GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יואל חסון: תוך חודש וחצי מהיום, לקבל החלטה בסוגיה התקציבית, אבל הם יכולים לקבל את ההחלטה רק אחרי שיחזרו כל הניירות ויהיה נייר אחד מוסכם שאתם תבואו ותגידו.
יואל חסון: אני אומר שמשרד הרווחה, הגורמים המקצועיים, יחד עם המנכ"ל, עם כל הגורמים, צריכים לבוא להגיד לשר, לשרים הרלוונטיים, ככה זה עולה.
יואל חסון: זה מה שעולה עכשיו תקבל החלטה.
רינת וייגלר: זה הוועדה.
יואל חסון: הוועדה.
מוריה כהן בקשי: זה בדיוק מה שהוועדה עושה.
רינת וייגלר: אדוני, רק כדי להבהיר.
רינת וייגלר: מי שמינה את הוועדה.
קריאה: זה לא רק מעוטי יכולת, רינת, שלא נתבלבל.
קריאה: זה כל נושא סל השירות וקביעת שכר הטרחה.
רינת וייגלר: לא, אנחנו כרגע, לא, אני רוצה להבהיר מה המנדט שלנו בוועדה ומה בדיוק כדי לחדד, כדי שלא יהיה פה דברים של אי-הבנה.
רינת וייגלר: ההנחיות לתאגידים הן הנחיות כוללות לטיפול בחסויים בתאגידים.
רינת וייגלר: אנחנו כרכנו את זה בנושא של החסויים חסרי האמצעים, שכן התפישה אומרת שמאחר ויש פלח גדול, לקרן אין אפשרות לממן, יש צורך לפתור את הבעיה של חסויים חסרי אמצעי ולצורך זה הוקמה הוועדה, זה מנדט הוועדה.
רינת וייגלר: בראש הוועדה עומד שר המשפטים, שחברים בה נציגי המשרדים.
רינת וייגלר: לכן, כחלק מהדו"ח שיוגש לשר המשפטים, צריכה להיות שם התייחסות לנושא התקציבי, אנחנו נבקש משר המשפטים, זה כתוב בדו"ח, שיש צורך לקבל, שהוא יכריע כמובן בהשתתפות השרים האחרים, שתהיה הכרעה בנושא התקציבי.
רינת וייגלר: אנחנו, בתפישה, אנחנו סבורים שלאחר שהנושא הזה ייפתר ויהיה לו תקצוב, ניתן יהיה ליישם את הנהלים.
יואל חסון: אז אנחנו אמרנו, תוך שלושה שבועות הניירות צריכים להגיע חזרה לדבר הזה.
יואל חסון: תוך חודש וחצי צריכה להתקבל החלטה של השרים, שר, שרים, אני גם אכתוב להם, בדיוק מה ההחלטה לגבי התקציב, מאיפה זה צריך לבוא.
יואל חסון: או עמדת האוצר מתקבלת שזה צריך לבוא מהמשאבים הקיימים, או שיגידו שזה צריך לבוא ממשאבים נוספים, שיקבלו החלטה.
יואל חסון: גם לא יודע מה סדר הגודל.
יואל חסון: אתם יודעים, זה יהיה מצחיק בסוף כשיתברר שסדר הגודל זה, לא יודע, שלושה מיליון, ארבעה מיליון, חמישה מיליון, לא יודע מה.
יואל חסון: מה סדר הגודל המוערך?
יואל חסון: לא רוצה להיכנס לזה.
יואל חסון: למרות שבעיקרון, כשאני שואל שאלה, את צריכה לענות.
רינת וייגלר: יש פשוט ויכוח גם על זה, אז אני לא רוצה להגיד את המספר.
יואל חסון: אבל תגידי לי אם זה במיליונים בודדים, זה בעשרות?
רינת וייגלר: זה יותר בעשרות מאשר במיליונים בודדים.
זאב פרידמן: אם אנחנו נקבל עוד שני מיליון בשנה, אנחנו נוכל להוריד את המעמסה של הרכז הטיפולי ב- 170.
יואל חסון: אתם באמת לא יחידים, יש גופים נוספים.
יואל חסון: עדיין זה, באמת, בראייה של מדינה, זה סכומים לא גבוהים.
זאב פרידמן: זה סכומים קטנים שיכולים לעזור להרבה אנשים.
יואל חסון: שיכולים לשנות מציאות והם לא כאלה, בסדר, לכן צריכה להיות הכרעה של הממשלה פה.
יואל חסון: אבל אני רוצה פשוט שתהיה הכרעה.
יואל חסון: גם אם הממשלה תבוא, תגיד לא רוצה, לא נותנת כסף מעבר, בסדר, מותר.
יואל חסון: הממשלה החליטה, זכותה.
יואל חסון: אני יכול להתווכח עם זה, אני אעלה לנאום ואני אגיד שזו החלטה לא טובה.
יואל חסון: אבל אני יכול לפחות לדעת שיש החלטה.
יואל חסון: אני רוצה שתהיה, תוך חודש וחצי, החלטה שהמשרדים הממשלתיים, על התקציב הזה ועל הכסף הזה, אל"ף, שמחליטים לתת אותו, ואם נותנים אותו מהמשאבים הקיימים, מביאים תוספת תקציב, או מחליטים שלא.
יואל חסון: ממשיכים עם מה שהיה עד היום וזו גם החלטה.
יואל חסון: אבל ההחלטה פה צריכה להיות.
יואל חסון: לגבי דבר נוסף שאני מבקש, שתדונו בו בשולחן העגול, זה בנושא של הרשות.
יואל חסון: בנושא של הרשות.
יואל חסון: תגבשו עמדה בנושא של הרשות.
יואל חסון: גם, אני לא יודע לקבוע כרגע אם הרשות היא נכונה או לא נכונה, אבל תדונו בנושא הרשות.
יואל חסון: תבחנו את הסוגיה הזאת באמת.
יואל חסון: שישבו כל הגורמים, תחליטו בעניין הרשות, מה העמדה שלכם בנושא הזה.
יואל חסון: דבר נוסף שיש בכוונתי לבקש ממחלקת המחקר בכנסת, אני מבקש שיכינו דו"ח השוואתי על הטיפול בחסויים בעולם, על איך זה הולך בעולם ואיך זה הולך אצלנו.
יואל חסון: זה מעניין אותי לדעת איפה אנחנו עומדים.
יואל חסון: יש עבודה כזאת?
זאב פרידמן: אין עבודה כזאת.
זאב פרידמן: מה שאני יודע, לפחות ממה שאני יודע ואני אומר את זה באמת בזהירות, הנושא של תאגיד מהסוג הזה הוא מאוד ייחודי, מאוד מאוד ייחודי.
זאב פרידמן: הנושא של Guardianship, זה נושא מאוד ייחודי כאן כתאגיד.
זאב פרידמן: אבל עבודה, אני אברך מאוד על כך.
יואל חסון: אנחנו נבקש ממחלקת המחקר של הכנסת לעשות עבודה מקיפה על הטיפול בחסויים, על כל ההתעסקות הזאת באוכלוסייה הזאת, בהשוואה לעולם או אולי השוואה למדינות ה- OECD, אנחנו אוהבים לעשות השוואות כאלה כל הזמן, ל- OECD  עכשיו, אז אולי נעשה שם, אולי זה המדד שניקח בעניין.
יואל חסון: לגבי מסקנות השולחן העגול, בעניין הביטוח הלאומי, הנושא של הביטוח הלאומי, כל סוגיית הביטוח הלאומי, אני לא חושב שאתם צריכים יותר משלושה שבועות לשבת ולסגור ולתת לי תשובה בעניין הזה.
יואל חסון: זה מספיק?
מוריה כהן בקשי: השאלה היא לא רק הסכום, השאלה היא באמת הקריטריונים מתי נכון לקבל גמלה ומתי למנות אפוטרופוס.
יואל חסון: של הביטוח הלאומי?
מוריה כהן בקשי: זו בדיוק שאל הבסיס לסיפור הזה, אבל זה קצת יותר מורכב.
זאב פרידמן: אדוני היושב-ראש, צריך לכל השולחנות האלה שהם חשובים.
יואל חסון: שולחן אחד, זה אחד שדן.
זאב פרידמן: שולחן אחד עגול, נציג האוצר.
יואל חסון: כל הגורמים זה נציג האוצר מבחינתי.
יואל חסון: הוא יקבל הודעה על כך.
יואל חסון: אבל שוב פעם אני אומר, משרד הרווחה, אתם ממונים על ריכוז השולחן.
יואל חסון: אתם צריכים לכתוב למשרדים הרלוונטיים שבעקבות החלטת הוועדה לביקורת המדינה, אנחנו צריכים לקיים שולחן עגול, לקבוע תאריך, להזמין את כולם.
יואל חסון: אם במידה אתם רואים שמישהו לא משתף פעולה בדבר הזה, נא להביא את זה לידיעת הוועדה לביקורת המדינה ואנחנו נדע לעקוב אחרי הדבר הזה, אבל זה אחריותכם להוביל את זה.
יואל חסון: אם אתם נתקלים בקשיים, חוסר שיתוף פעולה או משהו כזה, תדווחו לי ואז אני אסייע.
רינת וייגלר: הנושא, כפי שאדוני מציג אותו, אני יכולה לומר הנושא יובא על-ידינו למנכ"ל המשרד, בהתאם להחלטה כפי שתובא אלינו כמובן ואנחנו נבקש ממנו למנות את הצוות הזה.
רינת וייגלר: הוא יטיל את הביצוע על מי שהוא יחשוב שנכון שירכז את הצוות וחברי הצוות ימונו.
רינת וייגלר: אני מבקשת יותר משלושה שבועות.
רינת וייגלר: צריכה להיעשות פה עבודה.
רינת וייגלר: התקציב, כפי שמוריה אומרת, התקציב זה נגזרת מהתפישה.
יואל חסון: אני אעשה את זה כך, תוך שבוע אני צריך לקבל הודעה שהוקם השולחן העגול, תוך שבוע.
יואל חסון: עבודת השולחן העגול, לצורך הביטוח הלאומי, חודש וחצי, לצורך הרשות – שלושה חודשים.
יואל חסון: קבלת החלטה על הרשות.
יואל חסון: עמדה, לא, מה שתחליטו, אני לא בא לשפוט אותה כרגע.
יואל חסון: חודש וחצי בעניין ביטוח לאומי, שלושה חודשים בעניין הרשות ותוך שבוע הודעה שהוקמה, זאת אומרת, עשו הפעולות והודיעו לי שיש תאריך כבר לישיבה ראשונה, של השולחן העגול.
יואל חסון: אני בתחילת מושב הקיץ, לאחר שנחזור, אנחנו יוצאים לפגרה בערך בעוד חודש וחצי.
יואל חסון: לאחר, ממש בחודש הראשון של מושב הקיץ, הוועדה לביקורת המדינה תתכנס לדיון מעקב בנושא הזה, שבו אנחנו נבחן גם עד אז יהיה לנו את הדו"ח של מחלקת המחקר שזה יהיה מעניין לראות.
יואל חסון: נבחן את פעילות השולחן העגול ואת כל הדברים שעלו כאן בשאלות.
יואל חסון: בנושא העניין הפרטני, אני מבקש, קודם כל אתה יכול בכתב להגיש אלי מסמכים ואת כל טענותיך שאמרת כאן בעל-פה, אתה יכול להעביר אלי בכתב.
יואל חסון: שמעתם את הטענות.
יואל חסון: אני מבקש בתוך שלושה שבועות לקבל התייחסות פרטנית לגבי הטענות שהיו כאן.
יואל חסון: אני גם מבקש ממך, מר פרידמן, לפגוש את האדון, אני מבקש ממך.
זאב פרידמן: אני אשמח לאיזה שהוא הליך של הידברות.
זאב פרידמן: בוא אלינו.
יואל חסון: תיפגשו במקום  שתחליטו שאתם נפגשים.
יואל חסון: אתם נפגשים, תלמד, תשמע, תראה את הבעיות, כי התמונות הן מאוד קשות ותדווח לי אחר-כך, עם העתק למבקר, מה בדיוק נעשה בעניין הפרטני הזה.
יואל חסון: חבר'ה, כולכם עוסקים בעבודה באמת באמת חשובה וקדושה בעיני, תמשיכו לעשות את זה ותטפלו ותשנו את המציאות.
יואל חסון: שלום, בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה לענייני ביקורת המדינה בנושא דיון מחדש בהצעת חוק מבקר המדינה (תיקון ליקויים).
יואל חסון: אנחנו הגענו לסיכום ולהסכמה על נוסח חדש שאנחנו רואים להביא לקריאה שנייה ושלישית, נקווה בשבוע הבא.
יואל חסון: גלעד, אולי תסביר מה אנחנו צריכים לעשות פה עכשיו.
גלעד ארדן: מבחינת הפרוצדורה, הוועדה צריכה להצביע לפי סעיף 124 לתקנון, על חידוש הדיונים בהצעת החוק וככל שהיא תצביע בעד, אז נוכל לחדש את הדיונים ובעצם לפתוח את הדיון מחדש.
יואל חסון: אז אני מבקש להעלות להצבעה עכשיו, על-פי סעיף 124, את תקנון הכנסת, לחידוש הדיון בהצעת החוק.
יואל חסון: מי נגד, מי נמנע?
יואל חסון: אני קובע שזה אושר.
יואל חסון: הצבעה בעד - רוב נגד - מיעוט ההצעה התקבלה     	בואו נתחיל לדון בחוק.
יואל חסון: צחי, אתה תציג את הנוסח הסופי.
צחי סעד: בעקבות הדיון האחרון שהתקיים פה בוועדה בנושא הצעת החוק, התקיימה פגישה בין נציגי משרדנו ונציגי משרד המשפטים, בהשתתפות שר המשפטים, והוסכם על נוסח שמקובל על כולנו, כשמדובר על נוסח שהוא פשרה בין כל ההצעות שהיו עד היום, זאת אומרת הצעת החוק הפרטית, הצעת הוועדה, ההסתייגויות של משרד המשפטים, ולמעשה, הנוסח הזה לוקח את סעיף א' מתוך ההסתייגויות של משרד המשפטים וקובע אותו כסעיף 21ג בחוק וזה יהיה התיקון שייכנס לחוק בנושא אי-ביצוע פעולות לתיקון ליקויים.
צחי סעד: אני יכול לקרוא את זה: "לא קיים עובד הגוף המבוקר את שהוטל עליו, מכוח סעיפים 21א' או 21ב' וכל זאת ללא הצדק סביר, יהווה הדבר עבירת משמעת לפי הדין המשמעתי החל באותו הגוף המבוקר".
צחי סעד: זה הנוסח שהוסכם ואנחנו מציעים אותו להחלטת הוועדה.
יואל חסון: אני רוצה להגיד כמה דברים על התהליך ועל התוצאה.
יואל חסון: קודם כל, צריך לומר, הצעת החוק הזאת התחילה ביוזמתו של חבר הכנסת לשעבר אופיר פינס וביוזמתי.
יואל חסון: באמת במקור, הצעת החוק היתה דומה מאוד להצעה שצחי הקריא כרגע.
יואל חסון: במסגרת התהליך, בהתדיינויות שהיו גם בוועדה, גם מחוץ לוועדה, היה רצון להרחיב וליצור חוק הרבה יותר משמעותי ורחב והוועדה באמת בדיון האחרון שהיא קיימה, היא אישרה נוסח הרבה יותר רחב מהנוסח הזה.
יואל חסון: לצערי, בגלל חילוקי הדעות שיש בינינו לבין משרד המשפטים, היה קושי להעביר את הנוסח הרחב שהוועדה לביקורת המדינה חשבה שהוא הנוסח הנכון.
יואל חסון: אני רוצה להגיד בצורה ברורה, אני חושב שזה היה הנוסח הנכון.
יואל חסון: אני חושב שהדבר הנכון לעשות היה להעביר את הנוסח שאישרה הוועדה לביקורת המדינה בישיבתה האחרונה, זה הדבר הנכון ביותר שהיה צריך לעשות, אבל לפעמים עדיף מעט מאשר שום דבר ואני חושב שבתהליכים כאלה, לפעמים הדרך הנכונה היא לעשות אותם בשלבים ויכול להיות שהרצון לעשות הרחבה במכה אחת, היא כנראה היתה גדולה על המערכות.
יואל חסון: אני מקווה שאנחנו עוד נמשיך ונתקן ונשפר את החוק הזה ונייצר בסופו של דבר, שזאת מטרת החוק, לייצר ביקורת הרבה יותר אפקטיבית, הרבה יותר משפיעה, ביקורת שיש לה הרתעה, ביקורת שיכולה לשנות מציאות ואני חושב שהסעיף הזה, גם אם הוא לא שלם, הוא מוסיף לבנה נוספת לחומה הבצורה שנדרשת בתחום הביקורת בישראל.
יואל חסון: אני חושב שבכל-זאת, זה הישג חשוב ואני מקווה שהוא יוביל גם בהמשך לתיקונים נוספים שישפרו גם את יכולת העבודה של הוועדה לענייני ביקורת המדינה, מול הרשות המבצעת וגם כמובן את עבודת מוסד מבקר המדינה.
יואל חסון: אז אני הייתי רוצה לאשר את הנוסח, אם תוכל להקריא אותו עוד פעם.
עמי ברקוביץ: קודם כל, הנוסח, זה היה פשוט, ממש שינויים קלים של נוסח, אבל הנוסח שאתה הנחת למליאה.
גלעד ארדן: אני אקריא את זה שוב, בנוסח שכבר עבר את הנסחית.
גלעד ארדן: זה כך: "בחוק מבקר המדינה, הוספת סעיף 21ג', בחוק מבקר המדינה התשי"ח-1958 [נוסח משולב], אחרי סעיף 21ב יבוא: "21ג.
גלעד ארדן: אי-ביצוע פעולות לתיקון ליקויים.
גלעד ארדן: לא קיים עובד גוף מבוקר את שהוטל עליו מכוח סעיף 21א או 21ב, ללא הצדק סביר, יהווה הדבר עבירת משמעת לפי הדין המשמעתי החל באותו גוף מבוקר".
יואל חסון: זה הנוסח?
צחי סעד: זה הסעיף היחיד שעולה.
יואל חסון: זה הסעיף היחיד שיעלה להצבעה לקריאה שנייה ושלישית במליאה.
יואל חסון: יש הסכמה?
יואל חסון: הכל בסדר?
יואל חסון: אז אני מבקש לאשר את הנוסח שהוקרא על-ידי גלעד קרן, היועץ המשפטי שלנו.
יואל חסון: מי בעד הנוסח, ירים את ידו.
יואל חסון: הצבעה בעד - רוב נגד - מיעוט הנוסח התקבל     	אני קובע שזה אושר בוועדה ויועלה למליאה לקריאה שנייה ושלישית.
יואל חסון: בוקר טוב, תודה.
יואל חסון: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה לענייני ביקורת המדינה בנושא הצעה לסדר היום (דיון מהיר): אי שוויון באיוש תפקידים בוועדות תכנון ובנייה מקומיות, של חבר הכנסת חמד עמאר.
יואל חסון: אדוני, חבר הכנסת הנכבד, אנא תציג את הנושא.
חמד עמאר: אדוני יושב הראש, אורחים.
חמד עמאר: אני קיבלתי כמה מכתבים מכמה אנשים בקשר לועדת תכנון ובנייה, ואמרתי אני רוצה לבדוק את הנושא, לאחר שהגשתי את הבקשה לדיון מהיר בנושא.
חמד עמאר: התחלתי לבדוק והתברר לי בשנת 2002 הייתה תקנה שבאה להגביל תקופת זמן, תקנה של חוזר מנכ"ל שבאה להגביל תקופת זמן של יושב ראש וועדת תכנון ובנייה מרחבית ל-5 שנים.
חמד עמאר: והיו שתי סיבות לנושא.
חמד עמאר: אחת, שלילת כוח מיושב ראש של וועדה, אם הוא יושב בוועדה לתקופה ארוכה; שתיים, זה לתת אפשרות לאזרחים נוספים להיכנס לתפקיד הזה.
חמד עמאר: אמרתי שתי סיבות מאד טובות, מאד עוזרות.
חמד עמאר: הלכתי ובדקתי לעומק ואמרתי האם חוזר המנכ"ל הזה מתקיים אצל כולם או יש איפה ואיפה.
חמד עמאר: בדקתי לעומק והתברר לי שחוזר מנכ"ל חל על אנשים, על סוג מסוים של אנשים ולא חל על כולם.
חמד עמאר: והנושא עלה אחרי ששני יושבי ראש של וועדות מרחביות דרוזים פוטרו, החליטו לפטר אותם.
חמד עמאר: והסיבה – כי עברה תקופה של 5 שנים.
יואל חסון: ורק אותם פיטרו?
חמד עמאר: רק אותם פיטרו, לפי הנתונים שקיבלתי את שניהם פיטרו בגלל 5 שנים.
שלמה מולה: אתה יכול להגיד באיזה מקומות?
חמד עמאר: בוועדה מרחבית באזור תמרה, גליל זה נקרא; והשנייה מרכז הגליל, שפלת הגליל.
חמד עמאר: זה מרחבית, יש את המחוזית ויש את המרחבית.
חמד עמאר: זה מקומית מרחבית.
חמד עמאר: שניהם פוטרו.
יוסף ברון: אדוני בדק שרק שם פוטרו?
חמד עמאר: אני בדקתי יותר כמה לא פוטרו שעברו את ה-5 שנים, ואני אגיד לך אדוני,
יוסף ברון: על זה אני מדבר.
יוסף ברון: אדוני אמר שהוא בדק.
חמד עמאר: אני אגיד לך, יש לי 4 אנשים שפוטרו.
חמד עמאר: התברר לי שאותם ארבעה, רובם הם בני מיעוטים.
חמד עמאר: התברר לי שאין אף בן מעוטים עכשיו שהוא יושב ראש וועדה מרחבית.
חמד עמאר: יש יושב ראש וועדה מרחבית היום בן מיעוטים?
יוסף ברון: וודאי.
יוסף ברון: אצלי במחוז.
חמד עמאר: איזה מחוז?
יוסף ברון: צפון.
יוסף ברון: ראפפא חג'גראס, חמוד סייח.
חמד עמאר: זה קציני מחוז לא יושבי ראש וועדות.
חמד עמאר: הם מינויים זמנים אדוני.
יואל חסון: טוב, טוב, סליחה, אדוני, אני מודה לך,
יוסף ברון: אדוני שאל אותי שאלה.
חמד עמאר: מינויים זמניים אדוני.
חמד עמאר: אדוני, אני בדקתי ומצאתי, אני באמת בדקתי וראיתי שיש יושבי ראשד של וועדות מחוזיות שמכהנים מעל 10 שנים, ואותו חוזר מנכ"ל לא חל עליהם.
חמד עמאר: ואני רציתי לשאול, האם יושב ראש וועדת תכנון ובנייה הוא מינוי מקצועי או מינוי פוליטי?
חמד עמאר: השאלה אם הוא מינוי מקצועי – האם יש וועדת איתור?
חמד עמאר: האם יש מכרז חיצוני?
חמד עמאר: מכרז פנימי?
חמד עמאר: והאם זה מינוי פוליטי שמתחלף שר, השר מחליט שאותו יושב ראש טוב אשר יהיה, כמה שיהיה טוב, זה לא משנה – הוא לא מזוהה פוליטית איתו, צריך לבוא ולהחליף אותו ולהביא איש שלו כמזוהה פוליטי.
שלמה מולה: אין דבר כזה בשירות הציבורי.
חמד עמאר: אין דבר כזה בשירות הציבורי?
שלמה מולה: למשרת אמון יש רק מנכ"ל, כל היתר חייבים- - -
חמד עמאר: אז אנחנו נקבל את התשובה הזאת ממשרד הפנים, כי יש אחד שמשמש יושב ראש, שכבר יותר משלוש קדנציות, שהוא גם משמש יושב ראש סניף של איזו שהיא מפלגה מסוימת, ואותו איש משמש עכשיו יושב ראש בשפרעם, שהוא עבר מוועדה לוועדה,
שלמה מולה: תגיד את השם של המפלגה, ש"ס?
חמד עמאר: משמש יושב ראש בשפרעם ואני מכיר אותו אישית.
שלמה מולה: רגע לא הבנתי, למה אתה מתקשה להגיד?
שלמה מולה: תגיד ש"ס.
חמד עמאר: זה לא צריך להגיד, אנחנו לא צריכים להגיד את זה, זה ברור מאליו.
שלמה מולה: חייבים להגיד, זה בדיוק המקום שצריך להגיד.
שלמה מולה: אנחנו לא צריכים לפחד מאף אחד.
חמד עמאר: זה ברור מאליו.
חמד עמאר: ודווקא, אדוני יושב הראש, שני יושב הראש שפוטרו, אחד מהם עבר וועדת איתור, והוא עובד של המשרד מעל 20 שנה, שעבר את כל וועדת האיתור והחליטו לבוא ולמנות אותו כיושב ראש.
חמד עמאר: הסתיימו 5 שנים, תעשו כמו שאתם עושים עם כולם – תעבירו אותו לוועדה מרחבית אחרת.
חמד עמאר: למה אותו דווקא החלטתם לפטר?
חמד עמאר: ולמה דווקא השני החלטתם לפטר אחרי 5 שנים בהודעה מיום ליום?
חמד עמאר: לבוא ולהגיד לו – "אתה הולך הביתה".
חמד עמאר: את הדברים האלה אני לא מצליח להבין, אדוני יושב הראש.
חמד עמאר: האם בנושא הזה יש שוויוניות או אין שוויוניות?
חמד עמאר: האם ההחלטה לבוא ולפטר בגלל שהשם שלו מוהנה עזימי, או בגלל שהוא איש לא מקצועי?
חמד עמאר: אם הוא איש לא מקצועי, לפי חוות דעת שקיבלתי של משרד הפנים, שהוא איש מקצועי ועבר את כל התהליכים, ומשמש בוועדה בעבודה מעל 20 שנה של עובד של משרד הפנים, והתחיל בפיקוח.
חמד עמאר: היה מפקח של המשרד הפנים בוועדת תכנון ובנייה.
חמד עמאר: אחרי זה עבר ועלה בתפקידים עד שהגיע ליושב ראש.
חמד עמאר: זה אומר שהוא איש מקצועי, איש מקצועי שצריך לבוא ולהתייחס אליו כמו שמתייחסים לאחד בשם שמחוני, שהחליטו, בגלל שהוא מקורב למי שצריך להיות מקורב, מעבירים אותו לוועדה אחרת, והוא 20 שנה בתפקיד.
חמד עמאר: או אחד בשם לנקרי, או מקורב, הוא 16 שנים בתפקיד,
שלמה מולה: למה אתה לא אומר למי הוא מקורב?
שלמה מולה: אתה מפתיע אותי.
חמד עמאר: אותו תפקיד.
חמד עמאר: העבירו אותו מוועדה לוועדה.
חמד עמאר: עברו 5 שנים, החליטו להעביר אותו לוועדה אחרת.
חמד עמאר: אחד כמו דודו,
שלמה מולה: חמד, תקשיב, פה זה וועדה לביקורת המדינה.
שלמה מולה: בוועדה לביקורת המדינה צריך להגיד גם את השמות למי הוא מקורב, איך הוא מקורב.
שלמה מולה: מה אתה מסתתר?
שלמה מולה: תגיד את הכל בגלוי.
שלמה מולה: כאן פה, אני אומר לך, אתה אומר לנקרי, למי הוא מקורב?
שלמה מולה: אם אתה לא יודע אז,
קריאה: אולי הוא מתבייש, מה לעשות?
שלמה מולה: מה יש לו להתבייש?
שלמה מולה: אין מה להתבייש.
חמד עמאר: אדוני חבר הכנסת, ברגע שאתה אומר מקורב זה כואב יותר לבוא ולהגיד זה של איש ש"ס,
שלמה מולה: אני רוצה לדעת למי הוא מקורב.
חמד עמאר: הוא מקורב לאיזה יושב ראש של סניף מסוים של מפלגה מסוימת שמשמשת היום,
שלמה מולה: אז תגיד לי מי זה.
חמד עמאר: אני לא אגיד את השם, אני לא אזכיר את השם של המפלגה, כי יכול להיות שבפעם הבאה יהיה מקורב למפלגה אחרת.
חמד עמאר: אני לא מדבר עכשיו על מפלגות.
חמד עמאר: יכול להיות שיושב ראש,
יואל חסון: תגיד רגע, מה השמות של שני האנשים שהודחו עוד פעם?
חמד עמאר: אלי שמחון שמשמש 16 שנה,
יואל חסון: לא, לא, אלה שאתה טוען שפיטרו.
חמד עמאר: מוהנה עזימי וסמיר והבה.
חמד עמאר: הם יושבים פה.
יואל חסון: עכשיו תגיד, לגבי השניים האלה – איפה היה סמיר?
יואל חסון: באיזה תפקיד?
חמד עמאר: לב הגליל, שפלת הגליל.
יואל חסון: והשני עזימי?
חמד עמאר: גליל מרכזי.
יואל חסון: יושבי ראש וועדה מרחבית?
חמד עמאר: השאלה הנשאלת, האם יש שוויוניות בנושא, זה אחד, והאם הפיטורים האלה חלים על כל אחד שעבר 5 שנים, או יש איפה ואיפה.
חמד עמאר: זו שאלה ראשונה.
חמד עמאר: השאלה השנייה שלי – האם הבחירה שלכם ביושבי ראש וועדות מרחביות, האם הנושא מקצועי או נושא פוליטי?
חמד עמאר: מקצועי – יש וועדת איתור של אותם אנשים, יש מכרז פנימי, יש מכרז חיצוני?
חמד עמאר: איך מתארים ומחליטים שאותו איש ישמש כיושב ראש.
חמד עמאר: אדוני, אני רוצה לקבל תשובה ברורה, אז כדאי לך שתשמש את התשובות.
חמד עמאר: שני הדברים האלה, אם אנחנו נצריך לקבל תשובה, ואיך קורה שיש כמה אנשים שמשמשים בתפקיד המון זמן ולא 5 שנים, אלא מעל 10 שנים, ובאותם אנשים אף אחד לא נוגע בהם.
חמד עמאר: האם בגלל שהם מקורבים לאיזה שהוא גוף פוליטי מסוים, או בגלל שהם סופר סטאר מקצועיים, מאיפה שעוברים עושים את העבודה הכי טובה שיש, או בגלל שהם מקורבים פוליטית.
חמד עמאר: אני רוצה לקבל את התשובות האלה, כי אני מאמין היום במצב הקיים, במצב התכנוני הקיים במגזר הלא יהודי, וברגישות של הנושא, כדאי וכדאי מאד, שמי שמכיר את המנטאליות ישמש שם כיושב ראש.
חמד עמאר: ואחד הדברים שקראתי שם שהייתה החלטה כזאת איפה שנוגע למגזר הלא יהודי, שאותו יושב ראש תהיה לו את הנגישות ואת הרגישות לנושא הזה של הנושא של בני מיעוטים, שישמש שם יושב ראש.
חמד עמאר: ואני לא רוצה לקבל שקצין מחוז מסוים משמש כיושב ראש וועדה זמנית, ולבוא להגיד לי יש לי את סייח, עכשיו החליף ואני יודע שהוא קצין מחוז, והוא בהגדרה שלו קצין מחוז והוא לא החליף אותו כתפקיד קבוע, הוא החליף אותו כתפקיד זמני, עד למצוא את המקורב ולהכניס אותו לשם לתפקיד.
יואל חסון: אני רוצה לשמוע את משרד הפנים.
מרגלית בוטרמן: שנייה, אני מבינה שזאת היועצת המשפטית של הוועדה?
יואל חסון: היא נציגת מבקר המדינה.
מרגלית בוטרמן: נציגת מבקר המדינה.
מרגלית בוטרמן: קודם כל, שני המקרים, ולא הודיעו לנו שמדובר פה על מקרים ספציפיים, אבל שני המקרים האלה נדונים כרגע בבית משפט, אז השאלה היא אם בכלל הוועדה יכולה לדון.
יואל חסון: הדברים נבדקו מראש, בכנסת אפשר לדון בנושא הזה, גם כשהדברים מול בית המשפט; ואני אגיד לך אפילו יותר מזה – בית המשפט בדרך כלל,
מרגלית בוטרמן: בסדר.
יואל חסון: את רוצה להקשיב?
יואל חסון: בית המשפט בדרך כלל אפילו רואה בדיונים האלה לפעמים על פי שיקול דעתו, כחומר שיכול לבוא לתשומת ליבו של בית המשפט.
יואל חסון: זה גם קורה בדיונים בבג"ץ וגם בדיונים רגילים, וזה הכל.
יואל חסון: ולכן אתם מחויבים, סליחה גברתי, שתדעי את זה, את בטח יועצת משפטית, או משהו כזה.
מרגלית בוטרמן: נכון.
יואל חסון: אז אני קודם כל אומר שאת מחויבת לדבר כאן ולהגיד כאן את הדברים בצורה פתוחה, ברורה, לא להתכסות סביב העניין שמדובר בדיון משפטי שנמצא במהלך משפטי.
מרגלית בוטרמן: לא, לא, להיפך.
מרגלית בוטרמן: אנחנו גם רוצים לציין שהתביעה של מר סמיר והבה לבית הדין לעבודה נדחתה על ידי בית הדין, זאת אומרת התביעה שלו כנגד הפסקת העבודה.
ג'מאל ח'יר: את מזייפת את מטרת הוועדה.
ג'מאל ח'יר: לא נדחה שום דבר, לא הוגשה בכלל תביעה.
מרגלית בוטרמן: מר סמיר והבה הגיש תביעה לבית הדין לעבודה.
ג'מאל ח'יר: לא הוגשה תביעה בכלל.
חמד עמאר: גברתי, אני שאלתי שאלות ברורות, שאין מקום להיכנס לאופן ספציפי, אני שאלתי שאלות באופן כללי.
חמד עמאר: האם הנושא הוא מקצועי או לא מקצועי והאם יש שוויוניות בנושא.
יואל חסון: תודה, אני הבנתי.
מרגלית בוטרמן: נדונה בבית משפט, היא נדחתה.
מרגלית בוטרמן: היא בשלב בינים, לא ניתן צו ביניים כרגע.
ג'מאל ח'יר: את מטעה את הוועדה.
ג'מאל ח'יר: לא הוגשה תביעה, אך אפשר, את עורכת דין.
ג'מאל ח'יר: את יודעת מה משמעות נדחתה?
ג'מאל ח'יר: מעשה בית דין.
ג'מאל ח'יר: הוא לא הגיש תביעה, איך יהיה מעשה בית דין?
מרגלית בוטרמן: מר סמיר והבה הגיש תביעה.
ג'מאל ח'יר: הוא הגיש בקשה לשימוע.
ג'מאל ח'יר: נעשה שימוע, נקודה סוף פסוק.
מרגלית בוטרמן: אבל,
יואל חסון: לא, סליחה רגע, היה שימוע או דיון בבית דין לעבודה?
מרגלית בוטרמן: היה דיון, הוא הגיש תביעה לבית הדין לעבודה כנגד ההודעה על הפסקת הכהונה שלו.
ג'מאל ח'יר: זה לא נכון.
יואל חסון: אבל הוא אומר שזה לא נכון.
יואל חסון: מי אומר את האמת פה?
ג'מאל ח'יר: אנחנו הוצאנו צו לעשות שימוע, עשינו שימוע, נגמר.
ג'מאל ח'יר: לא הייתה תביעה.
יעקב אדרי: אבל פה נשאלה שאלה אחרת לגמרי.
חמד עמאר: אדוני, אני לא רוצה להזיז את הדיון לנושא שלא לשמו התכנסנו.
חמד עמאר: אנחנו התכנסנו בנושא השוויוניות בנושא ועל המקצועיות בנושא.
יואל חסון: אני רוצה שבאמת מר ברון שתתייחס לדברים של חבר הכנסת עמאר, ותענה לשאלות שהוא שאל, ויש לי כמה שאלות בהמשך, אני אשאל אותך גם, אבל תתייחס לדברים.
יוסף ברון: טוב.
יוסף ברון: קודם כל בוקר טוב לכם ואני מודה על הדיון הזה.
יוסף ברון: אני חושב שבסופו של דיון אני בטח גם תודו לי שאני נכנסתי לסוגיה הזאת ועשיתי סדר.
יוסף ברון: אבל אני לא אקדים את המאוחר.
יוסף ברון: אני ממונה מחוז צפון במשרד הפנים.
יוסף ברון: אני בתפקידי כשנתיים וכמה חודשים, וכשהגעתי למחוז התברר שיש סוגיה של יושבי ראש וועדות מרחביות שמכהנים מעל לפי מה שנקבע בחוזר מנכ"ל, הוא ציטט את החוזר משנת 2002 ויש גם חוזר משנת 2004, שמחדד עוד יותר את ההוראות.
יוסף ברון: הוא אומר שכהונת יושבי ראש קצובה ל-5 שנים.
יוסף ברון: הדברים האלה,
יעקב אדרי: יש אפשרות להארכה?
יעקב אדרי: החלטה של הממונה, של השר, של המנכ"ל, יש דבר כזה?
יוסף ברון: הואיל וזה חוזר מנכ"ל אז הפה שאיתי הוא גם פה שיכול לאסור וגם בדיוק הפוך, אז אני מניח שבמקרים מאד חריגים אפשר להאריך, אבל מעולם לא נעשה שימוש להארכה בצורה חוקית.
יוסף ברון: זאת אומרת שמישהו פנה וביקש להאריך והאריכו לו.
יוסף ברון: לא נעשה דבר כזה.
יוסף ברון: בדרך כלל אנחנו אומרים ב-5 שנים, וכשזה לא נעשה זה נעשה מרשלנות או מחוסר שימת לב לסוגיה הזאת.
יוסף ברון: כשאני הגעתי למחוז הבנתי שזו סוגיה כאובה, ואמרתי – אני הולך לעשות סדר בדברים האלה.
יוסף ברון: כך גם ציינתי והצהרתי בבתי הדין השונים שבהם הופעתי, ואני תיכף אצטט את מה שאמרו העותרים בבית הדין האזורי לעבודה, שמי שטען שלא היה דיון.
יוסף ברון: היה דיון בבית הדין האזורי, ושם הם אמרו שהממונה על המחוז אכן החליף יושבי ראש רבים במחוז.
שלמה מולה: ממתי חוזר המנכ"ל הזה?
יוסף ברון: מ-2002 ומ-2004, שני חוזרי מנכ"ל.
מרגלית בוטרמן: החוזר נקבע ב-2002.
מרגלית בוטרמן: בעקבות החוזר היו הליכים משפטים, יושבי ראש שכיהנו אז קיבלו את ההחלטה.
מרגלית בוטרמן: ברגע שרצו ליישם אותה לקח זמן עד היישום שלה.
מרגלית בוטרמן: בשנת 2004 הוחל ביישום שלה.
יוסף ברון: אני רק במאמר מוסגר אצטט רק את מה שאמר השופט קוגן בבית הדין האזורי לעבודה, בדיון.
יוסף ברון: הוא אמר שגם אם משרד הפנים לא היה מפעיל את סמכותו כאמור בחוזר, הוא אומר – אני כבית משפט הייתי עומד על כך שתקיימו את החוזר הזה; כי הוא חושב, וגם המדינה חושבת ככה, שבעלי תפקידים שיש להם סמכויות כאלה נרחבות בחוק התכנון והבנייה, לא צריכים לאחוז בקרנות המזבח ולהמשיך לאחוז בתפקידם מעל ומעבר למה שקבע חוזר המנכ"ל.
ג'מאל ח'יר: למען ההגינות, תגיד שאתה לא יודע על קיום מנכ"ל מ-2004.
יוסף ברון: בוודאי שידעתי.
ג'מאל ח'יר: לא ידעת.
ג'מאל ח'יר: (מדברים ביחד) הוא לא ידע על קיומו של חוזר מנכ"ל מ-2004, רק אחרי שהמצאנו לו את זה.
חמד עמאר: זו שאלה מאד חשובה.
חמד עמאר: שלמה בוחבוט משמש יושב ראש הוועדה המרחבית 20 שנה, נכון, או שאני טועה?
חמד עמאר: למה החלטת דווקא לא להתחיל עם מישהו שמשמש 20 שנה?
חמד עמאר: החלטת להתחיל עם אנשים שעברו את ה-5 שנים ביומיים?
חמד עמאר: למה לא החלטת באמת שמי שמשמש 20 שנה, הוא כבר משורש חזק.
ג'מאל ח'יר: הוא כבר קיבל קביעות.
יוסף ברון: אני אענה לכל השאלות שלך.
יוסף ברון: הואיל ואמרת, פתחת את דבריך שעשית בדיקה, אז כנראה הבדיקה לא הייתה מושלמת, ומי שאסף לך את החומר לא בדק טוב את הדברים.
יוסף ברון: אינו דומה דין של שלמה בוחבוט לדיון של יושבי הראש האחרים על פי סעיף 19 א', כי שלמה בוחבוט לא מונה על ידי הממונה על המחוז, אלא על ידי חברה הוועדה עצמה.
חמד עמאר: אלי שמחון.
יוסף ברון: יפה אדוני, אני שמח שאתה,
חנא סוייד: אתה מטעה פה, אתה מטעה בצורה גסה ביותר את הוועדה, כי בוחבוט הוא מקרה ממש יוצא דופן, הוא לא על פי אף חוק.
חנא סוייד: הוא לא על פי סעיף 18, לא על פי סעיף 19, לא על פי וועדה מרחבית עם רשות גדולה.
חנא סוייד: הוא מקרה מאד מיוחד.
חנא סוייד: אז אנא, אל תטעה את הוועדה.
יוסף ברון: אדוני לא יטיל רפש.
חנא סוייד: הוא לא יושב ראש, הוא לא ראש עיר מעל 35,000 תושבים ומה שנעשה איתו בוועדה המקומית שלו זה מקרה, זה חסד שלטון, זה מה שנקרא.
יוסף ברון: אני- - -
חנא סוייד: טוב, תעזוב.
חנא סוייד: נפתח דף אחר.
יוסף ברון: אני אעזוב, רק אל תגיד שאמרתי לא מדויק.