהוא נמצא ביד אחת עם האוצר, בעיקר אגף תקציבים שבסך הכל באמת אנחנו זוכים לשיתוף פעולה בנושא הזה של החקיקה, ועל זה צריך להגיד כן, ואולי ג'קי הזכיר לי את זה בעצם זה שהוא נכנס, ועל זה אני אומר בהחלט כן, צריך להגיד את זה גם מטעמנו.
דורון בן שלומי: אנחנו בהחלט בסיפור הזה בחקיקה, אבל אני אומר – ערך כינון וועדה מיוחדת זה עובדה.
דורון בן שלומי: לכן אז תיצמד לכל מה שכתוב בועדת החקירה, כי גם אתם פותחים את זה לכאן ולשם.
אורי אריאל: דורון, ברור.
אורי אריאל: חן מילה ואחרי זה יעקב ואחרי זה בנצי.
אורי אריאל: אביאל.
אביאל אליעז: אני אומר כל הכבוד לשוכרים הפרטיים שהם מתקדמים בנושא שלהם.
אביאל אליעז: אני מזכיר קהילת ניסנית בניצן ויש לנו 90 משפחות שיושבות בקארווילות.
אביאל אליעז: רובם אין להם פתרון דיור.
אביאל אליעז: עכשיו, כשאנחנו מדברים עם המינהלת – אין כסף חדש.
אביאל אליעז: אני לא יודע איך לקהילות מסוימות שהפתרון הזה הוא נוח – נותנים כסף חדש, בשיתוף משרד האוצר, בשיתוף החשב הכללי.
אביאל אליעז: אבל לפתרון בעיות בתי הקבע לא נותנים כסף חדש.
אביאל אליעז: וכמו שדורון אומר,
קריאה: הוא נותן.
אורי אריאל: אני הבנתי למה ביקשתי שלא.
אורי אריאל: זה לא הנושא.
אורי אריאל: אתה רוצה להעלות נושא, הדלת שלי אתה יודע שהיא פתוחה לגמרי.
אורי אריאל: לא צריך לפתוח אותה ---
אביאל אליעז: לצערי לא.
אורי אריאל: לצערך לא, אז אני מתנצל.
אורי אריאל: אני אשתפר, בסדר.
אורי אריאל: בבקשה יעקב.
יעקב אדרי: רק הערה לדבריו של דורון.
יעקב אדרי: הממשלה לא מתנגדת לערך כינון, הממשלה לא מתנגדת לכל נושא הוועדה המיוחדת, הנושא נמצא בדיונים לא הייתה החלטת ממשלה על שום התנגדות בנושאים האלה.
יעקב אדרי: ואני רוצה למען הפרוטוקול לדייק בעניין הזה.
אורי אריאל: בסדר, תודה.
אורי אריאל: בנצי וסיכום, קדימה.
בנצי ליברמן: אני קודם כל חייב להגיד כמה מילים, קודם כל שנבין – הממשלה הנוכחית בחצי השנה האחרונה, זאת אומרת בניגוד לחמש שנים, ממשלת ישראל סירבה לבצע שינויים שקשורים לשינוי חקיקה, כי שינוי חקיקה משמעותו שכאילו אנחנו קצת טעינו.
בנצי ליברמן: הממשלה הנוכחית החליטה שהיא מאמצת את החלטת וועדת החקירה, חלק מהשינויים מחייבים שינויי חקיקה.
בנצי ליברמן: הסנונית הראשונה הייתה סנונית משמעותית ביותר, ואני רק לא רוצה להגיד את המספר הכללי שבה, שנכון לעכשיו בערך מומש כ-10% בפועל, אני מדובר על שינוי החקיקה של בעלי העסקים, ששוויו כ-17.5 מליון ₪, רק 10%.
בנצי ליברמן: אתם יכולים לעשות לבד את החישוב.
בנצי ליברמן: אני חייב לומר משהו לעניין האוצר בעניין, דורון.
בנצי ליברמן: לפחות האוצר לא מתווכח איתי על כך שהוא מקבל שכל מה שוועדת החקירה אמרה הוא מבצע.
בנצי ליברמן: הוא מתווכח איתי על פרשנות, לפעמים נראה לי מרחיקת לכת, מופרכת לחלוטין כדרכו.
בנצי ליברמן: אבל צריך לומר את האמת גם בעניין הזה.
בנצי ליברמן: ג'קי ו/או אנשיו לא אומרים אנחנו לא מדברים על זה, כולל ערך כינון.
בנצי ליברמן: אני אתווכח איתם, והם תקעו אותנו מספר חודשים בערך כינון, אבל הם לא מעלים סוגיה – אנחנו לא מעלים את זה.
בנצי ליברמן: קודם כל שנדע למען ההגינות כלפיהם בעניין הזה.
בנצי ליברמן: אתה יודע שרוב התקיעה מגיעה הכיוון ההוא, אבל צריך לומר את האמת שהם נכנסו לתוך כללי המשחק האלה.
בנצי ליברמן: השוכרים הפרטיים הם אחת הסוגיות, קודם כל אחת הסוגיות שבהחלט וועדת החקירה, ואמרת – וועדת החקירה נתנה פתרון אחר או הציעה פתרון אחר.
בנצי ליברמן: הממשלה או לפחות ברשותי בעניין הזה, אמרה בוא כבר נרוויח כמה דברים.
זאב בילסקי: מה זה הממשלה ברשותי?
בנצי ליברמן: לא, סליחה, סליחה.
בנצי ליברמן: למה אתה עושה לי את זה?
בנצי ליברמן: (צוחקים) מה אתה מסבך אותי?
מירי רגב: בילסקי חושב שהם מתקרבים לממשלה, הוא טועה.
מירי רגב: הוא טועה בגדול, אבל תן לו, הוא חולם קצת.
אורי אריאל: חברים בסדר, בסדר.
אורי אריאל: מירי, בסדר.
בנצי ליברמן: בהמלצתי קיבלה הצעה שבהחלט מטיבה בצורה סבירה בצורה יפה עם השוכרים הפרטיים.
בנצי ליברמן: יש חוק שנמצא עכשיו בשלבים אחרונים של שנייה ושלישית.
בנצי ליברמן: ולאביאל אני רוצה לומר, שחלק מהחוק שאמור לעבור בשבועיים שלושה הקרובים בקריאה שנייה ושלישית, הוא הפחתת גיל הוותק משלוש שנים לשנתיים, שלדעתי רובו מיטיב עם ...
בנצי ליברמן: ומשפחות בעניין הזה, והופך אותם לזכאים גמורים.
אביאל אליעז: הוא מיטיב, הופך אותם לזכאי, אבל הם לא יוכלו להגיע ---
בנצי ליברמן: רגע, בשביל שנבין.
בנצי ליברמן: עכשיו לגבי התחום שלנו שנבין.
בנצי ליברמן: התחום שלנו הוא בכך שאני חושב שבהחלט שחייבת להיות התייחסות מחודשת לכל האתר בניצן.
בנצי ליברמן: יש לנו דיון בזמן הקרוב עם המועצה בעניין הזה כחלק מרכזי, שמשמעותו העקרונית היא כדלה
בנצי ליברמן: לן – מי שבונה את ביתו בין זכאי ובין בן ממשיך, ובין כל אחד אחר שיש לו זכות או אחרת ופונה מגוש קטיף וצפון השומרון, לדעתי חייבים לאפשר להמשיך לו לגור בהכשר במרחב בניצן, ניצנים באותו אזור, בשכר דירה כפי שהיה מקובל בגוש.
בנצי ליברמן: זו הדרך.
בנצי ליברמן: זאת אומרת, אי אפשר להגיד תשמע, לפני חמש שנים, זאת הדרך היחידה.
אורי אריאל: אוקי, חברת הכנסת מירי רגב, בבקשה.
מירי רגב: אז קודם כל כבוד היושב ראש, אני לראשונה פה בדיונים האלה אצלך.
מירי רגב: אני נפגשתי עם חלק מהאנשים בנפרד, אני רוצה באמת לברך אותך – יישר כוח על כל העבודה שאתה עושה, אנחנו מחויבים לעניין הזה יחד עם בנצי, ואני מאמינה שביחד כל חברי הכנסת שהיו פה, וגם חלקם שאינם – נירתם למהלך.
מירי רגב: יש לי שני דברים להעלות, ואני מאד אשמח שכשתסכם את נושא שכר הדירה, גם תתייחס לנושא השני שלי, כי אני חייבת ללכת לוועדת העבודה והרווחה.
מירי רגב: א' בעניין של מחירי שכר הדירה – אתה יודע מה לוין שאנחנו עוסקים הרבה מאד במחירי הדיור במדינת ישראל, וכתוצאה מזה גם במחירי שכר הדירה.
מירי רגב: לא יכול להיות שהשמאי של האוצר יבחן את, של משרד השיכון, לא יודעת, של הממשלה, ייתן מחירים כמו שבשוק החופשי.
מירי רגב: אנחנו חייבים להבין שבעניין הזה אנחנו מחויבים לאותה אוכלוסיה, גם לאוכלוסיה הצעירה והדור השני, ולכן צריך ללכת על מחיר מינימום שאפשר לאותה אוכלוסייה.
מירי רגב: ואם אנחנו לא נסתכל על זה ברמה הזאת, אנחנו נגיע בדיוק לאותם ויכוחים שיש לנו, לי בוודאי – עם האוצר ועם השיכון על מחירי שכר הדירה שהולכים והם בשחקים, ומחירי הדירות.
מירי רגב: ולכן בעניין הזה, אנחנו צריכים ללכת, ואני חושבת כבוד היושב ראש שאם הם לא ילכו ויעשו שיעורי בית, בדיון הבא שאתה תעשה צריכים לבוא עם איזו שהיא החלטה.
מירי רגב: קודם כל מי הם חברי הוועדה, מי הוא הקובע שם?
מירי רגב: האם הקובע שם הוא האוצר ואז ברור לחלוטין מה יהיה מחיר שכר הדירה, ולאיזה כיוונים אנחנו הולכים, כי אחרת מחיר שכר הדירה תמיד ילך ויעלה.
אורי אריאל: טוב, אני אסכם.
מירי רגב: הנושא השני שרציתי לדבר איתך הוא גם קשור לדיור, ואני מבקשת לזמן דיון ברשותך פה, יחד עם הגורמים הרלבנטיים – זה ניצן החדשה.
מירי רגב: היום זוגות שגרים כרגע בניצן, אמורים לשלם על מחיר קרקע 680,000 ₪, כשבשנת 2005 הם שילמו שם 300,000 ₪.
מירי רגב: כרגיל שהאוצר, אני מבינה אתכם, אתם צריכים להרוויח קצת על הקרקע, בכל זאת – איך נכניס כסף לאוצר המדינה?
קריאה: זה השתנה.
מירי רגב: זה לא השתנה, תקשיב, אני נפגשתי איתם לפני שבועיים.
מירי רגב: 680,000 ₪ בניצן החדשה.
קריאה: חברת הכנסת רגב, את לא מדייקת בעובדות.
מירי רגב: אם אני לא מדייקת בעובדות אני כבר מצדיעה לכם ומעלה אתכם על הנס את האוצר, אני רוצה לעשות את זה.
מירי רגב: אני דיברתי איתו הרגע.
קריאה: זה לא קשור, אני לא מחפש ציונים לשבח.
מירי רגב: תקשיב, אני דיברתי הרגע שוב להבין את זה, כי הם אמורים לבוא אלי לפגישה יחד עם ירון ביבי בשבוע הבא, כדי לבדוק איפה זה עומד, לפני שאני מעלה את זה לאורי.
אורי אריאל: סליחה, אז הנה בנצי יגיד משפט על זה, אבל זה לא דיון.
בנצי ליברמן: אכן היה לדעתי עיוות והיה שוני בין ניצן לניצנים.
בנצי ליברמן: הוחלט שהמחירים שיתהוו זה מחירי דצמבר 2009.
בנצי ליברמן: המשמעות המעשית של שמאות שהתקבלה לפני מספר ימים, שבגדול מגרש ממוצע, לא משנה כמה הוא עולה היום ויודעים כמה הוא עולה היום, הוא כ-480,000 ₪.
מירי רגב: אוקי, מצוין.
מירי רגב: אני בודקת את זה, אם זה המחיר מצוין.
מירי רגב: אם לא, אני אעלה את זה אליך.
אורי אריאל: חבר הכנסת בילסקי, בבקשה.
זאב בילסקי: אדוני יושב הראש, אני קודם כל רוצה רק לומר לידידי בנצי, חבל שהוא לא היה מהיום הראשון, הרבה מהבעיות שלו היו נפתרות, אבל אנחנו עושים כל מאמץ, אנחנו חברי סיעת קדימה, כדי לתמוך בממשלה בכל מה שהיא עושה.
זאב בילסקי: זה התפקיד שלי בכוח, עד עכשיו עשיתי אותו לא רע.
זאב בילסקי: ולכן, צריך להזכיר לממשלה, היה מה שהיה, אבל היום זאת הממשלה.
זאב בילסקי: היא כבר נמצאת פה שנתיים, לפי התוכניות שלהם הם רוצים להיות עוד שנתיים, שוברים את כל הסטטיסטיקה במדינת ישראל.
אורי אריאל: חבר הכנסת בילסקי, אני מבקש את העניין הזה לא לפתח ---
מירי רגב: זה גם מקרה, אבל בא לא נדבר עכשיו---
אורי אריאל: אתה מזמין את חברת הכנסת רגב להגיב.
מירי רגב: בדיוק, ועכשיו כשאני צריכה כבר ללכת, אז אני מבקשת.
אורי אריאל: אנחנו יוצאים מהדיון, סליחה, זה לא הדיון עכשיו.
זאב בילסקי: כשאני רואה את אדוני יושב הראש תומך בממשלה, אז אני מבין ---
מירי רגב: אתה רוצה שהוא יתמוך בכם?
זאב בילסקי: מכובדי חבר הכנסת בילסקי, אנחנו גומרים בעוד 25 דקות, ואני מבקש להתמקד.
זאב בילסקי: אז אני אקח רק 20 דקות מתוך ה-25 דקות.
זאב בילסקי: כל מה שאני מבקש רק זה ממך בנצי, באמת, להגיד לכל אותם נושאי ונותנים בממשלה – אנחנו תומכים במהלכים האלה, צריך לגמור את העניין הזה.
זאב בילסקי: כמה שנגמור את זה יותר מהר זה יעלה הרבה יותר זול.
זאב בילסקי: אם היינו עושים אז מה שאנחנו עושים היום, תאמין לי עוד היה נשאר רווח בשביל כל מיני מטרות שהמדינה אין לה את הכסף, רק בגלל שכל כך התחכמנו, וכל כך ניסינו, ועמדנו על כל זהו.
זאב בילסקי: דבר נוסף, בתפקידי הקודם, אני כל יום הייתי קם בבוקר בסוכנות היהודית, וחשבתי איך להביא אנשים שירדו לחיות בדרום.
זאב בילסקי: איך אפשר לעשות?
זאב בילסקי: ומה לא הקמנו, ובמה לא תמכנו, וכמה מיליונים השקענו כדי לשכנע אנשים לעבור מהמכרז.
זאב בילסקי: אני רוצה להזכיר לכולם שיש פה אנשים שהם רוצים לגור במקומות האלה.
זאב בילסקי: הם רוצים לגור במקומות האלה.
זאב בילסקי: לכן אני פונה לממשלת ישראל, באמת, ואני מבקש, יותר מהתמיכה אנחנו לא יכולים לעשות בשלב הזה, לפחות תחישו תהליכים.
זאב בילסקי: חבל.
זאב בילסקי: יש לנו אפשרות פה - את כל התוכנית האסטרטגית של מדינת ישראל, לקחת אנשים מהמרכז, להעביר אותם למקומות שיושבים האנשים האלה.
זאב בילסקי: זאת חלוציות, זה הרולס רויס של החלוציות של שנת 2011.
זאב בילסקי: אם יש את האנשים שמוכנים – למה לעשות את כל הבעיות האלה.
אורי אריאל: תודה לחבר הכנסת זאב בילסקי.
אורי אריאל: חבר הכנסת אורי אורבך, בבקשה.
אורי אורבך: שלום לכם, אני פשוט לא הייתי בתחילת הדיון אז אני לא רוצה להיכנס לפרטים שאני לא מספיק מצוי בהם כרגע.
אורי אורבך: אבל רציתי לדעת יותר, האם יש איזה תאריך יעד של סיום של הכל, של כל הדברים המהותיים הגדולים, או שאנחנו מתגלגלים מתחנה לתחנה?
אורי אורבך: זאת אומרת האם הממשלה אני מדבר עכשיו, לא דווקא וועדות הכנסת – הציבה לעצמה איזה יעד נראה לעין כמובן, שבו הדברים המהותיים הגדולים שעדיין שנויים במחלוקת – נפתרים.
אורי אריאל: במשפט אני אגיד ואחרי זה בנצי, אבל במשפט אחד – תאריכי היעד זזים כל הזמן, הממשלה הקודמת כבר הודיעה שהיא מפרקת את מנהלת סלע, אז קראו לה ככה.
אורי אריאל: בינתיים אנחנו רואים כמה עבודה יש וכמה עבודה טובה בסך הכל עושה מנהלת תנופה.
אורי אריאל: ודיברנו על זה בתחילת הישיבה, ובדיון שהיה לגבי העתקת קהילות – ביקשנו תאריכים כמו שלפחות אני נוהג, אין סיכום בלי תאריך.
אורי אריאל: אין חיה כזאת, בלי זה זה מריחה.
אורי אריאל: כולם פה עסוקים, רק תן להם זמן, והם הולכים לסעיף הבא שיש להם על סדר יומם, אף אחד לא מתבטל.
אורי אריאל: זהו, אני לא חושב שיש תאריך אמיתי שמישהו יגיד פה, ואם מישהו יגיד אז אני ארים גבה.
אורי אריאל: אבל אני משאיר את זה לבנצי.
אורי אריאל: אנחנו צריכים לעשות מאמץ כל נקודה לקדם אותה הכי מהר.
אורי אורבך: אבל כשאתה עושה תוכנית לאומית לפתרון המצוקה הזאת, שהממשלה מחויבת, הממשלה הזאת שפרקה ---
אורי אריאל: שבנצי יענה, זאת שאלה לממשלה.
מירי רגב: יותר מדי זמן זה נמשך.
בנצי ליברמן: באופן אמיתי ישנן שתי סוגיות אחרונות שנשארו מתוך כלל הרבה מאד סוגיות שוועדת החקירה ביקשה מאיתנו להתייחס.
בנצי ליברמן: חלק מזה כבר עברו החלטות ממשלה, חלק מזה עברו חקיקה, חלק נמצא בתהליך חקיקה – זה החקלאים ולוכסן ערך כינון שזה שתי סוגיות אחרות.
בנצי ליברמן: חלק מהחלקים יש להם ערך כינון.
בנצי ליברמן: אלה שתי סוגיות שאני מאמין שבחודשיים הקרובים אנחנו נגיע להסכמות עם הממשלה ועם המפונים עצמם בעניין הזה.
בנצי ליברמן: וכמובן זה צריך לעבור תהליך חקיקה.
בנצי ליברמן: עכשיו, צריך לומר, היות וועדת החקירה הגדירה את העסק הזה כעסק מתגלגל, והמשמעות היא זה לא שהממשלה מקבלת החלטה, הממשלה במקרה הזה היא גם אחראית לפתרונה.
בנצי ליברמן: כלומר, אנחנו גם עוקבים אחרי המשפחות פעמים שיש נושאים שצצים ועולים עם העניין עצמו.
בנצי ליברמן: לא הרי תפיסת הממשלה, וככה היה צריך להיות, את מרחב ניצנים הזמני לפני 5 שנים מאשר היום, ועכשיו צריך לעשות שינויים בעקבות כך שעבר הרבה זמן.
בנצי ליברמן: שאלת השוכרים שנאמרה מקודם, יכול להיות שאז בכלל לא הייתה סוגיה, ופתאום עלתה.
בנצי ליברמן: אז לגבי וועדת החקירה לדעתי בחודשיים הקרובים לדעתי אנחנו נסכם את כל מכלול הסוגיות שעלו, וזה יצטרך לעבור את תהליך החקיקה.
בנצי ליברמן: שאר הדברים של התנהלות הדברים בשטח, אני מניח שכל זמן שאנחנו קיימים יהיו בעיות, כי אנחנו כממשלה אחראים על התושב הבודד, מה שלדעתי בשום מקום אחר בארץ, חוץ מאשר המקרה האחרון של בית אורן, אין בעיה כזאת.
בנצי ליברמן: כי הממשלה אחראית על המדינה, זה בסדר.
בנצי ליברמן: זאת אחריותה והיא הגדירה מחדש את העבודה באופן הזה.
אורי אורבך: לכן שאלתי על דברים מהותיים.
בנצי ליברמן: מהותיים, אבל שניים אחרונים כחודשיים.
אורי אריאל: אורי, זו תשובתו של יושב ראש מינהלת תנופה.
אורי אריאל: גם כשבנצי אומר גומרים את החקיקה, תאמין לי שעד שגומרים חקיקה, אתה פה, אתה יודע מה זה, ואחרי צריך ליישם את החקיקה.
אורי אריאל: אנחנו בתוך תהליך, עוד פעם, עושים מאמצים.
אורי אריאל: בשביל זה יש את וועדת המשנה הזו, אני לא מזמן אותה סתם בשביל שניפגש, אבל כשיש נושאים זה וודאי מקום שאפשר לדון, ואם אנחנו מועילים בקידום משהו אחד, זה שכרנו.
אורי אריאל: טוב, אנחנו גמרנו את הנושא הזה.
מירי רגב: אתה לא מסכם את זה?
אורי אריאל: סיכמתי ואני אגיד את הסיכום עוד פעם.
אורי אריאל: הסיכום הוא שאנחנו, הוועדה דורשת, אני לא נוהג להשתמש במילה הזאת, אבל אני רוצה פה לעזור לוועדת המחירים – דורשת מוועדת המחירים ברשותו של אריאל לוין, שבה יושבים גם נציגי האוצר ואחרים, לקבל החלטות לגבי המחירים.
חנה פריידין: תוך שבועיים.
אורי אריאל: כן, וצודקת מנהלת הוועדה חנה – בתוך שבועיים, אנחנו מבקשים לדווח בכתב למנהלת הוועדה על הסיכום.
אורי אריאל: ממילא אתם מוציאים סיכום לכולם, אז תודיעו גם לנו, כדי שנדע איך להמשיך.
אורי אריאל: שמענו פה את הצעתו של דורון בן שלומי, יושב ראש וועד המתיישבים.
אורי אריאל: זאת אופציה קיימת, אנחנו מכירים אותה.
אורי אריאל: אני מקווה שלא נצטרך להשתמש בה, ושוועדת המחירים תגיע לסיכום מניח את הדעת.
אורי אריאל: אם לא – אז נצטרך לשקול את צעדנו, וזה יקרה בעוד שבועיים ויום.
אורי אריאל: כי בעוד שבועיים נראה את התשובה ונדע, ואז נדע מה לעשות הלאה.
אורי אריאל: זה סיכום הדיון כרגע.
מירי רגב: ומה בעניין ניצן?
אורי אריאל: ניצן, אני מקבל את בקשתך שהעניין ייבדק.
אורי אריאל: אם יהיה צורך להעלות את זה פה בוועדה בדיון הבא שיתקיים בטווח של שבועות קצרים, אז נעלה את זה.
אורי אריאל: זה עומד לרשותך, כמו שזה עומד לרשות המפונים ולרשות חברי הכנסת האחרים ומשרדי הממשלה.
אורי אריאל: אם יש נושא שאתם חושבים שהוא רלבנטי לפה – תפנו אלינו, ונבדוק ונחליט אם להעלות אותו לסדר היום.
אורי אריאל: ראיתי את בקשתכם, אנחנו כרגע עוד בערך כינון, ואחרי זה אנחנו נספיק להגיע גם לבקשתכם - הבקשה היא לדון בדור ההמשך ביישובי המפונים.
אורי אריאל: אז נשתדל להגיע.
אורי אריאל: ערך כינון.