GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רני פינצי: יש פה פרוטוקול, זה כתוב, אחר כך אני צריך להסביר לאשתי...
זאב בילסקי: תביא אותי, אני בתור עד.
זאב בילסקי: אתה מבין מה שקורה פה?
זאב בילסקי: עושים פה צחוק מכל העניין, כי אף אחד אין לא את האומץ לבוא ופעם אחת לשבת עם השלטון המקומי ולסכם על מה שמגיע.
זאב בילסקי: זה פעם אחת.
זאב בילסקי: פעם שניה – תראה מה קורה פה.
יואל חסון: תמיד זה מסחר, שוק.
זאב בילסקי: תמיד זה מסחרה ומסחר, ותיתן לי, ותעזור לי, וכל אחד צודק, וכל אחד בוכה, ובאמת- - -
יואל חסון: מה, שר האוצר לא ידע שתהיה שביתה?
יואל חסון: מה, שר האוצר לא ידע שיצטרכו להשיב אותו וזה, והוא נתן בסוף עוד 500 מיליון.
יואל חסון: לְמה היה צריך את כל האקט הזה?
קרן טרנר: שר האוצר היה מוכן לשבת.
יואל חסון: לא, אבל לפני התקציב, קרן, לפני התקציב.
יואל חסון: למה לפני התקציב מה שנתנו אחרי השביתה, או האיום על השביתה לא יכלו לתת קודם?
זאב בילסקי: זה תמיד ככה.
יואל חסון: למה זה ככה?
זאב בילסקי: אני אגיד לך למה, יואל כיושב ראש, בגלל שהשמיכה פה קצרה.
זאב בילסקי: אף אחד אין לו את האומץ, הלא מה קורה?
זאב בילסקי: בסופו של דבר, שלא תהיה אי הבנה, האוצר משלם יותר ממה שהוא היה משלם אם היה קובע כללים ברורים.
זאב בילסקי: הוא לא חוסך פה כסף.
זאב בילסקי: הוא חושב שהוא חוסך כסף.
זאב בילסקי: אבל מה שקורה, אחר כך בתכניות ההבראה, אחר כך בכל הבלגן, בריביות בבנקים, אתה מבין?
זאב בילסקי: הוא משלם את זה.
זאב בילסקי: זה לא שלא משלמים את זה.
זאב בילסקי: ולכן מה שצריך היה לראות פה, אני מקווה, אתה יודע, השר איננו, אבל לאור התמונות של הקיר, אולי השר הזה, אולי שר אחר, אולי יבוא מישהו שכבר היה וישימו רק את התאריך לחסוך את התמונה, אתה מבין?
זאב בילסקי: סוף סוף ילך לממשלה ויקבעו פעם אחת כללים ברורים.
זאב בילסקי: פעם אחת.
זאב בילסקי: פעם שניה – יש פה בעיה, שאני לא יודע, אני מקווה שהמבקר יום אחד יבדוק אותה: מתי מודיעים לך כמה כסף אתה מקבל?
זאב בילסקי: אין חיה כזאת, אדוני היושב ראש, בשום מקום בעולם.
זאב בילסקי: אתה, בתור משק בית, אתה יש לך את המשכורת שלך, אתה יודע, ואתה מכלכל את ענייניך למשך השנה.
זאב בילסקי: אתה לא קונה מה שאתה לא יכול.
זאב בילסקי: אתה לא מתחייב מה שאתה לא יכול.
זאב בילסקי: ואם אתה עושה את זה אתה פושט רגל.
זאב בילסקי: מה קורה פה?
זאב בילסקי: מראש פה עושים אנשים עבריינים, ואחר כך עוד אומרים להם: חבות אישית.
זאב בילסקי: הלוואי, יואל, שאנחנו נצליח שנינו להעביר פה חבות אישית לשרים.
זאב בילסקי: אני רוצה שגם השר יהיה לו חבות אישית.
זאב בילסקי: לא נתת לרשות ב – 1 לחודש, לא אמרת להם כמה מגיע, ואת זה תקבל – יש לך חבות אישית.
זאב בילסקי: תשלם מכיסך- - -
אמנון כהן: למה רק שר?
אמנון כהן: למה לא אגף התקציבים?
זאב בילסקי: תראה, בוא אני אגיד לך,
אמנון כהן: התפלה, נגיד, לפני 10 שנים, לכן חסר מים.
זאב בילסקי: ידידי אמנון,
זאב בילסקי: אני לא יכול, אני לא יכול, אתה צודק, אבל אני אגיד לך- - -
זאב בילסקי: אבל פה יש משהו- - -
אמנון כהן: האזרחים משלמים.
זאב בילסקי: אבל פה אתה לוקח משהו שהוא באמת יוצא דופן שלא עשו.
זאב בילסקי: אני מספר לך על משהו שכל שנה אותו סיפור.
זאב בילסקי: כל שנה אותו סיפור.
זאב בילסקי: עכשיו, פעם אחת אתה לא יודע  בתחילת השנה.
זאב בילסקי: פעם שניה – מודיעים לך בספטמבר שיש לך קיצוץ של 7 אחוז.
זאב בילסקי: האט געזוגט.
זאב בילסקי: תודה רבה, השנה נגמרת.
זאב בילסקי: מה תעשה?
זאב בילסקי: מאיפה תביא את הכסף?
זאב בילסקי: עכשיו, כל החוכמות האלה מביאות לכך שאף פעם אנחנו לא יכולים להגיד ....
זאב בילסקי: אז מה אומר השר?
זאב בילסקי: הוא אומר בצדק: אני בא, בא לי ראש העיר, הוא צודק.
זאב בילסקי: יש לו אלפיים פנסיונרים.
זאב בילסקי: עוד לפני שהוא מתחיל את החודש הוא צריך לשלם להם.
זאב בילסקי: דבר אחד.
זאב בילסקי: דבר שני  - משהו למשרד הפנים, וחבל שהשר הולך, אבל באמת אתם תמסרו לו.
אמנון כהן: כבודו כאן.
זאב בילסקי: תראה, אחת הבעיות שלפי דעתי משרד הפנים לא ממלא את תפקידו, כל היום בגלל צוק העיתים, כל הזמן אתה נכנס ...
זאב בילסקי: עוד, תן לו מיליון, תן לו עוד 2 מיליון.
זאב בילסקי: כל הזמן אתה מתעסק בזה.
זאב בילסקי: אתן לך דוגמא: אפשר לייצר הכנסות לרשויות מקומיות בקלות.
זאב בילסקי: לעזור להם לפתח אזורי תעשייה, לחבר אותם.
זאב בילסקי: אני יכול לתת לכם כבר, שוקי, רעיון טוב: חצור – הולכת, אתה יודע, מן הפח אל הפחת.
זאב בילסקי: סוציואקונומי נמוך, 10 אלפים תושבים.
זאב בילסקי: כל היום חולמים על רני.
זאב בילסקי: מסכן.
זאב בילסקי: בא ראש העיר: תן לי כסף, תן לי כסף.
זאב בילסקי: לידם יש רשות שהיא מבוססת, שהיא מסודרת, ביניהם יש 300 דונם שאפשר לפתח אותם.
זאב בילסקי: עכשיו, הם רבים ביניהם, אין להם את הכוחות.
זאב בילסקי: זה לא עירייה כמו תל אביב שלוקחת אנשים רציניים וזה.
זאב בילסקי: הוא אין לו את הכוחות להרים את זה.
זאב בילסקי: לפי דעתי, אדוני היושב ראש, אם אפשר היה שמשרד הפנים ייקח לעצמו כמה שליחים, כמו בסוכנות, שליחים, אנשים שהוא לוקח אותם ואומר: תשמע, אני מצמיד אותך עכשיו לזה, בוא תעזור לו לקדם דבר.
זאב בילסקי: שוקי, מי כמוך יודע מה זה לקדם בועדה המחוזית.
זאב בילסקי: מה זה כשהיושב ראש גומר את הדיון ואומר: או.קיי.
זאב בילסקי: אושר.
זאב בילסקי: אושר?
זאב בילסקי: יואל, אתה חושב אתה מבסוט, הוא אומר: אבל בתנאי של אישור שר התחבורה.
זאב בילסקי: גמרנו.
זאב בילסקי: יושבת שם מתי עינב מחייכת מאוזן לאוזן.
זאב בילסקי: שנתיים קברת את הפרוייקט.
זאב בילסקי: ההוא מסכן חדש, הוא לא יודע מה נפל עליו.
זאב בילסקי: עכשיו, אם הפרוייקטים היו מקודמים בשנה, ולא ב – 5 שנים, היה נכנס המון כסף לשלטון המקומי.
זאב בילסקי: פעם שניה – כל הנושא של הועדות המחוזיות, ובאמת שוקי, אני פונה אליך, כי אין בעל ניסיון יותר גדול ממך בעניין הזה.
זאב בילסקי: תראה מה קורה עכשיו עם הועדה שאתה מכיר אותה כל כך טוב.
זאב בילסקי: אין יושב ראש.
זאב בילסקי: מתכנן המחוז כבר כמה זמן זה, לא מצאנו מתכנן מחוז.
זאב בילסקי: יועצת משפטית אחת.
זאב בילסקי: אתה מכיר את זה שמה.
זאב בילסקי: אתה מכיר.
זאב בילסקי: אני הייתי נהנה כל כך לבוא אליך לראות את הזה, כמה קשה פנינה מוציאה את התיק, מביאה לפה, מביאה לשם.
זאב בילסקי: זה לא יכול.
זאב בילסקי: יש פה, מדובר פה על מיליארדים.
זאב בילסקי: לא מיליונים.
זאב בילסקי: מחוז מרכז, מיליארדים.
זאב בילסקי: אני, אם הייתי פרטי, הייתי אומר: אתה יודע מה?
זאב בילסקי: אני מוכן להשקיע 2 מיליון שקל ולהרוויח 150 לשלטון המקומי.
זאב בילסקי: עוד יועצים משפטיים, עוד זה, עוד פה, עוד שם, לעבות את הזה עוד לפני שחוק התכנון וכל זה ייפול.
זאב בילסקי: משהו שזה צריכות להיות יוזמות של זה.
זאב בילסקי: הארנונה של הממשלה – דיברו על זה, היושב ראש העלה את זה.
זאב בילסקי: אני אומר לכם: אם אתם משאירים לרשויות קטנות להיאבק עם משרד הביטחון - זה לא ילך.
זאב בילסקי: זה לא ילך.
זאב בילסקי: אבל אם משרד הפנים יבוא, יגיד: רגע, רגע, רגע, אני רוצה לראות את החובות של הרשויות המקומיות.
זאב בילסקי: מה זה בתי הכלא?
זאב בילסקי: מיד פגישה תקבעי לי עם בני קנייאק.
זאב בילסקי: שיבוא לשר הפנים, שישב לזה, שיבואו נציגי האוצר יגיד: אדוני, מה זה אתה יושב פה אתה לא משלם?
זאב בילסקי: אתה מוכרח, בתור משרד פנים, לצערי הרב, בגלל המחסור בתקציבים זה הפך למשרד שכל הזמן הוא מתמודד ולא מצליח.
זאב בילסקי: אני הייתי רוצה שזה יהיה משרד יוזם.
זאב בילסקי: משרד שמתחיל לחפש כל הזמן איך להגביר את ההכנסות של השלטון המקומי.
זאב בילסקי: ודבר אחרון, ואני באמת פונה פה למבקר – אני, לצערנו הרב, המדינה מתנהלת על פי מבקר המדינה.
זאב בילסקי: כל אחד מסתכל, אתה יודע מה?
זאב בילסקי: מה שאומר מבקר המדינה זה מה שבסופו של דבר וזה.
זאב בילסקי: ואני פונה אליך באמת, ידידנו הטוב שמואל גולן, אני אומר לך, אם לא יהיה פה צעקה גדולה של מבקר המדינה על המסחרה, על השוק שהולך עם הרשויות המקומיות, שום דבר לא יסתדר.
זאב בילסקי: חייבים, פעם אחת, להסדיר את כללי המשחק.
זאב בילסקי: זה עולה יותר כסף, אבל לך אני אומר, אני מוכן לתת לך ערבות, זה לא יעלה, בסופו של דבר, יותר כסף, כי הם משלמים את זה.
זאב בילסקי: הם כל הזמן משלמים.
זאב בילסקי: הרשות, כמו טייבה פעם, אדוני היושב ראש, כמה תושבים יש בטייבה?
קריאה: 35 אלף.
זאב בילסקי: 35 ברוטו או נטו?
זאב בילסקי: יאללה נניח, 35 אלף.
זאב בילסקי: היה תקופה ששוקי, כמה היה להם גירעון?
זאב בילסקי: 300 מיליון?
זאב בילסקי: משהו?
שוקי אמרני: קצת יותר.
זאב בילסקי: קצת יותר.
זאב בילסקי: 400 מיליון.
זאב בילסקי: עכשיו, אני אומר לך, אדוני היושב ראש, אתה אדם מוכשר, אם אני יעשה איתך הסכם, אני אתן לך עכשיו רשות לבזבז בשנים הקרובות 400 מיליון שקל, תאמין לי לא תצליח.
זאב בילסקי: מה שלא תעשה לא תצליח.
זאב בילסקי: רשות מקומית פה, תחת העיניים של משרד האוצר, תחת העיניים של משרד הפנים, הלכה ובזבזה 400.
זאב בילסקי: עכשיו, אתה יודע כמה כסף זה עלה?
זאב בילסקי: הלא בסופו של דבר מי?
זאב בילסקי: טייבה תשלם את זה?
זאב בילסקי: אנחנו משלמים את זה.
זאב בילסקי: ולכן כל עוד אתה לא מסדיר את כללי המשחק, כולם באים למסחרה.
זאב בילסקי: כשאתה בא למסחרה אין אשם.
זאב בילסקי: זה לא קיבל זה.
זאב בילסקי: זה לא נתן לו זה, זה קיצצו לו באמצע.
זאב בילסקי: כולם צודקים.
זאב בילסקי: ולכן אם לא יהיה פה ממש דו"ח שלוקח בחשבון מה עושה משרד הפנים עם הכסף שיש לו, ובלי הסדרת כללי המשחק זה לא ילך, אנחנו נשב פה, ונשב פה, ונשב פה, ונשב פה.
זאב בילסקי: פעם אחת יסתדרו כללי המשחק, ראש רשות שלא עומד בכללי המשחק, אפילו זה לא נתון לשיקול דעת של השר, בעצמו יידע, לוקח את הזה, הולך הביתה.
זאב בילסקי: כן אישר תקציב, לא אישר.
זאב בילסקי: כללי המשחק הוסדרו.
זאב בילסקי: ואני פונה אליכם, אני אומר לכם, ובאמת, אדוני היושב ראש, אתה יכול להביא את זה כהחלטה של הועדה.
זאב בילסקי: שמואל, באמת, תעשו, אתם עושים כל כך הרבה מאמץ, אתם משקיעים, כמה פעמים ראיתי את הדו"חות שלכם.
זאב בילסקי: קראתי.
זאב בילסקי: אתם תמשיכו לבזבז כל כך הרבה זמן על משהו שבסופו של דבר יבוא השר, ישב פה 7 דקות, יגיד: חבר'ה, השמיכה קצרה מידי, נתתי הנחיות לבצע, והולך.
זאב בילסקי: אחר כך תבוא עוד תמונה, ועוד תמונה, ועוד תמונה, ולא יצא מזה שום דבר.
זאב בילסקי: אי אפשר לפרנס ערכת של שלטון מקומי ב – 80 אחוז מגדיש, 90 אחוד מגדיש, ולכן דווקא היום זו זעת כושר, כשיושבים אצל ראש הממשלה, כשרוצים להגיע לאיזה שהוא הסדר, בואו פעם אחת שיהיה איזה שהוא דו"ח, שיהיה איזה שהוא קטליזאטור לממשלה להסדיר פעם אחת את העניין.
זאב בילסקי: אני חושב שדיברתי כבר קצת יותר מידי.
יואל חסון: בדרך כלל זה נדיר.
יואל חסון: לא עולים על זה לבד.
יואל חסון: כן, חברת הכנסת סולודקין.
מרינה סולודקין: אדוני היושב ראש, חבל אתה לא היית בהתחלה, בגלל ששר הפנים אמר כמה משפטים מאד חשובים, והגדיר את המצב קודם כל כסדום, ודבר שני אמר- - -
יואל חסון: מיטת סדום.
מרינה סולודקין: מיטת סדום.
מרינה סולודקין: ואחר כך אמר שהוא חייב להיות אקרובט, ולחלק את מענקי האיזון.
מרינה סולודקין: אז אני חושבת שאנחנו בדו"ח המשך, הדו"ח הראשון היה ב – 2008 פורסם, אז אנחנו לא הגענו לארץ המובטחת, ובגלל זה אני חושבת שקודם כל כשאני שומעת שיש חוב של משרד הביטחון לרשויות מקומיות, 500 מיליון שקל.
שמואל גולן: היה אז.
שמואל גולן: אני לא יודע כמה היום.
שמואל גולן: אבל היה אז, לפני 3 שנים, 3, 4 שנים.
מרינה סולודקין: מזה אנחנו צריכים להתחיל.
מרינה סולודקין: בגלל שקודם כל משרדי הממשלה, ומשרד חזק ואומניפוטנטי כמו משרד האוצר צריכים להסדיר את החובות שלהם לרשויות מקומיות.
מרינה סולודקין: אז אני מאד מבקשת במסקנות הועדה להתחיל מזה.
יואל חסון: יש עוד מחברי הכנסת?
יואל חסון: מישהו יש לו התייחסות?
אריה מצליח: שמי אריה מצליח.
אריה מצליח: ברשותך כמה הערות.
אריה מצליח: קודם כל, לגבי תקציבי האיזון – שלמרבה הצער נדונים לא רק בועדה הזאת, אלא בעוד כמה ועדות בכנסת, וכל הזמן, והמשותף, אני חושב שהנושא המשותף לכל הדיונים היא העובדה שהמדינה, באופן שיטתי, לא מסדירה את התיקצוב הנכון של מענקי האיזון, כפי שיוצא מהנוסחה המקצועית שקבעה ועדת גדיש כבר די מזמן.
אריה מצליח: וגם הדו"ח הזה למעשה עוסק בכך שמשרד הפנים עושה כל מיני תימרונים כדי איכשהו להגיע להקצאה נכונה של המענק.
שמואל גולן: להשלמת הפער.
שמואל גולן: כי אף פעם לא מגיעים לנוסחת גדיש.
אריה מצליח: זה בדיוק הבעיה שאנחנו כבר השלמנו עם זה שאף פעם לא מגיעים להשלמת הנוסחה, ואני בעצם שואל: למה בעצם לא מגיעים להשלמת הנוסחה?
אריה מצליח: שהרי הנוסחה הזאת התכלית שלה היא לגרום לכך שהרשויות המקומיות כולם, בלי יוצא מהכלל, גם אלה הפריפריאליות תוכלנה לתפקד כראוי.
אריה מצליח: זה התכלית של המענק הזה.
אריה מצליח: ותיראו, אני רוצה לומר שגם כשיש הזדמנות לטפל בזה, תמיד מתחמקים ולא מטפלים בזה מהיסוד וממש עכשיו אנחנו סיימנו איזה שהוא משא ומתן לילי עם משרד האוצר, שבו תוקן מענק האיזון לשנתיים הקרובות, אבל גם כאן הקפיד משרד האוצר לא לתקן אותו בבסיס.
אריה מצליח: רוצה לומר, שעוד 3 שנים שוב נהיה בבעיה, כי שוב בסיס התקציב של מענקי האיזון יהיה 2.4 כשצריך 3 מיליארד.
אריה מצליח: זאת אומרת, זה מן כזאת שיטה של, איך אומרים?
אריה מצליח: טול קורה מבין עיניך, אז אנחנו לא נטלנו אותה, וניוותר עם הבעיה של בסיס תקציב האיזון.
אריה מצליח: מעבר לבעיה הזאת יש שתי נקודות שראוי לדבר עליהם: 1 – נושא של תחזוקת הנוסחה.
אריה מצליח: בנוסחת האיזון יש כמה עיוותים כלליים שאנחנו כרגע מנסים יחד עם משרד הפנים ומשרד האוצר לטפל בהם כדי לפתור אותם.
אריה מצליח: אחת הדוגמאות, אגב, שצויינה כאן, ואותה אני לא בטוח שנוכל לתקן אבל ננסה, היא בעיית ההשפעה הקשה מידי של השינוי בסוציואקונומי על רשויות מקומיות, שהרי יש מין כאלה דברים שפתאום משתנה משהו, ראש העיר, יש כזה שיר שאומר: "כתבו עליו בעיתון והוא בכלל לא ידע שהוא כזה".
אריה מצליח: אז השתנה לו הסוציואקונומי, הוא בכלל לא יודע למה, ופתאום לוקחים לו מהמענק כמה מיליונים כשהוא לא מבין למה.
אריה מצליח: אז אנחנו חושבים שהעוצמה הגדולה מידי של ההשפעה של הסוציואקונומי בנוסחת האיזון צריך למתן אותה טיפה, וננסה לעשות את זה.
אריה מצליח: יש בעיה נוספת שיש רשויות מקומיות ששוב, נוסחה, כמו שאמר פה שר הפנים, אי אפשר בנוסחה אחת מתמטית לטפל בכל הבעיות של השלטון המקומי.
אריה מצליח: יש לנו בעיה לא קטנה שאנחנו קוראים לה: הבעיה של הרשויות הקטנות מהסוציואקונומי הגבוה, שהם משום מה נופלות בין הכיסאות.
אריה מצליח: זה רשויות שהמאפיין העיקרי שלהם: התושבים שלהם חזקים, אבל הרשויות עצמן הם חלשות, בעיקר בגלל הסיבה שאין להם הכנסות מארנונה עיסקית, וגם הפתרון לגבי רשויות מהסוג הזה הוא לטפל בהם מחוץ לנוסחה, וזה גם משהו שכבר כמה שנים אנחנו מנסים, ביחד עם משרד הפנים והאוצר לעשות, ואני מקווה שזה יצלח.
אריה מצליח: הנקודה האחרונה שאני מבקש להעיר, ברשותך, היא נושא משרד הביטחון.
אריה מצליח: קודם כל, היה לנו דיבורים בעבר עם משרד הביטחון.
אריה מצליח: למרבה הצער כל הדיבורים תמיד נדחים בגלל ועדת ברזילי שאוטוטו מסיימת את מסקנותיה, והאוטוטו הזה כבר נמשך למעלה מ – 4 שנים.
אריה מצליח: אני רוצה לומר שמשרד הביטחון קיים מגעים עם השלטון המקומי לפני שנה.
אריה מצליח: הם באו והציעו לנו מודל שבו הם יגישו לכל הרשויות המקומיות איזה שהוא תשריט מקצועי.
אריה מצליח: הם עכשיו עושים, מערכת הביטחון כרגע עושה מיפוי מלא דיגיטלי של כל הנכסים שברשותה.
אריה מצליח: הם הציעו לשלטון המקומי שאנחנו נקבל אז איז את התשריטים המקצועיים שלהם.
אריה מצליח: לנו אין בעיה עם זה, אגב, ובמקביל אנחנו מעוניינים גם לפשט את כל תהליך החיוב.
אריה מצליח: באמת לקבוע כמה נורמות פשוטות.
אריה מצליח: אבל הנושא הזה גם לא הבשיל, כי כולם מחכים לאותה ועדה שלא מסיימת את עבודתה.
אריה מצליח: אז אני תקווה שהיא באמת תסיים את עבודתה ונוכל באמת גם להסדיר את החובות הענקיים של משרד הביטחון לשלטון המקומי.
יואל חסון: טוב, יש לך, פינצי, תגובה לגבי הנושא של משרד הביטחון מעבר למה שהשר אמר?
רני פינצי: בהמשך למה שאמר אריה, קיבלנו, גם אנחנו קיבלנו את ההצהרה, באופן לא רשמי, של משרד הביטחון לעשות מיפוי עדכני של כל נכסי משרד הביטחון, והרשויות המקומיות תקבלנה לפי תעריף אחיד ארנונה על הנכסים, בהתאם למיפוי של משרד הביטחון.
רני פינצי: הבעיה העיקרית כרגע זה מנגנון העדכון.
רני פינצי: כלומר, מה קורה במעבר משנה לשנה.
רני פינצי: מנגנון העדכון שהוצע היה נמוך מידי, לא מביא מחשבון גידול בנכסים.
רני פינצי: כלומר, אם עכשיו יקימו עוד 3 בסיסים, או 5 מבנים באיזה שהוא מקום, הרשות המקומית לא תוכל ליהנות- - -
שמואל גולן: היא לא יודעת את זה בכלל.
רני פינצי: כשלא היית דיבר מר גולן על בעיית סיווג של הנכסים של משרד הביטחון.
רני פינצי: אז יש בעיה של סיווג ביטחוני, ולא נותנים לאנשי הרשות המקומית להיכנס ולמדוד.
רני פינצי: כשגם העניין הזה הצענו להקים, או לקחת חברה של אנשים עם סיווג ביטחוני הכי גבוה, שהם ירוצו ויעשו את המיפוי.
זאב בילסקי: תאמין לי, לא צריך, היום מלמעלה מודדים את הכל.
זאב בילסקי: לא צריך גם עדכון.
זאב בילסקי: רגע, בלי העדכון אפשר להוציא היום נייר ולהגיד מה משלמים?
זאב בילסקי: נעזוב את העדכון, לתמונה הבאה.
זאב בילסקי: בוא נעשה לפחות היום על הבסיסים הקיימים.
זאב בילסקי: עוד לא הקימו בסיסים חדשים.
זאב בילסקי: על הבסיסים הקיימים, למה שלא,
קריאה: העדכון זה מכשיר עיכוב.
קריאה: אתה לא מבין?
רני פינצי: יש פערים שנובעים ברובם מחיוב, מויכוח על שטחים.
רני פינצי: רשות מקומית אחת אומרת שהשטחים הם X והצבא אומר Y, ולא נותנים לאף אחד להיכנס לבדוק.
זאב בילסקי: אז בואו, תקימו עכשיו, תפנו לשישינסקי, הוא התפנה, שיהיה בורר, תוך שבוע כל מקום מציעים בוררות.
זאב בילסקי: למה שלא, למה אתם מושכים את זה?
זאב בילסקי: למה אתם, כל הדבר הזה.
רני פינצי: חבר הכנסת בילסקי, מה שאמרתי שכרגע, כדי לפתור את הבעיה יש הצעה שעומדת על השולחן.
רני פינצי: הבעיה שלה, זאת אומרת, לדעתי, ברגע.
יואל חסון: אתה יודע, פינצי, אני חייב להגיד לך משהו, אני ממש איבדתי את האמון בכם.
יואל חסון: אני אומר לך את זה בצער רב.
יואל חסון: כל פעם שומעים אותו דבר.
יואל חסון: אף אחד לא חושב מחוץ לקופסא.
יואל חסון: השר זה לא מעניין אותו.
יואל חסון: ככה זה גם נראה.
יואל חסון: אני אגיד לך את האמת, הוא בא, שהוא רצה ללכת היה לי התלבטות ביני לבין עצמי להתחיל להתעמת איתו על זה.
יואל חסון: כי אין דבר כזה ששר, שר מגיע לכל הדיון.
יואל חסון: אף אחד לא אמר שהוא בא ל – 10 דקות, וגם ל – 20 דקות.
זאב בילסקי: אתה לא התעמתת איתו.
יואל חסון: אני אומר לך, לא היה לי שווה כבר.
זאב בילסקי: אתה נחלשת.
יואל חסון: לא נחלשתי, ולא שום דבר.
יואל חסון: אני אומר לך את האמת, חבל לבזבז עליו אנרגיה בכלל.
יואל חסון: זה לא מעניין אותו.
יואל חסון: דברים אחרים מעניינים אותו.
יואל חסון: זה שום דבר לא מטריד אותו באמת.
יואל חסון: אף אחד באמת לא מתעסק בדברים האלה.
יואל חסון: אתה הולך הביתה.
יואל חסון: אתה שוקי, שמעתי שגם אתה מסיים את תפקידך, ככה אמרו לי אתמול,
שוקי אמרני: מה פתאום?
שמואל גולן: הוא רק התחיל.
שמואל גולן: מה אתה רוצה ממנו?
יואל חסון: לא, בועדה המחוזית.
שוקי אמרני: עכשיו התחלתי רק.
שוקי אמרני: 4 שנים הקרובות.
יואל חסון: לאף אחד באמת לא איכפת.
זאב בילסקי: עכשיו יש דיונים.
זאב בילסקי: ב – 2017 ימצאו לו מחליף.
יואל חסון: אני מעריך את זה שאתה בא, והכל, בסוף, אתה יודע,
רני פינצי: סליחה, אני חייב למחות.
יואל חסון: מצטער להגיד לך, אני לא מאמין לשום דבר כבר.
יואל חסון: אתם לא עשיתם, אתם לא עושים באמת שום דבר משמעותי לשנות את הדברים.
יואל חסון: אתם נסחטים כל הזמן.
יואל חסון: הכל פה נראה כמו שוק.
יואל חסון: הנושא הזה של מענקי איזון אף אחד לא באמת מביא אותם למצב של מיסוד הדבר הזה, ולא ממסדים, ולא עושים כאן בדיקת עומק אמיתית.
יואל חסון: עכשיו אומרים לי: לא מודדים את צה"ל, וכן מודדים את צה"ל.
יואל חסון: זה באמת הבעיה.
רני פינצי: אדוני היושב ראש, סליחה, בוא רק נבהיר את הדברים, עם כל הביקורת שלך על משרד הפנים, החיוב בין, החיוב של נכסי משרד הביטחון נעשים על ידי הרשויות המקומיות.
רני פינצי: כרגע יש הצעה, לאור דו"ח מבקר המדינה, לנסות להגיע לאיזה פתרון כולל מערכתי לעניין הזה, כי הרשויות המקומיות, חלקן מוציאות חיוב, חלקן מוציאות חיוב על פי הערכה.
רני פינצי: יש בינם ובין משרד הביטחון ויכוחים.
יואל חסון: אבל מה זה ויכוחים?
יואל חסון: עד מתי הם יהיו?
יואל חסון: מה זה ויכוחים?
יואל חסון: מי מכריע פה?
יואל חסון: מי דופק על השולחן ואומר: די.
יואל חסון: אתם הרי, תקשיב, אני, כשאני אהיה בפנסיה אתם תמשיכו להגיד אותו דבר.
יואל חסון: אז אל תגיד לי: יכול להיות.
יואל חסון: זה לא נורמלי.
יואל חסון: לא יכול להיות.
רני פינצי: זה לא עניין- - -
יואל חסון: פינצי, לא יכול להיות, ואני לא בא אליך בטענה.
רני פינצי: אתה מפנה את האצבע לכיוון הלא נכון.
רני פינצי: זה לא עניין,
יואל חסון: אני מפנה את האצבע לשני משרדי ממשלה.
רני פינצי: שבין משרד הביטחון,
יואל חסון: לא, לשני משרדי ממשלה שלא מסוגלים להגיע להסכמות.
רני פינצי: זה מה שאני מנסה להסביר לאדוני, זה לא בין משרד הפנים למשרד הביטחון.
רני פינצי: אתה אמרת זה.
יואל חסון: רגע, לא,
רני פינצי: מה שמשרד הפנים נכנס כרגע לתוך העניין הזה כדי לנסות להגיע לפתרון מערכתי.
רני פינצי: ואם, אנחנו מפעילים את הכוח שלנו כדי להגיע לנוסחת עדכון שהויכוח הזה יתייתר, ואם יהיה פעם אחת מיפוי שמשרד הביטחון מבצע אותו, ומוכן ...
רני פינצי: ויהיה נוסחת עדכון שהשלטון המקומי יכול לחיות איתה, אנחנו תומכים בעניין הזה.
רני פינצי: עכשיו, כל הויכוח כרגע, קודם כל, ההצעה עוד לא הושמה על השולחן באופן רשמי.
רני פינצי: בסוף זה בין כיס אחד של האוצר, כי בסוף משרד הביטחון ישלם את זה.
קרן טרנר: אין מצב.
קרן טרנר: זה קופת מדינה.
קרן טרנר: אין לנו באמת, זה לא שאחד החברים יש- - -
רני פינצי: המדינה, קרן, אוצר המדינה, שזה סך אוצר המדינה, לבין הרשויות המקומיות.
זאב בילסקי: כשהם הזרימו שפכים במשך 60 שנה, עד שבא משרד לאיכות הסביבה ואמר להם: רבותיי, אני אגיש תביעה אישית נגד שר הביטחון, נגד הרמטכ"ל, נגד מפקד זה- - -
יואל חסון: מפקדי מחנות.
זאב בילסקי: מפקדי מחנות.
זאב בילסקי: תאמין לי, הכל הסתדר.
זאב בילסקי: למה עכשיו לא נגיש תביעה, אתה שומע?
זאב בילסקי: משהו צריך לעשות, פינצי, אי אפשר למשוך את זה, ולמשוך את זה, הם חייבים כסף.
זאב בילסקי: מה איכפת, תאמין לי, אני גם חבר בועדת חוץ וביטחון, תאמין לי, הם יודעים יפה מאיפה לקחת את הכסף.
זאב בילסקי: עזוב אותך ממשרד הביטחון.
זאב בילסקי: אתה צריך להיות הבעל הבית של משרד הביטחון מאיפה יביא את הכסף?
זאב בילסקי: הוא חייב כסף.
זאב בילסקי: כמו שהוא חייב לספקים שלו, הוא חייב לרשויות המקומיות.
זאב בילסקי: לא משלם – נתלה אותו על עץ גבוה.
זאב בילסקי: למה אנחנו צריכים עוד פעם לשים, ומה יהיה עם העדכון?
זאב בילסקי: ואיך נמדוד?
זאב בילסקי: ואיך נעשה?
זאב בילסקי: שישלמו.
רני פינצי: עוד פעם, חבר כנסת בילסקי, אתם מפנים- - -
זאב בילסקי: אז למי נפנה?
רני פינצי: לכיוון הלא נכון.
זאב בילסקי: למי נפנה?
זאב בילסקי: אחד הלך, אתה נשארת.
רני פינצי: משרד הפנים, כרגע, מנסה לסייע לרשויות המקומיות.
רני פינצי: העניין הוא בין הרשויות המקומיות, שזה לא משרד הפנים.
זאב בילסקי: זה כן משרד הפנים.
זאב בילסקי: פינצי, תתחיל להבין, משרד הפנים זה האבא של הרשויות המקומיות, ואבא לא משאיר את הילדים שלו לבד.
רני פינצי: היות ולא אני מוציא את החיוב, לא אני מוציא את החיוב.
יואל חסון: ד"ר אמרני.
שוקי אמרני: שני דברים אני רוצה לומר, אדוני היושב ראש, למרות שאני קצת יותר מבוגר, אבל אני אומר שעם הגיל אומרים אנחנו מאבדים את התמימות בכל מיני תחומים, אסור לנו לאבד את התקווה.
שוקי אמרני: אז ננסה לשמור על התקווה שהדברים האלה אכן ישתנו, בגלל שאנחנו חייבים לשנות את זה.
שוקי אמרני: אני חושב שאנחנו יכולים לפעול כאן, ואני אקח את זה, את הנושא הזה לטיפול, מאחר והוא נושא חשוב, אפשר לפעול כאן בשני מישורים: מישור אחד זה ברמה הכללית.
שוקי אמרני: המישור היותר פרטני זה כאשר ישנו ויכוח, מחלוקת נאמר, בין מוסדות מדינה, ובמקרה הזה בין רשות מקומית לבין משרד הביטחון, הנחיות היועץ המשפטי לממשלה אומרות שהממונה על המחוז במשרד הפנים אמור לפשר במחלוקת הזו, ולקבוע הנחיות בתחום הזה.
שוקי אמרני: מה שאנחנו כן נוכל לעשות כאן, נעבוד גם ברמה הפרטנית, גם ברמה הכללית, והשר הנחה ברמה הכללית לפעול ולנסות לקדם את הסוגיות האלה.
שוקי אמרני: מדובר בהחלט, כמו שנאמר כאן, סוגיות מאד מורכבות, בעייתיות ולא פשוטות, שצריך לתת עליהם את הדעת.
שוקי אמרני: אבל אני חושב ברמה הפרטנית נוכל לקדם את הנושא הזה, ואני, גם בתוקף תפקידי כאחראי על הממונים על המחוזות, אעשה את הבדיקה הזו, ואנחה את הממונים שבאותם מקומות שישנה מחלוקת בין רשות מקומית לבין משרד הביטחון יקויים הדיון הזה, נשמע את החוות דעת של,
יואל חסון: אמרת זה פעם קודמת גם.
שוקי אמרני: לא, אני לא אמרתי את זה.
שוקי אמרני: לא התייחסתי לסוגיה הזאת.
יואל חסון: אני אראה לך, התחייבתם שתוך שישה חודשים יהיה, יימצא פתרון, ויגיעו להכרעה בנושא חובות ארנונה של משרד הביטחון.
שוקי אמרני: אני אומר כאן שמבחינתי, בכל אופן, מאחר ואני התחלתי תפקיד חדש בנושא, תפקיד שהוא לא היה קיים.
יואל חסון: מה התפקיד החדש שלך?
שוקי אמרני: לא, התפקיד שלי הוא המשנה למנכ"ל.
יואל חסון: זה אני יודע,
שוקי אמרני: משרד הפנים, שהוא ממונה על הממונים על המחוזות במסגרת התפקיד.
שוקי אמרני: ואני לוקח על עצמי, לאור הדברים שנאמרו כאן, וגם יש את ההנחיה של השר, וגם הפרובלמאטיקה שרני ציין אותה, לוקח את זה כדי לטפל בסוגיה הזו, ואני מתכוון ביכולותיי לקדם את הנושא.
יואל חסון: אמן.
ג'מאל זחאלקה: אפשר להציב לוחות זמנים?
יואל חסון: הצבנו.
יואל חסון: מה זה עזר?
ג'מאל זחאלקה: זה עזר?
יואל חסון: לא עזר.
ג'מאל זחאלקה: יש לך סמכות לפעול.
יואל חסון: צריך כנראה בחקיקה, וכנראה להם בחקיקה, ולהם בכל מיני בדיקות, ובאיומים, אבל גם דו"חות היו, וגם, אתה יודע?
יואל חסון: אני כבר אומר באמת: מה עוד אפשר לעשות?
יואל חסון: ועדת חקירה ממלכתית?
יואל חסון: אני אביא את זה לועדת חקירה ממלכתית?
יואל חסון: מה אני עושה?
יואל חסון: אני לא יודע מה לעשות.
יואל חסון: היו פה דו"חות מיוחדים.היו פה ישיבות אינסופיות.
יואל חסון: דיברו בעניין.
יואל חסון: דיבר כאן חבר הכנסת בילסקי באמת.
ג'מאל זחאלקה: אני אגיד לך מה תעשה, תתייעץ עם היועץ המשפטי לממשלה, ועם מבקר המדינה מהו הצעד המעשי, הסנקציה ...
ג'מאל זחאלקה: מחר בבוקר, ונגד מי.
ג'מאל זחאלקה: ואתה תראה שזה יזוז.
ג'מאל זחאלקה: יש לך ...
ג'מאל זחאלקה: ממשלה, יש לך מבקר המדינה.
ג'מאל זחאלקה: אתה מבקש שינחו אותך מה הסנקציה האישית שאפשר לעשות מחר בבוקר בסיטואציה כזאת?
יואל חסון: אגב, אתה הזכרת לי משהו חשוב.
יואל חסון: אתם יודעים, השבוע הולכת לעבור הצעת חוק שקובעת שאי תיקון ליקויים תיחשב עבירת משמעת, שזה מהפכה בתחום הביקורת, וזה מהלך מאד מאד חשוב.
יואל חסון: יכול להיות שזה יהיה הנושא הראשון שנטפל בו במסגרת החוק ונבקש אפשרות להליך משמעתי נגד כל מי שהיום מקבל החלטות בנושא הזה.
ג'מאל זחאלקה: אין מה לעשות.
יואל חסון: או לבצע החלטות ממשלה בנושא הזה, ולא ביצעו.
יואל חסון: אבל לא יודע באמת, הלוואי, אני, תראה, אני יותר ויותר חושב שעד שלא תהיה כאן חקיקת יסוד בנושא של השלטון המקומי, עד שיגדירו פה סדר אחת ולתמיד בין השלטון המרכזי לשלטון המקומי.
ג'מאל זחאלקה: שיהיה חוק.
יואל חסון: חקיקת יסוד בנושא של שלטון מקומי.
יואל חסון: וכל עוד הממשלה ממשיכה מצד אחד להעביר אחריות לשלטון המקומי ושהם יטפלו בהמון המון דברים, אבל לא מעבירים לא סמכות ולא כסף, ועדיין ראש עיר הכי בכיר שיכול להיות עדיין צריך לבוא כמעט לכל דבר למשרד הפנים, וצריך כל הזמן לבוא בפתחם של פקידים, וזה אדם שהוא נבחר באופן ישיר על ידי הציבור.
יואל חסון: ישיר.
יואל חסון: עדיין כשאני רואה לפעמים את התהליכים באמת המבזים שעוברים אנשים, אנשים נבחרים לפני פקידים, לא מדבר לפני שרים, זה נגיד עוד מילא, אפשר לקבל את זה, אבל פקידים, לא תמיד בכירים כמו פינצי וד"ר אמרני, אפילו פחות בכירים מכם.
יואל חסון: זה לדעתי מבזה, וזה לדעתי מעוות את כל התפיסה של שלטון שהוא מצד אחד צריך להיות שלטון מקומי, ואחר כך שלטון מרכזי.
יואל חסון: זה לא עובד ככה.
יואל חסון: תאמינו לי, ראש עיר קטנה בארצות-הברית יש לו יותר סמכויות מראש עיריית תל אביב.