GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שמס חסון: פה צריך להיות שינוי מדיניות.
שמס חסון: וצריך להיות מדיניות מלמעלה.
שמס חסון: אני וליאת היינו ביחד בצבא.
שמס חסון: תראה איפה היא נמצאת, ואיפה אנחנו נמצאים.
שמס חסון: אנחנו היום סובלים, וכמו שאמרו שאר החבר'ה, יושבים על חבית נפץ.
שמס חסון: אני אומר לכם, זה מדיניות.
שמס חסון: זה צריך לשנות מדיניות אצל שר הפנים ואצל משרד הפנים.
שמס חסון: ואם ישנו את המדיניות, רק ישתנו הדברים.
שמס חסון: זה מה שרציתי להגיד.
יואל חסון: משרד התשתיות בבקשה.
דורון אהרן: אני רוצה רק לציין שאני זומנתי לדיון על חיבור יישובים לחשמל, וקיבלתי סאגה על בעיות תכנון.
דורון אהרן: מה שיש פה בעצם.
יואל חסון: מה התפקיד שלך, אגב?
דורון אהרן: דורון אהרן, מנהל תחום מידע וניתוח כלכלי במינהל החשמל.
דורון אהרן: יש פה מצב שמנסים לתקן בעיות תכנון באמצעות חיבור לחשמל, ובמקביל מנסים לפתור חיבור לחשמל באמצעות פתרון של בעיות תכנון.
דורון אהרן: יש פה איזה מן כזה מעגל.
זאב בילסקי: אלה הם החיים.
זאב בילסקי: ככה זה החיים.
זאב בילסקי: אין תכנון – אין חשמל.
זאב בילסקי: אין חשמל.
דורון אהרן: בסדר.
דורון אהרן: משרד התשתיות אחראי על הבטיחות של אותם תושבים.
דורון אהרן: ואחראי על זה שאם מחר אחד מהם יתחשמל.
קריאה: לא יתחשמל.
קריאה: אין לו חשמל.
דורון אהרן: יש לי לחדש לך, החבר'ה האלה מתחברים בצורה פיראטית.
דורון אהרן: אנשים מתחברים בצורה פיראטית.
דורון אהרן: הם מעבירים קווים על עצים.
דורון אהרן: מעבירים חוטי חשמל שהם לא תיקניים לחלוטין.
דורון אהרן: וכמובן זה בשל בעיות אנושיות שאני לא, דיברו עליהם מספיק.
זאב בילסקי: יש לך רעיון איך לחבר?
דורון אהרן: שניה אחת.
דורון אהרן: תן לי לדבר, אני לא הפרעתי לך.
קריאה: הוא רוצה להגיד שהם לא קשורים לעניין.
קריאה: הוא ממדינה אחרת, ומשרד אחר.
דורון אהרן: לא, לא, אם כבודו ייתן לי להמשיך לדבר, אז אני אגיד מה.
קריאה: דבר לעניין.
דורון אהרן: דיבר חבר הכנסת חמד עמאר, חמד עמאר דיבר על זה שצריך לתת פתרון זמני.
דורון אהרן: לתת חשמל זמני.
דורון אהרן: משרד התשתיות לא יכול לחכות שיהיה פה פתרון לבעיות התכנון של יישובי הדרוזים.
דורון אהרן: אנחנו מבקשים לקדם הוראת שעה, או צו אחר שייאפשר לחבר חשמל זמני.
דורון אהרן: לדעתי הועדה הזאת צריכה להרים את הכפפה ולעזור לנו לחבר חשמל זמני לאותם יישובים.
יואל חסון: כן, אמין, משפט אחרון.
אמין זאהר: משפט אחרון.
אמין זאהר: אני רוצה להביא דוגמא.
אמין זאהר: המנוח זיעד פורא, איש ביטחון כל החיים שלו, שילם את כל הכסף לחברת החשמל.
אמין זאהר: כל הכסף שילם לחברת חשמל.
אמין זאהר: הוא הלך לעולמו, לא התחבר לחשמל.
אמין זאהר: יש לו את כל הניירת.
אמין זאהר: אדם זאהר שילם כסף.
אמין זאהר: חיברו אותו.
אמין זאהר: קיבלו הלשנה אנונימית: אין לו טופס 2.
אמין זאהר: עצרו את העבודה.
אמין זאהר: אילו שני מקרים שקורים אצלנו.
אמין זאהר: לא קורים באף מקום אחר בעולם.
אמין זאהר: בן אדם הלך לעולמו.
אמין זאהר: כל החיים שלו בכוחות הביטחון.
אמין זאהר: שילם כל הכסף.
אמין זאהר: לא חיברו אותו לחשמל.
עלמי נאטור: אני עלמי נאטור, סגן ראש המועצה בדאליה, ובמקור גם אני חשמלאי שביצעתי הרבה עבודות חשמל, ועדיין אני מבצע.
עלמי נאטור: קבלן גדול.
עלמי נאטור: מחזיק 100 עובדים מדאליה ועוספייה.
יואל חסון: אם יהיה יותר חשמל אתה יהיה לך הרבה עבודה.
עלמי נאטור: אני לא עובד בדאליה היום.
קריאה: אין לך חשמל.
עלמי נאטור: אני היום עובד עם מערכות הביטחון.
יואל חסון: אתה אין לך חשמל בבית?
עלמי נאטור: אני יש לי חשמל בבית.
עלמי נאטור: אני היום לא מבצע עבודות חשמל בדאליה.
עלמי נאטור: אני מבצע במערכות אחרות יותר גדולות.
עלמי נאטור: ... להעסיק 100 עובדים.
עלמי נאטור: ...
עלמי נאטור: אני מתחבר לאיש המכובד שעזב אותנו עכשיו.
יואל חסון: לא, משרד התשתיות אל תעזוב.
יואל חסון: אנחנו נסיים עוד מעט, וכדאי שתישאר.
יואל חסון: אז תדע לך באופן עקרוני בועדה לביקורת המדינה, כמו שאתה יודע, חובת הנוכחות קיימת, וגם היציאה חייבת להיות מוסכמת.
יואל חסון: לא רק ההגעה.
עלמי נאטור: אני רוצה להודות לאיש הנכבד הזה שאני שמעתי אותו מה שהוא אמר.
עלמי נאטור: אני כאן רוצה לדבר רק על נושא סכנת החשמל.
עלמי נאטור: הסכנה, וגם זה מה שאמרתי בועדת הכלכלה, הדבר הכי מסוכן בעולם שלא רואים אותו זה החשמל.
עלמי נאטור: וכשאנשים מחברים בתים בצורה פיראטית ולא מאושרת הם בעצם נמצאים בתוך, לא על חבית נפץ, בתוך חבית אש.
עלמי נאטור: כי יכול להיות סכנת חיים לאותם ילדים שיכולים לשחק בחשמל והמתקן לא נבדק על ידי בודק, ואין לו הארכה, ואולי הכבלים ששמו לו הם כבלים לא תקניים, ואנחנו יודעים בדיוק על המקרה שהיה בעוספייה, שהלכה, נמחקה משפחה שלמה של אבא ואמא ועוד תינוקת.
עלמי נאטור: אותו מקרה יכול לקרות כל יום בבוקר, יכול אחד מראשי המועצות לקום בבוקר על איזה בשורה רעה שהתחשמל איזה תינוק בלילה, או איזה ילד, או משפחה.
עלמי נאטור: בית אחד נשרף כי אותם בתים שמחוברים בצורה פיראטית, אותם בתים הם לא יעברו בדיקת חשמל, והם מסוכנים.
עלמי נאטור: לכן, אני מודה לך אדוני על יוזמה ועל הדיבור.
עלמי נאטור: לפחות זה מה שציפיתי לשמוע מאנשי משרד הפנים, כדי שיראו את הסכנה.
יואל חסון: דבריך היו חשובים.
יואל חסון: משפט אחרון שלך, כן?
כאמל כאמל: עו"ד כאמל כאמל, מועצה מקומית דאליה.
כאמל כאמל: מה שאני רוצה, אני לא רוצה לחזור על הדברים שנאמרו, אבל אני רוצה להגיד דבר אחד פשוט.
כאמל כאמל: תכנית המתאר שהופקדה במשרד הפנים היא בכלל לא עונה על הקריטריונים.
כאמל כאמל: היא לא מתאימה לדאלית אל כרמל.
כאמל כאמל: מה שמשרד הפנים נאחז בה, גם במשרד עצמו, גם עם הערכאות המשפטיות, הוא לא עונה על הקריטריונים ולא מתאים לאוכלוסייה לא בדאליה ולא בעוספייה.
כאמל כאמל: בוא נסתכל על הדברים בצורה יותר מקצועית, יותר קונקרטית, יותר עובדתית, ולתת הוראת שעה להתחבר לבתים האלה, כי הם לא יקבלו היתר עוד אלף שנה.
יעקב זלצר: אני חוזר על מה שאני אמרתי.
יעקב זלצר: תראה, אנחנו גם עשינו, לפני שנתיים נתנו, בדקנו את כל סוגיית תכניות המתאר במדינת ישראל.
יעקב זלצר: ואני רק רוצה להגיד לך שלפני שבוע, לפני שבועיים הייתי בדיר אל אסד, ובעיינה, ובמג'דל כרום, שתקועים שם שנים עם תכניות שלא נמצאות.
יעקב זלצר: על מה התעסקתי שם?
יעקב זלצר: התעסקתי שם למה לא נותנים להם מקום לבית קברות?
יעקב זלצר: תיראו על מה אנחנו כבר רבים?
יעקב זלצר: כי אין מקום איפה לקבור כבר את האוכלוסייה הנוצרית שם, התעסקתי שמה עם בית הקברות של הנוצרים, כי זה תקוע בוועדה, וזה לא שייך למחוז חיפה, זה שייך למחוז הצפון.
יעקב זלצר: לגופו של עניין, ההמלצה היא, בסופו של דבר, היא להפסיק לעשות דו שיח כל הזמן בין משרד הפנים לבין הרשויות.
יעקב זלצר: צריך לשמוע אותם.
יעקב זלצר: צריך להקשיב להם.
יעקב זלצר: צריך לעשות, באיזה שהוא שלב צריך לחתוך ולהוציא תכנית.
יעקב זלצר: לחתוך ולהוציא תכנית.
יעקב זלצר: אם לא תהיה תכנית בכפייה, יש עשרות יישובים ללא תכנית מתאר, החל מהעיר הגדולה והיפה, חיפה, שאני גר בה, וכלה בכל מקום אחר.
יעקב זלצר: עשרות יישובים.
יעקב זלצר: עד עכשיו מתווכחים.
כרמל נסראלדין: ועד אז?
כרמל נסראלדין: ועד אז אדוני המכובד?
יעקב זלצר: ועד אז צריך לתת פתרון.
יואל חסון: אני מסכם את הדיון בצורה הזאת: אני קודם כל רוצה לומר שהדברים יהיו ברורים בצורה מוחלטת ביותר.
יואל חסון: הוועדה לביקורת המדינה לא מוכנה, ולא מקבלת שאזרחי מדינת ישראל יהיו בני ערובה לבעיות תכנוניות, בעיות מתאר, אי הסכמות בין המדינה לבין הרשות המקומית.
יואל חסון: זה דבר שלא יכול להיות במדינת ישראל בשנת 2011.
יואל חסון: היכולת, או יותר נכון, חוסר היכולת של המדינה, של משרד הפנים, להכריע בסוגיות מול הרשויות המקומיות היא פשוט כשל מתמשך בכל הרבדים באלה, בכל התחומים האלה.
יואל חסון: בסופו של דבר אני בעד הידברות.
יואל חסון: אני בעד לעבוד עם הרשויות, כמו שאמר את זה מר גולן.
יואל חסון: אבל בסוף מדינת ישראל היא הריבון.
יואל חסון: תקבלו החלטה ותכריעו לכאן או לכאן.
יואל חסון: אי אפשר שהויכוחים יהיו אינסופיים.
יואל חסון: וזה אני מדבר בכל הקשור לתכניות, ותכניות המתאר, תכניות התכנון המרכזיות, והכוללות, וכל הדברים האלה.
יואל חסון: אי אפשר שהדבר הזה יתמשך לנצח.
יואל חסון: ויש לכם את הסמכות לבוא ולקבל החלטות ולהכריע.
יואל חסון: תכריעו.
יואל חסון: תגדירו לוח זמנים של הידברות.
יואל חסון: שאנשים גם יידעו שיש לוח זמנים להידברות, ויידעו שאם עד הזמן הזה הם לא יגיעו אתכם להסכמה, והם יבינו שאחר כך יכפו עליהם משהו, הם יחליטו.
יואל חסון: אני מבין אותם.
יואל חסון: הם חיים מול ציבור.
יואל חסון: הם נבחרי ציבור.
יואל חסון: אבל אם הציבור יידע שגם הם בסוף יש להם לוח זמנים שהם צריכים לקבל פה החלטה, ואם לא – הם יקבלו משהו הרבה יותר גרוע ממה שהם עוד יכולים להגיע להסכמה, גם הם יגיעו כבר להסכמות.
יואל חסון: וזאת נקודה נכונה, וזה עניין שאין לכם, אין פה שום, בכל מה שקשור לתכניות מתאר, לועדות מחוזיות, מקומיות, לכל העניין הזה שקשור במשרד הפנים, כל התחום הזה של משרד הפנים שאני נחשף פה בועדה לביקורת המדינה, אין חשיבה מחוץ לקופסא.
יואל חסון: אתם ממשיכים בנהלים רגילים בכל מצב, על אוטומט.
יואל חסון: טייס אוטומטי.
יואל חסון: גם כשהדברים לא עובדים.
יואל חסון: אתם טסים.
יואל חסון: לא משנה שלמטה הכל בוער, וכבר אין איפה לנחות.
יואל חסון: וזה לא נכון.
יואל חסון: תגדירו לוחות זמנים שתודיעו שאם עד הזמן הזה והזה, והזה לא יהיו הסכמות, משרד הפנים ישתמש בסמכותו ויקבע את הקביעות.
יואל חסון: תאמינו לי, יהיו הסכמות.
יואל חסון: אני מתכוון לזמן לפגישה אצלי בועדה, ואני אזמין גם את חברי הועדה ואת ...
יואל חסון: שהשתתפו כאן לפגישה כאן בכנסת, לא במסגרת מליאת הועדה, אבל לפגישה בכנסת, את הממונה על המחוז, את מר משלב, אני אזמין אותו לכאן, אני רוצה לקבל כמה תשובות שלא ניתנו בגלל שהוא לא היה כאן, וגם לדעת כיצד הוא מתכוון להיערך לדבר הזה.
יואל חסון: עכשיו לגבי מה שקורה בינתיים.
יואל חסון: אני פונה אליכם, ודרככם אל השר, למרות שאני גם אוציא פניה ישירה אל השר.
יואל חסון: אני מבקש מהשר תשובה תוך שבועיים לדעת מדוע מה שנעשה בבית אורן לא יכול להיעשות בדאליה ובעוספייה?
שירה ברנד: אני יכולה להסביר את זה.
יואל חסון: אני רוצה שהשר יסביר.
יואל חסון: אני רוצה שהשר יסביר לי מדוע הנוהל שהפעילו בבית אורן לא יכול להיות מופעל.
קריאה: חוף הכרמל.
יואל חסון: מועצה אזורית חוף הכרמל.
יואל חסון: מדוע זה לא יכול לקרות במועצות המקומיות עוספייה ודאלית אל כרמל.
יואל חסון: דבר שני –אני מבקש לקבל גם תוך שבועיים מכתב מתווה, מתווה של איך מחברים את הבתים, ואיזה בתים, על פי ראות עיניכם, להבין אחד ולתמיד ממשרד הפנים, איך מחברים את הבתים האלה לחשמל, לחשמל, בלי קשר להתקדמות בתכנית המתאר?
יואל חסון: או לחילופין, תודיעו לי בכתב שאתם מבחינת
יואל חסון: כם תולים את הדברים אחד באחד.
יואל חסון: ואומרים: עד שלא יקודם תכנית המתאר וכל התכניות האלה, אני לא מחבר אותם לחשמל.
יואל חסון: גם אם זאת עמדתכם תודיעו אותה בכתב לועדה לענייני ביקורת המדינה, או לחילופין תגידו מה המתווה שבו אתם מוכנים, או חושבים שהבתים האלה צריכים להתחבר לחשמל, ואיך הם צריכים לעשות את זה.
יואל חסון: במידה ותוך שבועיים, א' – התשובות צריכות להגיע תוך שבועיים.
יואל חסון: כמו שאתם יודעים, כך זה עובד בועדה לביקורת המדינה, ואני יודע שאתן יודעות את זה, אנחנו תוך שבועיים לאחר שנקבל את התשובות נחליט, אני לפי התשובות שאני אקבל גם מהשר וגם מכם, שני דברים יעמדו, שני נושאים יעמדו בפנינו:
יואל חסון: 1 – זה האופציה לקיים דיון נוסף, דיון מעקב, כי אנחנו בועדה לביקורת המדינה עושים דיוני מעקב.
יואל חסון: זה אופציה ראשונה.
יואל חסון: במידה ואני חושב שדיון מעקב לא יביא לתוצאה – אני אומר לכם דבר שאני אומר אותו בצורה, באמת, שאני לא, אני לא חושב שזו הדרך שצריכה להיעשות, אבל יכול להיות שלא תהיה ברירה.
יואל חסון: במידה והדברים, התשובות לא יהיו הגיוניות, או דברים לא יתקדמו, אני בהחלט אמליץ לחברי פה, חברי הכנסת, ולחברי כנסת נוספים שלא נמצאים כאן, להצטרף יחד עם ראשי המועצות, עם האזרחים, לעתירה לבג"צ נגד משרד הפנים, ונגד המדינה בסוגיה הספציפית של החשמל.
יואל חסון: אני אומר לכם, אני חושב שהכנסת והממשלה היא זו שצריכה לקבל את ההחלטה ולהפסיק את הסאגה הזאת, ולחבר את האנשים לחשמל.
יואל חסון: במידה ונראה, ואנחנו לא נעשה, ולא נצליח בדרכים המקובלות, יחסים של רשות מחוקקת מול רשות מבצעת, לא נצליח להגיע לזה בזמן סביר, נאלץ לפנות למסלול הבא.
יואל חסון: לצרף כמה שיותר חברי כנסת, יחד עם ראשי העיר, אזרחים, העמותה, כל הגופים, לעתירה לבג"צ בנושא של לחבר את היישובים, את הבתים האלה לחשמל.
יואל חסון: נקווה מאד שלא נגיע לאופציה הזאת.
יואל חסון: אני מציע לכם, גבירתי, גבירותיי, מציע לכם לכנס דיון במשרד הפנים, דיון חירום.
יואל חסון: לחשוב מחוץ לקופסא.
יואל חסון: להציע מתווה הגיוני שיחבר את האנשים לחשמל, להיכנס ולהגדיר לוח זמנים מול הרשויות המקומיות לתכנון המתאר, ואל תגידו לי שאין לכם מנופים עליהם.
יואל חסון: יש לכם מנופים עליהם חוץ מלהעמיד את האנשים האלה כבני ערובה.
יואל חסון: יש לכם מנופים על מועצות מקומיות.
יואל חסון: רבים ומגוונים.
יואל חסון: ותפעילו אותם, ואל תתלו את עניין החשמל בדבר הזה.
יואל חסון: לדעתי זה בהחלט לא נכון.
יואל חסון: לא שוויוני וגם לא מוסרי.
גאלב מג'אדלה: שניה.
גאלב מג'אדלה: אני מציע, כבוד היושב ראש, אמרת דבר, במהות מאד נכון.
גאלב מג'אדלה: אני מציע, בסוגריים, לתרגם אותו, לקדם את תיקון וחידוש הצו מיידית כפתרון.
גאלב מג'אדלה: אמרת את זה.
יואל חסון: זה מה שאתם רוצים?
גאלב מג'אדלה: לכן אני מציע בסוגריים, לבקש מהממשלה, לתבוע משר הפנים לקדם בממשלה מיידית חידוש ותיקון הצו.
יואל חסון: שר הפנים או שר התשתיות?
גאלב מג'אדלה: בתמיכת שר הפנים.
דורון אהרן: זה לא יכול להיות באופן חד צדדי.
דורון אהרן: זה חייב להיות יחד עם משרד הפנים.
דורון אהרן: אנחנו לא יכולים להוציא שום דבר בלי שנותנים לנו תמיכה ואת ההכשר המשפטי.
גאלב מג'אדלה: בתמיכת, כבוד היושב ראש, בתמיכת שר הפנים והמשפטים לקדם מיידית החלטת ממשלה לחידוש הצו.
יואל חסון: אז אין בעיה.
יואל חסון: לכן זה הופך להיות גם החלטת הועדה ששר התשתיות, בתיאום עם שר הפנים יוביל, והמשפטים, יוביל את המהלך לחידוש הצו הזה.
דורון אהרן: אתם מתפרצים לדלת פתוחה.
דורון אהרן: כבר עכשיו יושבים נציגים של שלושת המשרדים האלה.
דורון אהרן: כמו שאתם מבינים, משרד התשתיות אין לו שום בעיה.
דורון אהרן: אנחנו צריכים את ההכשר.
גאלב מג'אדלה: אנחנו מחזקים אותך.
יואל חסון: יחד עם העובדה שאנחנו שמענו ממך עכשיו שאתם יושבים ועוסקים, ומדברים, אז על אחת כמה וכמה.
יואל חסון: אז אתם ממונים להוביל את המהלך הזה מול משרד המשפטים, ומול משרד הפנים לחידוש הצו הזה הוראת השעה, לחידוש הוראת השעה הזאת על מנת לאפשר את החיבור של הבתים אל החשמל.
יואל חסון: וגם בעניין הזה אני אבקש תוך שבועיים שהועדה לביקורת המדינה תקבל עדכון מה קרה, ומה קרה מהתוצאה של הפעילות הזאת שהתבקשתם לעשות.
יואל חסון: במידה והפעולות האלה, כמו שאמרתי, לא יתקדמו על ידי הממשלה, נאלץ, לצערי, לפנות להליכים אחרים.
יואל חסון: אני מקווה מאד שלא, אבל אני מקווה מאד שלא נזדקק, אבל אני מקווה שהדבר הזה יחולל שינוי.
אורי אריאל: בוקר טוב, אנחנו נמצאים בישיבה של וועדת משנה לביקורת המדינה לעניין מפוני גוש קטיף וצפון השומרון.
אורי אריאל: אנחנו נעסוק היום במספר נושאים, ביניהם ערך כינון, הסכמי העתקה וכדומה.
אורי אריאל: אנחנו נתחיל בנושאים של הסכמי העתקה.
אורי אריאל: אני רוצה ברשותכם לפתוח בכך, כי קיבלתי העתק ממכתך, מר ליברמן, יושב ראש מינהלת תנופה ליצחק מירון שכתב אליך.
אורי אריאל: תשובתך היא מד' באדר א', 8 לפברואר.
אורי אריאל: מכתב שאני אגיד כך, מצד אחד הוא מאד שימח אותי בפרוט מה נעשה ואני מעיד שנעשו דברים רבים, ויש התקדמות וברוך ה', צריך לברך על הטובה.
אורי אריאל: מאידך, אני צריך להגיד שבהרבה מקומות כתוב "בזמן הקרוב", "בשבועות הקרובים", דברים שאני מבין שלא כותבים תאריך מדויק, כי לא עומדים בו כי איזה פקיד היה חולה, כי הדיון לא התקיים, כי יש תקלות.
אורי אריאל: אבל, אחרי חמש וחצי שנים, אנחנו רוצים לעזור לכם, לממשלה ככלל, שעושה מאמצים בעניין, אני מציין את זה עוד פעם, למצוא פה תאריכי יעד שעושים, שכולנו – זה כולל את המתיישבים, זה כולל אותנו כחברי כנסת – עושים מאמץ לעמוד בהם ולסיים את העניין.
אורי אריאל: שאם לא כן אנחנו עלולים למצוא את עצמנו פה בעוד שנה, וזה דבר אליבא ד-כולם, בלתי נסבל.
אורי אריאל: זה לא רק שאני חושב ככה, אלא גם אתה חושב ככה, כולם חושבים ככה.
אורי אריאל: צריך לגמור את העניין לכאן ולכאן, אבל לגמור.
אורי אריאל: בכל מקרה, תודה על כל מה שנעשה על ידי כל מי שעושה.
אורי אריאל: .. וברשותך בריכוזך.
אורי אריאל: אני מעביר אליך את רשות הדיבור לעניין הסכמי ההעתקה הקודם, ואחרי זה דורון בן שלומי, ואחרי זה בן אליהו.
בנצי ליברמן: הסכמי העתקה זה אחד הנושאים המורכבים, או ארבעת הסכמי העתקה שלמעשה נותרו מעת כינוני כראש מינהלת תנופה, זה למעשה הסכמים שתלויים בהם מאות גורמים יחדיו, וכל גורם שלא ממלא אחר אותה חוליה של עצמו, ההסכם הזה לא יוצא מן הכוח אל הפועל, ולא כאן המקום להאריך.
בנצי ליברמן: אין ספק שחמש וחצי שנים אחרי פעולת העקירה והסכמי ההעתקה עוד לא נחתמו, ואנשים לא יודעים מה מגרשם, לא צריך להכביר מילים.
בנצי ליברמן: גם וועדת החקירה התייחסה לעניין, ואפילו קצבה לוחות זמנים.
בנצי ליברמן: כאשר העדתי ושאלו אותי בוועדת החקירה למה אני לא עומד בלוחות הזמנים, משום שוועדת החקירה התייחסה כבר בדו"ח הביניים להסכמי ההעתקה, היא הבינה שלוחות הזמנים שהיא קצבה הוא לא רלבנטי, ולמעשה כביכול אפשרה, למרות שהיא אמרה – אם הממשלה לא תספיק עד 90 יום לפתור את העניין, אנחנו מבקשים לפרק את הסכמי ההעתקה, לקחת את האנשים ולהפיץ אותם בכל הסכם העתקה אחר קיים, למשל כמו ניצנים.
בנצי ליברמן: אנחנו חשבנו שזה לא נכון.
בנצי ליברמן: מדובר באנשים שציפו למקום הזה, נמצאים כבר במצב מנטאלי אל תוך המקום הזה, ורצינו לעשות כל דבר, על אף הקשיים הרבים שבכל הסכם העתקה, הוא עטור וכמעט את כל תחלואי הבירוקרטיה הישראלית בכל מקום ובכל אתר.
בנצי ליברמן: אנחנו נמצאים עכשיו בכל ההסכמים, בשלב מסוים הם גם יעצו לנו לקחת מומחה לטובת העניין הזה.
בנצי ליברמן: אנחנו בחרנו ו אליהו, שלמעשה היה גם מנכ"ל משרד השיכון, גם מנכ"ל החטיבה להתיישבות, גם מנכ"ל ממ"י.
בנצי ליברמן: למעשה אין לי ספק שהניסיון שלו בדיוק חובר לאותם נושאים שאנחנו עוסקים בהסכמי העתקה.
בנצי ליברמן: יש לו גם את האישיות הנכונה.
בנצי ליברמן: התושבים נותנים בו אמון, כולל היישובים הקולטים שהם פעמים רבות עיקר הבעיה בהסכמות למיניהן, ואני הייתי מבקש ממנו באמת לפרוש בפנינו את החודשים שלמעשה הוא עוסק בתקופה הזאת; ואני מקווה שאנחנו נמצאים ממש ממש על סף החתימה.
בנצי ליברמן: שוב, היה הכי פשוט להגיד – חברה, בלתי אפשרי, ניקח את האנשים, נפזר אותם ואז הייתי עומד בלוחות הזמנים.
בנצי ליברמן: חשבתי שלא נכון לטובת האנשים לוותר על העניין, על אף הקשיים בכל הגורמים וכולם מכירים את הבעיות שיש בעניין.
אורי אריאל: יש לנו מהיישובים הללו פה?
בנצי ליברמן: מהיישובים הקולטים?
אורי אריאל: לא, מהקהילות.
בנצי ליברמן: כן, יש לנו מנווה ים ויש מאמציה.
אורי אריאל: אז סליחה רגע, בוא ניתן רגע לקליינטים, נשמע אותם, ואתה תוכל אז להגיב גם אליהם ולמה שמציק להם, מה שנראה להם טוב ופחות טוב.
אורי אריאל: אתה רוצה לדבר?
קריאה: עמליה פה הכינה איזה נאום.
אורי אריאל: דורון, בבקשה, על אמציה, אתה יכול לתת לנו סטאטוס איך אתם רואים את הדברים, מה קורה?
דורון בן שלומי: אני רוצה קודם כל לרענן את הזיכרון של כולנו, ובאמת יש גם הבדלים סך הכל בין ההעתקות.
דורון בן שלומי: ואני כרגע לא רוצה לרדת לפרטים, זו לא ישיבה של פרטים, יש עשרות ישיבות ובאמת נעשים מאמצים והכל.
דורון בן שלומי: אני חושב שאנחנו צריכים לעלות מהפרטים ולהסתכל רגע מהמבט של התושבים עצמם.
דורון בן שלומי: אנחנו בטח באמציה, כבר בסוף 2005 הייתה החלטת ממשלה להקים אתר זמני באמציה.
דורון בן שלומי: דרך אגב, החלטת הממשלה אמרה אז בסוף 2005, כשנחתמה החלטת הממשלה להקים אתר זמני באמציה, נחתם – מתוך ידיעה שהולך לקום שם יישוב קבע, אתר קבע במסגרת הסכמי 85, וגם אז נחתם, כתוב בהחלטת הממשלה, שזה בתנאי שיהיו הסכמים כבר עם הותיקים ועם החדשים.
דורון בן שלומי: ובאמת מה שעשו אז זה רק היה מסמך ראשוני, מתוך רצון, באמת אני אומר את זה – מתוך רצון לזרז את העניין.
דורון בן שלומי: וכשהייתה התקופה של האנשים במלונות וכו', מתוך רצון.
דורון בן שלומי: אבל אנחנו מדברים על לפני למעלה מ-5 שנים.
דורון בן שלומי: ממשלת ישראל ידעה ואישרה שבאמציה הולך להיות יישוב קבע.
דורון בן שלומי: שנים של משא ומתן שהתחיל ולא נגמר, ואני אומר שוב, ואני לא מחפש פה אשמים כי זה לא ייתן לנו כלום.
דורון בן שלומי: וועדת החקירה כתבה מה שכתבה, ולכן אני לא רוצה לרדת לזה.
דורון בן שלומי: זה לא יהיה.
דורון בן שלומי: אבל גם וועדת החקירה כשבאה ואמרה, ככה, כמו שבנצי אמר, וועדת החקירה אמרה – אם עד ה-31.12.2009 לא ייחתמו הסכמים עם כל המקומות – לפזר את הסיפור.
דורון בן שלומי: כל היישובים של אנשי גוש קטיף, עד 31.12.
דורון בן שלומי: 2009 – חתמו על מסמך העקרונות שבדרך כלל זה מסמכים מפורטים כבר, הסכמים של 30 עמודים – חתמו על מסמך העקרונות עד ה-31.12.2009, עמדו בזמנים, נדמה לי שהייתה הארכה של שבוע.
דורון בן שלומי: חתמו עד ה-31.12.2009.
דורון בן שלומי: וגם היישובים הקלטים, וודאי אמציה.
דורון בן שלומי: אני לא זוכר בדיוק את כל האחרים ---
אורי אריאל: אנחנו רוצים להגיע ליום הזה, איפה אנחנו עומדים ומה צריך לעשות לפי דעתך.
דורון בן שלומי: לכן אני רק אומר, שלפעמים זה נראה שקרוב, וגם אז היינו בטוחים שתוך חודשיים שלושה העסק ייגמר ונהיה עם חוזים חתומים.
דורון בן שלומי: כיוון שזה לא נגמר ביוני 2010 וועדת החקירה אמרה יש 3 חודשים, תכניסו יועץ חיצוני, ומה שלא – שיעוף החוצה.
דורון בן שלומי: אז אני אומר מצד אחד, מה אני כתושב?
דורון בן שלומי: אני צריך להגיד תודה רבה לממשלה שנתנה הארכות נוספות ולא גמרו את העניין.
דורון בן שלומי: מצד שני אני אומר, במבט של התושבים, ואני חושב שזה המבט שצריך להסתכל בו, אני לא בא כמטיח, אני בא מהשטח, שבסוף השרשרת נמצאים התושבים שעוד אין להם מגרש זמין לבנייה, חמש וחצי שנים אחרי.
דורון בן שלומי: אני בא מהמקום הזה לבקש ---
דורון בן שלומי: אין לי 'לכן'.
דורון בן שלומי: יש לי בקשה מכל השותפים והשותפים הם רבים, לא כל כך אולי, אבל זה מנהלת תנופה, זה מינהל מקרקעי ישראל, זה האוצר, משרד השיכון, לעשות הכל כדי לגמור את ההסכמים האלה, סוף סוף שייחתמו ויוכלו לצאת לשיווק ולתת לאנשים.
דורון בן שלומי: זו הבקשה.
דורון בן שלומי: אין לנו פה, זהו.
דורון בן שלומי: אני בא מהמקום הזה.
אורי אריאל: עמליה, בבקשה.
אורי אריאל: תציגי את עצמך ואת הקהילה בקצרה, כדי שנוכל לעבור לשלמה בן אליהו, שגם ייתן תשובות, אני מקווה.
עמליה אבינועם: אוקי, שמי עמליה אבינועם.
עמליה אבינועם: אני מפונה מניסנית, בדרך לנווה ים, בקבוצת אל הים שבראשו עומד אבי פרחאן.
עמליה אבינועם: אנחנו לאחר חמש שנים של תלאות ומאבקים עם וועדות, ולחו"ף וירוקים ועוד ועוד, וכולם פה מכירים אני מאמינה.
עמליה אבינועם: אז סוף סוף ברוך ה' הגענו לדרך למוקד הקבע.
עמליה אבינועם: עדיין לא נחתם הסכם העתקה, הוא ייחתם בקרוב.
אורי אריאל: מה זה בקרוב?
אורי אריאל: גם את למדת "בקרוב"?
עמליה אבינועם: מה אני אעשה.
עמליה אבינועם: בקרוב.
עמליה אבינועם: אבל יש אור, וחלק מהמשפחות כבר עלה לבקו"ם, שזה נקרא בסיס בנייה וקליטה, שהחלטנו ---
אורי אריאל: כמה משפחות?
עמליה אבינועם: עלו בינתיים 9.
עמליה אבינועם: 5 משפחות בחודש הקרוב, אני ביניהם בעזרת ה'.
אורי אריאל: ברוך ה'.
עמליה אבינועם: אנחנו החלטנו להקים את הבקו"ם כדי להתחיל את החיים מחדש.
עמליה אבינועם: אי אפשר היה להמשיך עוד 5 שנים, עוד שנים לאחר 5 שנים, אני יכולה להגיד איזה תלאות וייסורים.
עמליה אבינועם: כשאני מדברת על תלאות אני מדברת על משפחות שהתפרקו, על בעיות בריאותיות ועל פרנסה.
עמליה אבינועם: אני רוצה להתמקד יותר בפרנסה.
עמליה אבינועם: חלקנו, חלק מהמשפחות הם אנשים מבוגרים, כמו רוב העקורים.
עמליה אבינועם: אנחנו למעלה מבני 50, ואני כבר מגיעה עוד מעט ל-60, ברוך ה' והעסקים שלנו היו בגוש.
עמליה אבינועם: כאשר נסגר השער אחרינו, אז העסקים נשארו שם ולא תיארנו לעצמנו שלא נקבל מפתח, לא לעסק ולא לבית.
עמליה אבינועם: הבטיחו פתרון לכל מתיישב, אבל נשארנו ללא עסקים וללא פרנסה.
עמליה אבינועם: התחלנו את הפרנסה מחדש.
עמליה אבינועם: אם אני מדברת באופן אישי על עצמי, ואני לא רוצה, אבל זה מייצג את רוב העקורים, אז בעלי פתח עסק מחדש ועבר בגלל טראומת הגירוש, בגלל הגיל, בגלל הקשיים והנתונים בשטח, הנתונים החדשים שזה לא גוש קטיף העסק נכשל, כמו אצל רוב העקורים.
עמליה אבינועם: הוא כבר נמצא 3 שנים ללא פרנסה.
עמליה אבינועם: אני פתחתי עסק חדש.
עמליה אבינועם: הייתי בעבר אשת חינוך, אבל כשנסגרו השערים אז לא היה לאן ללכת.
עמליה אבינועם: הייתי בת 51, פנסיה לא מגיע לי, כי פנסיה נותנים רק לבני 55 ומעלה.
עמליה אבינועם: פתחתי עסק להפקת אירועים.
עמליה אבינועם: היום יש לי עסק להפקת אירועים.
עמליה אבינועם: לרוב המתיישבים אצלנו יש עסקים בדרום.
עמליה אבינועם: אנחנו עוברים לנווה ים, אבל שם אין איפה להקים את העסקים.
עמליה אבינועם: באתי לבקש אפשרות ולאפשר להפשיר קרקע חקלאית בקיבוץ, כדי לשנות את הייעוד שלה למסחר ותעשייה.
עמליה אבינועם: אני יודעת שהעתקות אחרות עשו את זה, אבל הם עשו את זה לפני החוק.
עמליה אבינועם: אנחנו בנווה ים לא ידענו את הקלפים האלה שאפשר ללכת לפני החוק, ולטפל בענייניים.
עמליה אבינועם: מה שהפעיל אותנו זה יותר האמוציות והרצון להישאר במקום והאמונה שהממשלה לא תפקיר אותנו.
עמליה אבינועם: אבל הממשלה הפקירה, ונשארנו כמו שאנחנו, ואנחנו עדיין נלחמים כדי לקבל מה שמגיע לנו.
עמליה אבינועם: מה שאני מבקשת זה באמת אפשרות לבדוק שגם אנחנו העקורים שבאים אחרי החוק, סובלים מחוסר יציבות, מחוסר ביטחון, מפגיעה בפרנסה ומבריאות.
עמליה אבינועם: אז אני רוצה כן שידאגו למצוא את הדרך איך להגיע ---
אורי אריאל: עמליה תודה רבה.
אורי אריאל: בנצי שמע, אנחנו שמענו ובנצי ואחרים יתייחסו בהמשך.
אורי אריאל: אני מבקש מ שלמה בן אליהו, היועץ לראש מינהלת תנופה לתת סקירה על הדברים שנעשים ושאתה מטפל בהם.
שלמה בן אליהו: בוקר טוב.
שלמה בן אליהו: אני מטפל בנושא של הסכמי העתקה לארבעה יישובים – אמציה, פלמחים, נווה ים וניר עקיבא.
שלמה בן אליהו: לגבי כל יישוב בפני עצמו, אמציה חתמו על הסכם העתקה בראש השנה.
שלמה בן אליהו: הסכם ההעתקה היה עם חורים וצריך להשלים את החורים.
שלמה בן אליהו: ובמהלך מראש השנה עד עכשיו משלימים את החורים.
שלמה בן אליהו: הקצב הוא איטי, ניתן להשלים אותו בקצב הרבה יותר מהיר.
שלמה בן אליהו: לכל ההסכמים האלה יש גם תנאים מתלים, כדי שההסכמים האלה ייכנסו לתוקפם, והדברים נעשים לא בקצב שצריך להיעשות, באמציה.
אורי אריאל: מה להערכתך, אתה חושב שזה היה בקצב,
חיים אורון: כל הדיון עד עכשיו זה ספרות.
חיים אורון: תנו דוגמא אחת או שתיים על מה זה תקוע באמציה למשל.
שלמה בן אליהו: למשל אתמול, ישיבה מאתמול, שיהיה רק את התחושה.
שלמה בן אליהו: היה שם דיון אתמול לגבי נושא של השטחים שהיישוב הוותיק צריך להחזיר למינהל, והמיפוי של השטח, כאשר אתה נכנס למערכת---
ירון ביבי: זו ישיבה גם על חובות העבר של אמציה, ואמציה במסגרת החגיגה אני קורא לה, בא ומבקש שימחלו על חובות עבר שלו על השימוש בקרקע.
ירון ביבי: זה כדי שנבין את התמונה של היישובים הקולטים.
בנצי ליברמן: זה התביעה שאתם תובעים בפלוגות, בכלל במקום אחר, גם בתוך החגיגה.
שלמה בן אליהו: אני קצת ארחיב בנקודה הזאת להסביר.
שלמה בן אליהו: חבר הכנסת ג'ומס, אני אסביר.
שלמה בן אליהו: יש יישובים, ואני אומר את זה קצת בצורה בוטה – יש יישובים קולטים שלולא שעקורי גוש קטיף היו מגיעים אליהם, המינהל או כל גוף אחר היה מפרק אותם.
שלמה בן אליהו: הם עשו כמעט כל עבירה אפשרית.
שלמה בן אליהו: ובעצם, במקרה הספציפי, באחד המקרים פה המינהל הלך לפנים משורות הדין, ואסור להגיד את המשפט הזה היום, אבל הוא עשה את זה במובן הזה- - -
אורי אריאל: זה אומר מי שהיה לשעבר ראש המינהל.
שלמה בן אליהו: כן, אני אומר את זה שיש יישובים, יש מושבים, קיבוצים, שעשו דברים שלא ייעשו.
שלמה בן אליהו: ובדרך רגילה המינהל לא יכול לבלוע דבר כזה.
שלמה בן אליהו: הרשויות לא יכולים לקבל את הדבר הזה.