GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יונה יהב: אני מעביר את רשות הדיבור אליך, חבר הכנסת חסון.
יואל חסון: תודה רבה לך, ראש העיר חיפה.
יואל חסון: לפני הכל נודה לך על האירוח ועל הדיון הזה.
יואל חסון: אדוני ראש העיר, אני ראיתי אותך פעמיים באירועים בעלי סדר גודל לאומי, פעם אחת זה היה במלחמת לבנון השנייה והפעם הזאת באסון הכרמל, ואני חייב לומר, קודם כל עליך באופן אישי, שאתה כמו תמיד מפגין מנהיגות, נחרצות ויכולת ביצוע מהגבוהות.
יואל חסון: ראיתי אותך גם בימים עצמם, בין שישי, בחמ"ל שאתם הקמתם, ובאמת ראיתי אותך במלוא מנהיגותך.
יואל חסון: באמת, אתה, והעירייה כולה בהנהגתך, נערכו באמת למצב הזה ונערכו כיאות.
יואל חסון: המסע הזה, של הוועדה לביקורת המדינה, באתרים השונים, מטרתו העיקרית היא לבוא ללמוד גם מה היה, כדי להפיק את הלקחים, וגם לראות מה יהיה ומה צריך בעתיד, כדי שהדברים האלה לא יישנו, ושאם חס ושלום יהיה אסון כזה בעתיד, נדע להיערך אליו ואולי אפילו למנוע אותו, ודאי גם להיערך אחרי זה.
יואל חסון: אני רוצה לעדכן אותך, אדוני ראש העיר.
יואל חסון: אני שמעתי את ההתבטאויות שלך בנושא ועדת חקירה ממלכתית, שאמרת שלדעתך אין נחיצות בשלב הזה בוועדת חקירה ממלכתית, ודעתך כמובן חשובה.
יואל חסון: אני רוצה לעדכן אותך מה אני אמרתי בטירת הכרמל וגם שהבוקר פניתי לראש הממשלה במכתב ואמרתי לו שבמידה והוא יקבל את ההחלטה על ועדת חקירה ממלכתית ועל בדיקה, הוועדה לביקורת המדינה תסיר את הנושא מסדר היום.
יואל חסון: ואני חושב שאתה יודע, ראש העיר, שיש שני גורמים שלמעשה יכולים להקים ועדת חקירה במדינת ישראל, וזה הכנסת, הוועדה לביקורת המדינה והממשלה, ולכן אם ראש הממשלה יעשה את זה, אנחנו לא נעשה את זה ועד יום שלישי, אני מקווה שהוא יקבל את ההודעה הזאת, לייצר בדיקה הרבה יותר משמעותית, שהיא חשובה בעניין מקצועיותה וגם אני אנצל את העניין הזה לפתוח בדיון.
יואל חסון: אני שומע כל יום הצהרות חדשות על איך צריכה להיות רשות הכיבוי ומה צריך לעשות, כל אחד בא עם רעיונות, אף אחד לא באמת עוצר לרגע ואומר איך עושים את זה נכון.
יואל חסון: אין תכנית מסודרת.
יואל חסון: גם היום לממשלה אין תכנית ברורה איך צריכה להיראות רשות הכבאות וההצלה במדינת ישראל, איך זה צריך לעבוד מבחינה נכונה.
יואל חסון: אלה דוחפים לרפורמה ואלה אומרים שאנחנו צריכים לשבות, ואלה אומרים ככה ואלה אומרים אחרת ואין תכנית.
יואל חסון: וגם העניין המקצועי פה צריך לעלות, לדעתי, על סדר היום.
יואל חסון: אני רוצה, ברשותך, אם יש מישהו מהעירייה שיספר קצת מה היה ומה צריך להיות, ו---
יונה יהב: המוכנות בעיריית חיפה מתורגלת חדשות לבקרים.
יונה יהב: אין חודש שאנחנו לא מתרגלים נישה מסוימת במכלול של מוכנות, ואנחנו עושים את זה עם כל הזרועות.
יונה יהב: העבודה שלנו מול משרד הפנים, בראשותו של מר יוסף משלב, ראויה לציון מיוחד, וכנ"ל עם כל הגופים האחרים, שזה משרד הרווחה המקומי, רשות החירום הלאומית, כל מי שאתם רק אומרים, מתואם איתנו עד הסוף.
יונה יהב: זה התחיל עוד במלחמת לבנון השנייה, הרבה לפני מלחמת לבנון השנייה, כשאנחנו החלטנו לאמן את העירייה שנה אחרי שנבחרתי, בשנת 2004, בפני רעידות אדמה, והחלטנו להקים חמ"ל מורחב, לא שלכל אחד יהיה חמ"ל שיתרוצץ במקומות אחרים, ומאז נולד שיתוף הפעולה.
יונה יהב: אם היום הייתם באים לסיכומים, כל אחד ציין את שיתוף הפעולה בהר הכרמל, ואני ישבתי וגיחכתי כי אני לא חושב שניתן לבצע איזה שהיא פעולה בעלת סדר גודל כזה בלי שיתוף פעולה שהוא מובן מאליו.
יוחנן פלסנר: זה החמ"ל שהוקם עכשיו?
יונה יהב: זו תשתית שהיתה כבר אז.
יואל חסון: גם הרכב הזה שהיה לכם?
יונה יהב: רכב זה סיפור, תיכף אני אספר על רכב.
יונה יהב: בנושא ועדת החקירה.
יונה יהב: זאת מדינה מטורפת שחוקרת את עצמה לדעת, וכשהיא מקימה ועדות חקירה על מה שקורה, הנושא כולו עומד בסטופ עד אשר יש ממצאים.
יונה יהב: אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו את הנושא, שכרגע נמצא על המדוכה, דהיינו שירותי הכיבוי, להשאיר בסטופ.
יונה יהב: מה יקרה?
יונה יהב: ימנו שופט, שיעמוד בראש הוועדה, והוא לא מבין את הנושא בכלל, כי זה לא במהלך העסקים הרגיל שלו, והוא ימנה מומחים, אז אפשר ישר ללכת לשורה התחתונה.
יונה יהב: מה אני הצעתי?
יונה יהב: אני עושה את זה בעיריית חיפה, אני לא מחכה לשום דבר לאומי שיקרה.
יונה יהב: לנו יש ברית ערים תאומות עם העיר סן פרנסיסקו.
יונה יהב: שבוע לפני השרפה חזרתי משם, כי ראש העיר רצה להעניק תוכן לקשרים האלה, ואני ביקשתי מראש העיר, שצלצל אליי, אני כבר ביקשתי שם, אני הולך להביא לפה את מהנדס העיר שלו, שבמקרה הוא ירדני, אבל מהנדס העיר שלו שהתמחה בחיזוק מבנים בגלל רעידות האדמה הענקיות שלהם, להעביר לנו סדנאות פה בעיר חיפה כדי שאנחנו ניישם את מה שניתן ליישם.
יונה יהב: כשהוא צלצל אליי באמצע השרפה, אמרתי לו, 'היות ואתם התמחיתם בנושא של שרפות, אני רוצה את המומחים שלך גם כן'.
יונה יהב: מה אני בא לומר לממשלת ישראל?
יונה יהב: תיקחו מהעולם את המומחים הכי טובים, תצרפו להם את המומחים הכי טובים של מדינת ישראל, תנו להם שלושה חודשים להגיש פרוגרמה לרשות, כי הרי ברור לכולם שצריך להוציא את זה מהעיריות, ותמיד העיריות היותר עשירות הן עדיפות על העיריות היותר חלשות, אני קורא בגליל על כל מיני שביתות של כבאים ודברים כגון אלה, כי אין את הכסף, אני גם מעביר את הכסף של עיריית חיפה ב-1 החודש לשלטונות המס ולביטוחים של הכבאים, שחס וחלילה לא יהיה דיפולט, כי גם בינינו, בין עשר הרשויות שאנחנו חברנו לאגד יש יותר עשירות ופחות עשירות, בעלות יכולת ופחות יכולת.
יונה יהב: זה לא עסק.
יונה יהב: ראיתי את מולי רגב, מפקד הכיבוי שלנו, מתי רכשנו?
יונה יהב: לפני שבעה חודשים, נכון?
מירי רגב: לפני שבעה חודשים.
יונה יהב: לפני שבעה חודשים האגד שלנו רכש ארבע כבאיות.
יונה יהב: אנחנו לקחנו את זה גם אשראים.
יונה יהב: יספר לכם הממונה מה זה לקחת אשראים.
יונה יהב: זאת אומרת עד שממשלת ישראל מאשרת זה לוקח זמן.
יונה יהב: אבל לא חשוב, הכבאיות תגענה בעוד חודשיים.
יונה יהב: זאת אומרת אנחנו נהיה חודשיים אחרי השרפה, על פעולה שעשינו הרבה זמן לפני השרפה.
יונה יהב: אנחנו החלטנו לחדש משק, ועשינו את זה, ונכנסנו לחובות עד קצה הצוואר, כדי לעשות את זה, ולוקח שנה, זיוודים והכנת הרכב עד שהוא יהיה כשיר לפעולה מבצעית, לוקח שבעה-שמונה חודשים, פלוס כל התהליכים של אישור האשראים.
יואל חסון: כמה עולה כבאית?
קריאה: מיליון וחצי שקל.
יונה יהב: בבקשה.
יונה יהב: אנחנו הוצאנו 6 מיליון שקלים, שאין לנו.
יונה יהב: אז מה יעשו?
יונה יהב: ישלחו לנו מסר, 'הקדמתם את הרעה'?
יונה יהב: לא הקדמנו, מה, אני ידעתי שתהיה שרפה?
יונה יהב: לא ידעתי שתהיה שרפה, רק מה ידעתי?
יונה יהב: שצריך לחדש משק.
יונה יהב: איך חידוש המשק הזה כשאנחנו משעבדים את כל האגד להרבה מאוד שנים קדימה, בגלל אשראי?
יונה יהב: כל הדיפולט שהיה במדינה נובע מכך שלא התייחסו לשירותי הכבאות כצבא.
יונה יהב: לא התייחסו לזה כגורם ביטחוני.
יונה יהב: הצלה זה בדיוק כמו מגן דוד אדום, אבל מי היה חושב שאת מגן דוד אדום לא צריך להעמיד על רמה גבוהה?
יונה יהב: או שהרופאים לא יהיו רופאים טובים או פרמדיקים מוכשרים?
יונה יהב: מה הסיפור הזה בכלל?
יונה יהב: והכבאות היתה סרח עודף, זה היה בתוך העיריות...
יונה יהב: אז כולם יודעים מה צריך לעשות וצריך לעשות את זה תוך שלושה חודשים.
יונה יהב: מה שאתם צריכים לעשות זה קציבת זמן, זה הדבר הראשון.
יונה יהב: הדבר השני, השם של הממשלה יקום וייפול על הפיצויים שישלמו לאנשים ובזמן.
יונה יהב: יש לנו שם יוצא דופן של לעשות סחבת.
יונה יהב: אחרי שהאבק שוקע והתודעה כבר לא נמצאת שם והמודעות לא נמצאת שם, מתחילים להתעלל באנשים.
יונה יהב: אני חוזר ואומר, בעיית תשלום הפיצויים זה הכפר עין הוד.
יונה יהב: בעין הוד נשרפו אתרים של אמנים, נורא קשה ובעייתי לכמת את הערך של היצירות שנשרפו.
יונה יהב: פה צריך להיות רחב לב ולכן צריך לעשות את זה.
יונה יהב: אם לא יחזירו את המצב לקדמותו ויחזירו את החיים למסלולם ביישובים האלה תוך שלושה חודשים, אתה תראה שיקרה כמו שקרה בהתנתקות.
יונה יהב: אני עדיין לא מבין למה ההתנתקות לא הושלמה, אבל הראיה שהיא לא הושלמה, והסחבת הזאת תהיה עלינו.
יונה יהב: זה מה שצריכה לעשות הוועדה לביקורת המדינה, היא צריכה להעמיד לוחות זמנים  לכך שתהיה רשות חדשה, והיא צריכה לעקוב אחרי תשלום הפיצויים.
יונה יהב: לא ועדות חקירה ולא את הקשקושים האלה שכבר נמאס לנו מהם ושום דבר לא יוצא מהם.
יונה יהב: זה ייקח שנה, שנה ורבע לחקור, ובשנה ורבע הזאת לא יעשו כלום ולנו אין זמן.
יונה יהב: זה מה שרציתי להגיד בעניין הזה.
יואל חסון: יש מישהו בעירייה שרוצה לדבר?
יונה יהב: כן, אני רוצה שמר דוד לוריא, ראש מינהל תפעול, יפתח, אחריו מר שי זייד, שהוא אחראי על מערך החירום והביטחון.
יואל חסון: כנהוג בוועדה לביקורת המדינה, חברי הכנסת שיש להם שאלות תוך כדי הדיון, תרגישו חופשי לשאול.
דוד לוריא: צהריים טובים.
דוד לוריא: ברגע היוודע דבר השרפה, הוכרז על מצב חירום על ידי ראש העיר וברגע שזה קרה הופעל המנ"מ, מרכז ניהול משברים, שכל מנהלי התפקידים מכל הדיסציפלינות נמצאים במקום אחד ומנהלים את האירוע משם.
דוד לוריא: במקביל, העלינו חפ"ק לנקודה הדרומית ביותר, בקרבת אזור השרפה, שם כבר היה חפ"ק של המשטרה וחפ"ק של כיבוי אש.
יונה יהב: זה חפ"ק שאנחנו קנינו באמצע מלחמת לבנון השנייה.
יונה יהב: כשהתחלתי להבין שהמכונית הפרטית שלי זה החפ"ק, אז באמצעות תרומות שקיבלנו מחוץ לארץ, מערים תאומות, קנינו חפ"ק שאבזרנו אותו בצורה שאין לה תקדים בארץ, כולל מצלמה בגודל של 30 מטר ויש בה את כל ה-data של העירייה, כולל ה-data של הארנונה.
יונה יהב: בדרך כלל כשאני מספר את זה, זה מצחיק את האנשים, אבל זה פועל יוצא מניסיון שנצבר אצלנו.
יונה יהב: חצי שנה לפני מלחמת לבנון השנייה התפוצץ מצבור גז גדול, ואני החלטתי שהעירייה תטפל באירוע ולא חברות הביטוח.
יונה יהב: מניסיוני כעורך דין, אני יודע שזו לא חבורה נחמדה במיוחד, חברות הביטוח, ואנחנו פעלנו עכשיו בחמ"ל והדירות התרסקו בצורה כזו שלא ידענו איזו דירה שייכת למי, ואז הגינו את הרעיון שהאינפורמציה של איזה דירה שייכת למי נמצאת רק בארנונה ואז הפכנו את הארנונה לכלי חירום.
יונה יהב: זאת אומרת כל ה-data של הארנונה נמצאת בתוך החמ"ל הזה ואם חס וחלילה במלחמת לבנון השנייה ראינו בתים נהרסים, אנחנו רוצים להציל חלק מרכוש ולדעת מי בעל הרכוש, אנחנו יודעים את זה דרך ה-data שנמצאת בתוך החמ"ל.
דוד לוריא: החפ"ק הזה מצויד במצלמה על מוט וניתן להרים אותה לגובה, מצויד בתקשורת ומצויד ביכולת קבלת נתונים מהשטח, אם זה נתונים של צילום אווירי וכן הלאה.
דוד לוריא: אנחנו למעשה פעלנו במקביל בשני נושאים; אחד זה להפעיל את השוטף בעיר, והדבר השני זה לתת סיוע לכוחות בשטח שפעלו, אם זה כבאים ואם זה אנשי המשטרה.
דוד לוריא: בשלב מסוים איישנו תצפיות באזור דניה, למעשה בשלב מאוד מוקדם, מאחר והרוח היתה רוח דרומית מזרחית, הרעיון היה שהתצפיתנים ידווחו על התקדמות האש לכיוון דניה.
דוד לוריא: ברגע שהוכרז על פינוי מספר רחובות בדניה, זה היה פינוי סלקטיבי, בהתראה מספיק גדולה לתת לתושבים על מנת שיוכלו להתפנות בצורה מסודרת ונינוחה ואכן כך היה, הגברנו את הסיורים ברחבי דניה, באותם מקומות, על ידי סיירת הביטחון שלנו והפיקוח הכללי.
דוד לוריא: אגב, להבטיח מצב שבו אין ביזה ואין גנבות מבתי התושבים.
דוד לוריא: זאת אומרת כל הזמן הזה אנחנו עברנו לפעולה רצופה סביב השעון במשמרות, גם בתצפיות, גם במרכז ניהול משברים וגם בחפ"ק, כך שכל העיר מנוהלת למעשה 24 שעות ביממה, מסביב לשעון.
דוד לוריא: עם המעבר של החפ"ק מהנקודה באזור עוספיה למרכז חפ"קי באוניברסיטה, למעשה אנחנו ניהלנו את כל המתחם שם בהיבט הלוגיסטי שלו, בהיבט של ניקיון ובהיבט של הסיוע לכוחות הפועלים בשטח, אם זה הכבאים ואם זה מכבי האש והמשטרה, בכל הדרישות שהיו להם, על מנת שיוכלו לסיים את העבודה.
יוחנן פלסנר: המרכז באוניברסיטה זה מקום שאיתרתם מראש, או שתוך האירוע ראיתם שזה המקום הנכון?
דוד לוריא: תוך כדי האירוע, מאחר והאזור שבו התמקמנו היה חשוף לאש, דילגנו משם לאזור של האוניברסיטה.
דוד לוריא: למעשה כך פעלנו עד ביום שני בבוקר, שבו הוחלט שניתן לפזר את הכוחות והשתלטו על האש.
יואל חסון: בתור האיש שאחראי על המערך הזה, מה היה חסר לך באותו רגע ומה, לדעתך, חסר לך היום?
יואל חסון: זאת אומרת יש דברים שאתם צריכים לשפר עוד, דברים שאתם צריכים?
דוד לוריא: אני לא אגיד מה חסר, אני רק אגיד שכרגע אנחנו נמצאים בתהליך של הפקת לקחים ואנחנו השבוע מקיימים פורום רחב שבו אנחנו נשמע את כל הגורמים בעירייה.
דוד לוריא: עשינו כבר תחקיר ראשוני.
דוד לוריא: אנחנו נכנסים עכשיו לתחקיר יותר מעמיק, ברמת האגפים והמחלקות, והתוצאה שלו תהיה באמת אותם לקחים וכנראה גם אמצעים שאנחנו נבוא ונגיד שאנחנו צריכים אותם לטובת אירוע בסדר גודל כזה בעתיד.
שי זייד: אני מנהל ביטחון ושירותי החירום בעירייה.
שי זייד: לפני שאני נכנס לאירוע, אני רוצה להסביר במספר מלים את הרציונל אליו אנחנו נערכים.
שי זייד: בתחום העירייה אנחנו מגדירים לעצמנו, ארבעה צירים מאוד ברורים שעליהם אנחנו אחראים.
שי זייד: הציר הראשון זה טיפול בצרכי האוכלוסייה, כשאנחנו מדברים גם על הצרכים הפיזיים וגם בצרכים הפסיכו סוציאליים, בהיבט של חוסן האוכלוסייה.
שי זייד: הציר השני הוא מידע לציבור, הציר השלישי זה בסיס הנתונים העירוני, כפי שראש העיר דיבר, שאותו אנחנו יודעים לתת גם מעצמנו וגם מכוחות הצלה שמגיעים, והציר האחרון זה טיפול בתשתיות ובמבנים שניזוקו.
שי זייד: את ארבעת הצירים האלה חותך ציר אחד, שהוא ציר הניהול, כלומר אנחנו צריכים לדעת לנהל את כל הארגון, ולכן לכל פעולה שאנחנו מתייחסים, אנחנו בודקים האם אנחנו נותנים מענה לכל הצירים הללו.
שי זייד: האירוע למעשה מתחיל ביום חמישי.
שי זייד: במהלך דיון שמתקיים כאן, יחד עם פיקוד העורף ורשות החירום הלאומית, ובמסגרת שיתוף הפעולה, הפנייה הראשונה היא למוני, שיושב כאן, על שרפה בעוספיה.
שי זייד: כאשר אנחנו מתגלגלים עם האירוע ורואים שמדובר באירוע חמור, מוכרז מצב חירום.
שי זייד: ההכרזה על מצב חירום זו הצהרה ובתו"ל העירוני יש לו משמעות שכל הכוחות חוברים למקום אחד, כל ההנהלה, ומתחילים לעבוד על פי קוד של מעבר משגרה לחירום, ולשמחתי הנושא הזה עבד בצורה טובה.
שי זייד: מעבר לדברים שמר דוד לוריא ציין, צריך לציין שאחד הדברים החשובים זה הנושא של שיתוף הפעולה בין העירייה לבין כוחות ההצלה השונים.
שי זייד: שיתוף הפעולה עבד בצורה טובה מאוד, הוא פועל יוצא של הרבה מאוד תרגולים שאנחנו מבצעים ביחד, הרבה מאוד פעילות בשוטף שאנחנו מבצעים ביחד והיכרות עמוקה של כל מי שלוקח במלאכה.
שי זייד: אני רוצה לציין שני לקחים שציינו כבר בשלב התחקיר הראשוני.
שי זייד: אחד, זה שהתו"ל העירוני במעבר משגרה לחירום עבד היטב, כפי שאמרתי, ההכרזה על הגדרת האירוע כמצב חירום, המעבר לעבודה במרכז לניהול משברים וקיום הישיבה לגיבוש תמונת מצב, הערכת מצב, חיברה את כל המנהלים לנושא.
שי זייד: המרכז לניהול משברים הוא בעיקרון חמ"ל, מרכז הפעלה שעובד כל הזמן, מוכן להפעלה.
שי זייד: בחלק מהשעות האלה פתחנו אותו בגלל מזג האוויר, כי התקיימה הערכת מצב לפני זמן קצר במרכז לניהול משברים.
שי זייד: מנהלים ועובדים היו בקיאים בתרגולות, כל אחד בתחומו, דבר שאִפשר פעולה אפקטיבית בתחומים שונים, שיתוף הפעולה בין האגפים למנהל מרכז ניהול משברים עבד היטב, אבל אנחנו אומרים במידת צניעות, כי זה רק אומר שהרציונל של ביצוע תרגולים ותרגילים והכשרות לאורך כל ימי השנה אלה דברים שצריך להמשיך עם זה באופן שוטף.
אברהם מיכאלי: אני מבין שאתם כרגע תרגלתם, לצערכם כבר פעם שנייה, את השרפה, ב-98' שהזכירו והמקרה הנוכחי, האם אתם ערוכים לכך ששרפה כזאת חלילה תקרה מחר בבניין רב קומות?
אברהם מיכאלי: יש לכם כמה בניינים רבי קומות בעיר.
יונה יהב: זה לא הוא, זה מר אריה רגב.
אברהם מיכאלי: בסדר, מי שיענה לי.
אברהם מיכאלי: הדבר השני, חלילה, העיר כבר התנסתה בנושא של הטילים, לגבי טילים משולב עם שרפות, אתם, כמערכת לשעת חירום, ערוכים למצבים כאלה?
שי זייד: אני לא פירטתי את זה, אבל ההיערכות של העיר היתה גורפת בכל התחומים.
שי זייד: אנחנו נערכנו עם מרכזי פינוי למרכזים של קבלת אוכלוסייה, על כל שירותי הרווחה הנדרשים, לשמחתנו לא נזקקנו להם אלא במספרים מאוד מאוד קטנים, אבל מבחינה עירונית, ההיערכות היתה בסדר, והיה וקורה מצב, יכולנו לתת מענה לדברים שנערכנו אליו.
יוחנן פלסנר: דובר ברמה המקומית בנושא מערך כיבוי והצלה, כבאים, כבאיות, משאבים וכן הלאה.
יוחנן פלסנר: אבל הפעילות שלכם, מעבר לזה, כי זה הנושא שעכשיו נדון ויש כל מיני הצעות לגבי האופן שבו הוא יידון ולגבי האופן שבו יופקו הלקחים, אבל הפעילות שלכם במרכז לניהול משברים וכן הלאה, היא גם תוצאה של הלקחים של מלחמת לבנון השנייה, ובעצם תרגלתם כאן עוד תרחישים, שהם רלוונטיים לתרחישי עורף, פינוי של אלפי תושבים בהתראה קצרה ואלמנטים נוספים, והשאלה שלי אם אפשר ללמוד מהמעין חזרה גנרלית הזאת שהיתה כאן בסוג של תרחישי עורף, באיזה עוד תחום זוהו פערים גדולים ומשמעותיים, חוץ מנושא כיבוי האש, שזה דורש דיון נפרד ומעמיק, שאני מקווה ומאמין שהוא ימשיך להתקיים.
שי זייד: העירייה נערכת למתן מענה לכל מצבי החירום, זה יכול להיות מלחמה, פיגוע, אירועים מסוכנים, אסון טבע.
שי זייד: רוב הפתרונות הם פתרונות דומים, כלומר אין פה שוני גדול בין מצב למצב, יכולים להיות תרחישים שבלחימה יהיו אלמנטים מסוימים שלא קיימים בתרחיש אחר.
שי זייד: אנחנו בשלב הפקת הלקחים עכשיו, אנחנו יודעים להגיד על שני צירים מרכזיים.
שי זייד: ציר אחד זה ציר המיגון, כלומר אנחנו יודעים שאנחנו רוצים להיות יותר ממוגנים במרכז ניהול המשברים שלנו, מתוך הראייה שכדי לנהל את האירוע בצורה טובה בשעת חירום אנחנו צריכים להיות ממוגנים בצורה מיטבית---
יוחנן פלסנר: מרכז ניהול המשברים ממוגן, או גם הבתים---
שי זייד: בשלב ראשון זה מרכז ניהול המשברים.
שי זייד: פה הייתי אומר את משל המסכות שנופלות במטוס, דבר ראשון בודקים האם טסים ואחרי זה ה...
שי זייד: כדי שאנחנו נוכל לנהל בצורה אפקטיבית, אנחנו צריכים שיהיו תנאים מתאימים.
שי זייד: הציר השני שאנחנו מדברים עליו זה ציר של אמצעי שליטה ובקרה ותקשורת, מתוך ראייה שנמצאים ביניהם הרבה זירות במקביל ובכל זירה כזאת נצטרך לפרוש איזה שהוא מטה קרקע, או חפ"ק, או מטה משימתי אחר, אז אנחנו נצטרך אמצעי תקשורת אמינים כדי לנהל את הנושא הזה.
יוחנן פלסנר: זאת אומרת שהפער הנוסף שאתה חושב שאתם מזהים זה בנושא הפיקוד ושליטה, הנושא של, בגדול, היערכות---
שי זייד: אכן כן.
שי זייד: הרשות מוגדרת היום כעוצבת היסוד בעורף  או לבנת היסוד בעורף, ראש העיר מוגדר כמפקד העיר, ומכאן אפשר לעשות השלכה ממש לעולם הצבאי, וכמו שבמערכת הצבאית יש אמצעי פיקוד ושליטה והיא צריכה לדעת לחבור לאחרון החיילים בשטח, כך צריך להיות לראש העיר את היכולות הללו.
יוחנן פלסנר: ---היקף מיגון הבתים, לא רק מרכז ניהול המשברים, כי גם כאן אנחנו בפער.
יונה יהב: המנ"מ הוא מאוד חשוב, אבל לא להיות שהמנ"מ הוא פונקציה של יכולת ראש העיר לאסוף תרומות בחוץ לארץ.
יונה יהב: אנחנו חייבים עכשיו, לאור המסקנות שאנחנו מסיקים, מיליון וחצי דולר.
יונה יהב: אז עד שאני לא אמצא אותם, לא יהיה מרכז ניהול משברים וגם לא תהיה מפקדה נוספת שאליה אנחנו מוקפצים במידה ומרכז ניהול המשברים הזה חדל, או משהו קורה לו.
יונה יהב: זה בלתי נסבל.
יונה יהב: זה לא יכול להיות שמתרומות אני אקנה חפ"ק.
יונה יהב: הדברים האלה בעיר כל כך גדולה כמו העיר חיפה, העיר השלישית בגודלה בארץ, שהיא בהחלט הפכה להיות חזית, מטעמים כאלה או אחרים, חייבים שהדברים האלה יהיו.
יונה יהב: אתם מתארים לעצמכם שבצבא לא יהיו מפקדות ראויות?
יונה יהב: זה הרי לא בא בחשבון.
יוחנן פלסנר: אז אתה מציע בעצם את סוג הזה של פרישה של משאבים?
יונה יהב: למשל גם בחפ"ק שהוא מאוד מודרני, ותודה לאל העלו מטוס ללא טייס לאוויר בנושא של השרפה, אני רוצה להיות מחובר אליו.
יונה יהב: אין לי את הדיווייס הזה שמחבר אותי למל"ט הזה.
יונה יהב: גם פה, זה לא יכול להיות יוזמות פרטיות של ראש עיר משוגע.
יונה יהב: אנחנו כרגע במשא ומתן מאוד מתקדם, עם חברת אלביט.
יונה יהב: אלביט עושה ניסיון עלינו, לתת לנו מערכת שליטה בכל העיר.
יונה יהב: אני התניתי את מערכת השליטה הזו בזה שהיא מעמידה לרשותי מטוס ללא טייס.
יונה יהב: ברעידת אדמה אי אפשר לנהל את הסיפור הזה בלי מטוס ללא טייס, בלי שאני רואה את כל החלקים שהתבקעו חס ושלום וחס, ואני מבקש ממך להתפלל עבורי, שלא יקרה.
יונה יהב: בקדנציה שלי קורים מדי הרבה דברים, שאני ממש לא שמח שהם קורים.
יונה יהב: צריכים את העזרים האלה.
יונה יהב: אז אם הדברים האלה עולים 3 מיליון דולר, זה לא צריך להיות כסף שאי אפשר לקבל אותו.
יונה יהב: ואם יש עיר שלא יודעים איך לאסוף את הכסף הזה?
יוחנן פלסנר: אז הקונספציה הזאת הוגשה בצורה מסודרת---
יונה יהב: היא לא הוגשה עדיין בצורה מסודרת, בגלל שעוד לא עוכל הצורך הזה בינתיים.
יונה יהב: זאת אומרת, זה שלנו יש מרכז ניהול משברים, זה...
יונה יהב: לא ועדת חקירה, לא צריך לבזבז זמן, צריך כבר מחר בבוקר בירושלים להיות מרכז ניהול משברים, ומנ"מ-משנה, אליו מוקפץ ראש העיר והצוות שלו, במידה וקורה משהו.
יונה יהב: בתל אביב.
יונה יהב: בערים הגדולות, ב-15 הערים הגדולות זה צריך להיות, כי זה כמעט 80% ממדינת ישראל.
יוחנן פלסנר: אז אולי, אדוני יושב ראש, שפיקוד העורף יבוא לעשות איזה שהוא סדר.
יונה יהב: בואו נשמע את אריה.
מירי רגב: אני מפקד תחנת הכיבוי.
מירי רגב: אנחנו איגוד מאוד טוב וגם הוכחנו את זה בשרפה האחרונה, שהכבאים והאיגוד עבדו בצורה טובה מאוד.
מירי רגב: יחד עם זה יש מספר בעיות שאני חושב שכדאי שיעלו פה.
מירי רגב: אני אתן לכם דוגמה פשוטה.
מירי רגב: אנחנו קיבלנו אישור לבנות תחנת כיבוי בנשר, מתוך מגמה לקרב את הכבאים לאזורים המסוכנים של האיגוד.
מירי רגב: קיבלנו אישור, קיבלנו כסף ממשרד הפנים, חצי לבנות את התחנה, חצי לקחנו הלוואה.
מירי רגב: כשבאים לאייש את התחנה בכבאים, אומרים לנו 'לא, כבאים לא תקבלו'.
מירי רגב: אז יש תחנה בנשר, אין כבאים.
יואל חסון: מי אמר לכם שלא תקבלו?
קריאה: ממשרד הפנים.
מירי רגב: הנציב אומר 'אמנם אישרתי לכם את התחנה לבנות, נתתי לכם כסף לבנות תחנה, אבל כבאים אין לי לתת לכם'.
מירי רגב: אז למזלנו שאנחנו איגוד גדול וליושב ראש יש אומץ והוא איש רציני, הוא לקח על עצמו וגייסנו כבאים ואנחנו נאייש את התחנה, אבל זה יהיה על חשבון הרשות.
מירי רגב: אותו דבר עם כבאיות.
מירי רגב: אנחנו משקיעים כל שנה מיליון שקלים כדי לתקן את הגרוטאות שמשרתות עדיין באיגוד.
מירי רגב: אין לנו הרבה, לשמחתי, אבל עדיין צריך לתקן אותן, זה מיליון שקלים.
מירי רגב: היושב ראש הבין את זה, אמר 'נקנה ארבע כבאיות חדשות, נוריד את העלות של המוסכים'.
מירי רגב: בירידה של העלות של המוסכים אנחנו נשלם את ההלוואות שאנחנו לוקחים.
מירי רגב: זה לא יכול להיות שכל שירותי הכבאות, הכל יבוא על חשבון העיריות.
מירי רגב: לעיריות גם ככה יש חינוך ולדאוג לזקנים וזה, לא יכול להיות שהכיבוי יישב על העיריות.
מירי רגב: אני חושב שיש דבר שאתם יכולים לעשות במיידי וזה להוריד את גיל הכבאים.
מירי רגב: לא יכול להיות שכבאים ישרתו עד גיל 67.
מירי רגב: הכבאי שהגיע ראשון לשרפה, מפקד צוות, הוא בן 66, זה הכבאי הראשון שהגיע לשרפה.
מירי רגב: אין לי טענות אליהם, הם אנשים טובים, אנשים מקצועיים, אבל לעלות עם דוחף עשן לקומה שלישית בגיל 66, אף אחד לא מצפה ממנו שיעשה את זה.
מירי רגב: זה דבר שצריך לעשות במיידי, וזה בידכם.
יואל חסון: תספר לי איך נראה חדר הבקרה שלכם, האם יש לכם מערכת קשר אחידה עם כל גורמי החירום האחרים.
יואל חסון: תספר לי קצת על הדברים האלה.
מירי רגב: יש לנו רשת.
מירי רגב: זו רשת שבה מדברים כל כוחות החירום.
מירי רגב: ויש לנו רשת שלנו, שהיא היתה עמוסה מאוד, ואנחנו עכשיו נטפל בזה.
מירי רגב: נטפל בנושא הקשר, כדי שתהיה לנו, לאיגוד, רשת נוספת, שנוכל לעבוד במקרה כזה.
מירי רגב: האיגוד, אני רוצה שתבינו, שתוך כדי זה שאנחנו טיפלנו באירוע של השרפה בכרמל, היו לנו עשרות אירועים בתוך העיר חיפה.
מירי רגב: בקרית ביאליק היתה שרפה גדולה, חילצנו אנשים מתאונות דרכים.
מירי רגב: האיגוד המשיך לעבוד גם בשגרה, בנוסף לזה שהשקענו את כל המאמץ שלנו גם בשרפה בכרמל, לכבות אותה ולפקד על כל הכוחות שהגיעו לשם.
מירי רגב: מהרגע שהתיישבנו, אחרי יום חמישי בצהריים, כשעברנו לאזור האוניברסיטה והתיישבנו ביחד, בסך הכל השטח עבד בסדר גמור, אני חושב.
מירי רגב: עיריית חיפה באמת עזרה לנו מאוד בנושא הזה, ואני חושב שהרפורמה בשירותי הכבאות, שכולם מדברים עליה, היא באמת צורך השעה, ואפשר לתקן את זה, זה לא בשמים, ואפשר לצאת קדימה, אם רוצים לצאת מהאירוע הזה, שהוא אירוע קשה, קדימה עם ארגון יותר טוב ויותר חזק ויותר שייתן תשובה באירועים מסובכים.
יואל חסון: אחרי האירוע הזה, תן לי בכותרות, מה הדברים החשובים שעכשיו צריכים להתבצע מיד.
יואל חסון: בכבאיות כבר הצטיידתם?
יואל חסון: קיבלתם?
מירי רגב: לא הצטיידנו בשום דבר.
מירי רגב: לא הצטיידנו אפילו ב-10% ממה שאנחנו צריכים.
מירי רגב: הצטיידנו במה שיכולנו.
מירי רגב: היינו רוצים להחליף עוד רכבים---
יואל חסון: כמה כבאיות בסך הכל יש?
מירי רגב: באיגוד יש לנו 34 כבאיות, כאשר היושב ראש שנכנס לפני 12 שנים, רמי דותן, עשה מעשה גדול וקנה עשר כבאיות לפני עשר שנים, הוא החליף את הגרוטאות שהיו לפני זה.
מירי רגב: היום הכבאיות האלה בנות 12-10 שנים, אלה היציאות הראשונות שלנו.
מירי רגב: ארבעה מהן אני יכול להחליף עכשיו עם הכבאיות החדשות שקנינו.
מירי רגב: אבל יש לנו רכבי מים משנת 1980, שעדיין נוסעים בהם, ויש לנו רכבי מים מ-1990, יש לנו רכבי שטח משנת 1990, שעדיין נוסעים באיגוד ועובדים באיגוד ואלה רכבים שהיינו רוצים להחליף אותם.
מירי רגב: אני לא חושב שרכב משנת 1990 או מ-1980 צריך לנסוע בשירות לכבאות והצלה, כשבטווחים של חמש שנים, שבע שנים, מחליפים רכבים.
יואל חסון: אתם יודעים היום, יחד עם ראש העיר, וכל המערכת פה, לייצר למעשה נייר שאומר גם למשרד הפנים וגם למדינת ישראל, מה אנחנו צריכים כדי שיהיו לנו שירותי כבאות ראויים.
מירי רגב: יודעים בדיוק.
יוחנן פלסנר: מה מבחינת ההיערכות שלכם לתרחישים של רבי קומות?
מירי רגב: יש לנו תו"ל רבי קומות, אנחנו מאורגנים, רבי הקומות החדשים והבניינים החדשים שהוקמו בשנים האחרונות, סידורי הכבאות שלהם נמצאים בתוך הבניינים, הכבאים שבאים צריכים רק לבוא עם הביגוד המתאים, כל סידורי הכבאות נמצאים בתוך הבניין, הבניין מוגן, יש לו מדרגות חירום מוגנות אש, יש מערכות ניפוח מדרגות, שאנשים יוכלו להימלט, ציוד הכיבוי נמצא בתוך המבנה, אמור להיות בתוך המבנה, יש שם מערכות---
יוחנן פלסנר: יש סולמות?
מירי רגב: יש גם סולמות, במידה ואנשים נלכדו, אבל בסך הכל ברוב הבניינים החדשים, המודרניים, המתקדמים, סידורי הכבאות נמצאים בתוך הבניין עצמו, לא צריך לעשות שום דבר, אנשים יכולים ללכת לחדרי ביטחון, יש חדרי מדרגות שיש בהם מערכות תא לחץ, שאנשים יוכלו לצאת בשקט ובשלום.
מירי רגב: הסולמות מיועדים לאנשים שלא יכולים לצאת, יש אנשים שהם נכים, זקנים, שלא יכולים לרדת במדרגות, נצטרך לחלץ אותם.
מירי רגב: בכל מבנה מוגדרים מספר חלונות חילוץ, ליד זה יש רחבת חילוץ של מנוף והמנוף אמור להגיע ולחלץ את האנשים שלא יכולים לרדת בכוחות עצמם.
יוחנן פלסנר: ויש מספיק מנופים מספיק גבוהים?
מירי רגב: אף פעם אין מספיק מנופים, ואף פעם הם לא מספיק גבוהים.
יונה יהב: בשאלה שלך יש אנכרוניזם בלתי רגיל.
יונה יהב: רבי הקומות שלנו נמצאים על רכס הכרמל, הסולמות שלהם נמצאים במפרץ חיפה.
יונה יהב: אז במקרה שאין פקקים ייקח חצי שעה להגיע, וזאת חצי שעה מאוד קריטית.
יונה יהב: אנחנו כבר שנים מבקשים לבנות בכרמל תחנה חדשה, זה עולה 7 מיליון שקלים לבנות תחנה חדשה, ועד היום היא לא בנויה.
יונה יהב: הדברים ידועים, הדברים רשומים, גם התקן, 140, עלו עכשיו ל-160, עכשיו לקחו עוד 20 כבאים חדשים נוספים---
יונה יהב: 25 נוספים, גייסנו, צעירים כולם, מה שנקרא דור ב', ואנחנו נמצאים ב-165 תקן, שזה כלום, לעשר רשויות.
יוחנן פלסנר: זה התקן מלא מאויש או התקן שאושר?
יונה יהב: בגלל הסדרים של משרד הפנים, קיבלנו את בתי הזיקוק, זה עכשיו מוניציפלי של חיפה, והנמל, שהם תחום התמחות מאוד נקודתי, מאוד ספציפי, לכיבוי.
יונה יהב: לפני חודש היה פה סנטור צרפתי בשם גרואין, שמנהל איתנו רומן ארוך, והוא כבר אירח אצלו במחוז שהוא נשיא שלו, את הכבאים, על פי בקשה שלי, לאימונים, והוא בא לפה לפני חודש, וכל הדיון היה שהוא לוקח את הכבאים ומכשיר אותם לכיבוי שרפות במנהרות.
יונה יהב: לנו יש עכשיו מנהרה חדשה, אין לנו מושג איך לטפל בה ואנחנו כבר הקדמנו את כל הדברים האלה.
יונה יהב: זאת אומרת הולך לצאת צוות לצרפת, על חשבון הצרפתים, כדי לעשות את הדברים האלה.