GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יואל חסון: עם כל הכבוד, אני מנהל את הדיון ואני יכול לשאול אותך שאלות.
יואל חסון: אתה לא תנאם פה.
הביטחון מתן וילנאי: תשאל, תשאל.
הביטחון מתן וילנאי: אתה מעיר הערות, אתה לא שואל שאלות.
יואל חסון: לא, אני שואל.
הביטחון מתן וילנאי: תשאל ואני אענה.
יואל חסון: תתייחס לעובדה שמבקר המדינה מדבר על זה שאתם, כמי שהיו צריכים להיות מעורבים, לא הייתם מעורבים.
הביטחון מתן וילנאי: כשאסיים את דבריי תשאל את השאלה פעם שניה.
יואל חסון: אני מתייחס לביקורת, לא להערות כלליות.
הביטחון מתן וילנאי: כשאסיים את דבריי תשאל את השאלה פעם שניה, לא יהיה לה מקום.
הביטחון מתן וילנאי: תן לי.
יואל חסון: אתן לך, אני רק רוצה לומר לך.
יואל חסון: יכול להיות שהדיון פוליטי, כי יושבים בו פוליטיקאים, אבל הביקורת היא ביקורת של המבקר.
הביטחון מתן וילנאי: מאוד ענייני.
יואל חסון: ואנחנו, אנשים פוליטיים, עכשיו דנים בביקורת של מבקר המדינה כמו שאתה, איש פוליטי, מנהל את ענייני הביטחון של מדינת ישראל.
יואל חסון: כך עובדת דמוקרטיה.
יואל חסון: בדמוקרטיה אנשים פוליטיים מנהלים.
הביטחון מתן וילנאי: אל תלמד אותי מהי דמוקרטיה.
יואל חסון: זה לא פסול.
יואל חסון: אני עוזר לך, פשוט.
הביטחון מתן וילנאי: אני לא יודע אם אתה יודע מה זו אחריות.
הביטחון מתן וילנאי: תאמין לי, אני יודע מה זו אחריות, כל חיי, מגיל 18.
יואל חסון: אז תסביר את האחריות שלכם בעניין הזה.
הביטחון מתן וילנאי: ממשלת אולמרט, לזכותו של ראש הממשלה אולמרט שאוהבים תמיד לנגח אותו, הראשונה שקיבלה החלטה אמיתית בנושא החזית האזרחית, שאתם בטעות קוראים לה כל הזמן "עורף".
הביטחון מתן וילנאי: ההחלטה הזאת ניתנה באפריל 2007 והיא קבעה פעם ראשונה, בניגוד לעמדת רוב יועציו – ראש הממשלה בדרך כלל פועל צמוד ליועציו, אם את זה צריך להגיד - הטילה את אחריות העל על משרד הביטחון, האחריות לתיאום כל הגורמים.
הביטחון מתן וילנאי: אנחנו לא אחראים לא במקום בתי-החולים, לא במקום כבאות, לא במקום תקשורת, לא במקום משטרה.
הביטחון מתן וילנאי: כל אחד עוסק בתחום שלו.
הביטחון מתן וילנאי: זו החלטה מאוד נבונה, מטילה את אחריות התיאום עלינו ומשאירה לכל גוף את האחריות המלאה שלו, ולכן השר ישי דיבר בצורה הזו ושר האוצר דיבור בצורה הזו.
הביטחון מתן וילנאי: זה כתוצאה מדוח המבקר על מלחמת לבנון השניה, שזה המסמך היחיד המונח על שולחני.
הביטחון מתן וילנאי: הוא מבחינתי תוכנית עבודה כבר מאז.
הביטחון מתן וילנאי: הוא מכיל 581 עמודים, אי אפשר להגיד שהכיבוי הוא הכי חמור שם.
הביטחון מתן וילנאי: יש דברים חמורים פי כמה.
שלמה מולה: מסיכות אב"כ.
הביטחון מתן וילנאי: אקריא לכם.
הביטחון מתן וילנאי: בדוח המבקר בעמוד 3 מופיע משפט, שלהערכתי מנדי כתב אותו, שהוא משפט היסוד.
הביטחון מתן וילנאי: אני בכל הרצאה מקריא אותו,ואקריא אותו גם כרגע.
הביטחון מתן וילנאי: הוא אומר דברים מאוד קשים, פי עשרה מהדברים האחרים.
הביטחון מתן וילנאי: הוא אומר: "התשתית הנורמטיבית הנוגעת לטיפול בעורף היא מורכבת, מקשה את שיתוף הפעולה והתיאום המיטבי בין הגופים העוסקים בכך ואינה מגדירה בבהירות את תחומי אחריותם.
הביטחון מתן וילנאי: עקב כך, כל גוף מפרש עניינים הקשורים לפעולתו ולאחריותו בצורה שונה.
הביטחון מתן וילנאי: אשר על כן, יש חשש שהממשלה תתקשה להוציא לפועל את מדיניותה.
הביטחון מתן וילנאי: "      אין אמירה כזאת בשום תחום במדינת ישראל, בטח לא בביטחון.
הביטחון מתן וילנאי: ברור לחלוטין שבחזית המלחמתית הקבינט יקבל החלטות והצבא יוציא את זה לפועל ברמה כזו אחרת, אבל יעשה את כל מאמציו וישלם בחיי אדם כדי להוציא את ההחלטה הזאת לפועל.
הביטחון מתן וילנאי: האמירה הזאת, מבחינתי, היא לב העניין.
הביטחון מתן וילנאי: באירוע הקודם של השריפה זה כבר לא קרה.
הביטחון מתן וילנאי: קודם העירו את "נקודת מפנה" כאילו זה מובן מאליו.
הביטחון מתן וילנאי: ממתי יש את התרגילים האלה?
הביטחון מתן וילנאי: מי המציא את התרגילים האלה?
הביטחון מתן וילנאי: שנה אחרי שנכנסתי לתפקיד פיקוד העורף היה ברמה שונה לחלוטין מהמצב שלו היום.
הביטחון מתן וילנאי: הוא הכפיף את עצמו במלחמת לבנון השניה, שהוא שכח להתגייס למשטרה.
הביטחון מתן וילנאי: מל"ח בכלל פעם כי הם לא העזו לנסות לפעום.
הביטחון מתן וילנאי: מאז, בסדרת תרגילים, ב"עורפת יצוקה", באירוע הקשה האחרון הזה, המערכות האלה פעלו, הייתי אפילו אומר את המילה היטב.
הביטחון מתן וילנאי: צריך לבחון את זה, ללמוד את זה, אנחנו מתחקרים את זה – פעלו היטב.
יואל חסון: גם ב"נקודת מפנה 3"?
הביטחון מתן וילנאי: בכל "נקודות מפנה" הסעיף הראשון שמופיע זה כיבוי אש.
הביטחון מתן וילנאי: מה, אתה מספר לי?
יואל חסון: ב"נקודת מפנה 3", מבחינת סך התוצאה, שם היה כישלון של מערך הכיבוי.
הביטחון מתן וילנאי: נאמר ונכתב, בהחלט.
הביטחון מתן וילנאי: גם כתבתי מכתב לראש הממשלה על זה ועשינו על זה יותר מדיון אחד.
הביטחון מתן וילנאי: השר ישי ציין את זה קודם.
הביטחון מתן וילנאי: אני מעיר את זה כי אנשים התבלבלו, ואני רוצה להגיד בעדינות, בלי שום נימה של שחצנות - בודדים בחדר הזה מבינים איך פועלים בחזית האזרחית.
הביטחון מתן וילנאי: עיצבנו את זה רק בשנים האחרונות בעקבות החלטת הממשלה מאפריל 2007.
הביטחון מתן וילנאי: בדצמבר 2007 בנינו את הגוף שנקרא רח"ל.
הביטחון מתן וילנאי: אין דוגמה אחת בתולדות מדינת ישראל של זריזות כזאת של הקמת גוף והפקת לקחים כזו.
הביטחון מתן וילנאי: אני אומר לכם שוב: הודות לדוח מבקר המדינה והודות להחלטה של ראש הממשלה דאז.
מרינה סולודקין: ודוח וינוגרד.
מרינה סולודקין: למה אתה בלי וינוגרד?
הביטחון מתן וילנאי: לאט-לאט, חברת הכנסת מרינה.
הביטחון מתן וילנאי: לכן צריך להבין את המשמעות של האחריות.
הביטחון מתן וילנאי: אנחנו אחראים - עשינו את זה באירוע האחרון, עשינו את זה בתרגילים, עשינו את זה ב"עופרת יצוקה" - לתאם את כלל הגורמים.
הביטחון מתן וילנאי: הרי אם הדיון היה, אני מנחש, על כשל בבתי-חולים – במאמר מוסגר: משרד הבריאות אחד היעילים ביותר בנושא החירום, עם אגף חירום חזק וברור ויעיל שעובד היטב – הרי לא היו מדברים על משרד הביטחון כמו שמדברים כאן, כי כבאות זה סמי צבאי, זה עם מדים וכל מה שכרוך בזה.
יואל חסון: אבל סגן השר וילנאי, מבקר המדינה קבע את זה, לא אנחנו אומרים את זה.
יואל חסון: מבקר המדינה קבע שאתם לא גיליתם מעורבות בעניין הזה.
יואל חסון: תתייחס לסוגיה הזו.
יואל חסון: אתה מתעלם מהביקורת, ואתה חייב לענות עניינית לביקורת של המבקר.
הביטחון מתן וילנאי: העלינו את זה יותר בטח מחמש פעמים, בכל הרצאה שלי אני אומר את זה.
הביטחון מתן וילנאי: תמיד נוכחים שם כבאים, שהם אנשים יעילים והם לוחמים אמיתיים.
יואל חסון: איפה העליתם את זה?
הביטחון מתן וילנאי: בכל מקום: בסיכום התרגילים, במכתבים שלי, בקבינט.
הביטחון מתן וילנאי: אלי העיר את זה.
יואל חסון: אבל מבקר המדינה לא השתכנע.
יואל חסון: הוא קבע שלא הייתם מעורבים.
הביטחון מתן וילנאי: כל מילה של המבקר מקובלת עליי בעיקרון ואני פועל לרוחה.
הביטחון מתן וילנאי: אין ספק בזה בכלל.
יואל חסון: אז מה תעשו בעתיד?
יואל חסון: איך תתקנו את זה עכשיו?
הביטחון מתן וילנאי: ישבתי עם שר הפנים, ממש במקרה, שבוע לפני השריפה.
הביטחון מתן וילנאי: אמרתי לו: אלי, קודם כול להעביר את חוק הרפורמה.
הביטחון מתן וילנאי: אני תומך במאה אחוז במה שאומר שר האוצר - אין דבר כזה העברת כספים, צריך שיהיה מנגנון שיידע לקלוט אותם.
הביטחון מתן וילנאי: המבקרת העירה נכון, שיש את התקציב המיידי להצטיידות שצריך להעביר what so ever, אבל אחרי זה צריך לראות לאן הכספים האלה זורמים, למשהו אחר.
הביטחון מתן וילנאי: זה ברור לחלוטין שצריך את המשהו האחר הזה מ-78'.
הביטחון מתן וילנאי: הייתי אז קצח"ר, משם כבר ברור הדבר הזה.
הביטחון מתן וילנאי: לכן צריך להעביר את החוק, שר הפנים אלי ישי פועל להעברת החוק והוא עושה את הדבר הנכון.
הביטחון מתן וילנאי: כל מי שהעביר חוק מורכב כזה יודע שזה לא חודש ולא חודשיים.
הביטחון מתן וילנאי: שלוש שנים אני עובד על העברת חוק עורף כדי להעביר את הדברים שאני אומר לכם כאן, כי אני מאמין רק בחוקים, לא בהחלטות ולא בשום דבר אחר, ואני עדיין לא מצליח להעביר אותו.
הביטחון מתן וילנאי: אם אלוהים יהיה אתי אולי אצליח להעביר אותו עד אפריל השנה בקריאה ראשונה, לא מעבר לזה.
הביטחון מתן וילנאי: אותו דבר אמרתי גם לשר ישי והוא קיבל את זה, וגם השר לביטחון הפנים קיבל את זה.
הביטחון מתן וילנאי: לדעתי, זה צריך לעבור למשרד לביטחון הפנים, אבל זה דיון שצריך להיערך אחרי הארגון החדש של מערך הכבאות.
הביטחון מתן וילנאי: לא סיימתי.
יואל חסון: אנחנו נחזור.
יואל חסון: יש לנו הגבלת זמן.
הביטחון מתן וילנאי: לא, לא, לא סיימתי.
הביטחון מתן וילנאי: אני רוצה להעיר עוד שלוש הערות, האחת על תרבות ועדות החקירה.
הביטחון מתן וילנאי: תרבות ועדות החקירה, שהיא פוליטית במהותה, עושה לנו שירות רע מאוד מכיוון שהיא מעיפה כל דבר כלפי מעלה, ישר זה - - -
שלמה מולה: תרבות - - -
הביטחון מתן וילנאי: ישר זה ראש הממשלה.
הביטחון מתן וילנאי: היא גורמת לכך שהדרגים למטה זו לא הבעיה שלהם, זו בעיה של מישהו למעלה.
הביטחון מתן וילנאי: כל  אחד מכם יושב בדיונים שבהם אומרים: את זה אומרים לצורך ועדת החקירה הבאה.
הביטחון מתן וילנאי: זה דבר לא טוב.
הביטחון מתן וילנאי: מערכת הביטחון, פעם אחרי פעם, מוכיחה כיצד היא יודעת לפעול, וכשהיה אסון הנ"ד, אסון קשה של מסוק שהתרסק אסון שהתרסקו שני מסוקים ונהרגו 73 לוחמים לאחר מכן, מישהו דיבר על ועדת חקירה ממלכתית?
הביטחון מתן וילנאי: היה ברור במערכת הביטחון יודעת לתחקר את עצמה, יודעת להפיק לקחים, יודעת להוריד ראשים ויודעת לטפל בזה.
הביטחון מתן וילנאי: אני ממליץ שכל המערכות בארץ הן המערכות שיודעות לתחקר את עצמן ולא כל דבר להעיף ישר כלפי מעלה.
שלמה מולה: זה לחפש את הש"ג במקום לקחת אחריות.
הביטחון מתן וילנאי: הדבר השני הוא האירוע עצמו.
הביטחון מתן וילנאי: האירוע עצמו הוא אירוע קשה מאין כמותו, אבל צריך לדעת לפרק אותו לרכיבים השונים על מנת להתמודד אתו.
הביטחון מתן וילנאי: אין ספק שקודם כול צריך לשאול את השאלה כיצד לא כובתה האש הזאת מיד.
הביטחון מתן וילנאי: צריך לנתח את זה ולהבין מה קרה שם.
הביטחון מתן וילנאי: להגיד שצריך לשים מכלית בעוספיה?
הביטחון מתן וילנאי: יש לנו 255 רשויות, אז ישר לפזר מכלים בכל רשות?
הביטחון מתן וילנאי: יכול להיות שכן, יכול להיות שלא.
הביטחון מתן וילנאי: צריך לדון בזה, צריך לראות איך עושים את זה.
שלמה מולה: אבל זה לא דוח המבקר.
הביטחון מתן וילנאי: עסקתי בזה בעוטף עזה, שחטף עשרות קסאמים, ולא הצלחנו בזה שם.
הביטחון מתן וילנאי: צריך לתחקר את זה עד הסוף בצורה מקצועית, ומשטרת ישראל ומערך כיבוי האש הם בעלי מקצוע וייתנו את התשובות הראויות לכל דבר ודבר שקרה שם, כולל האירוע הקשה של האוטובוס שנקלע לתוך דליקה בצורה כזו – האם זו הייתה הדרך הראויה.
הביטחון מתן וילנאי: האמינו לי, זה לא שרים, זה מי שמופקד על הנושא צריך לבדוק את זה בצורה מקצועית וזאת הדרך לטפל במערך הזה, לא שום דבר אחר.
יואל חסון: תודה, סגן השר.
יואל חסון: הוזמנו לכאן שרים, אבל הגיע גם שר שלא היה מחויב להגיע והגיע, ולכן צריך לכבד אותו ולתת לו את רשות הדיבר.
יואל חסון: השר ברוורמן, בבקשה.
אבישי ברוורמן: אדוני היושב ראש, חבריי השרים, סגן השר, חברי הוועדה, מבקר המדינה, האלוף במיל' אור, אדבר שתי דקות.
אבישי ברוורמן: באתי לכאן, לוועדה הזאת, מכיוון שלא הצלחתי להעביר את דבריי בצורה ברורה בממשלה.
אבישי ברוורמן: אני כאן יחד עם שתי משפחות: משפחת סרחאן ומשפחת נעאמנה.
אבישי ברוורמן: בזמן האירוע הייתי בכרמל, וגם כשביקרתי את המשפחות השכולות שמעתי את זעקתן.
אבישי ברוורמן: הם יושבים פה, שלושה בני משפחת סרחאן, שאיבדו את איאס, זכרונו לברכה, משרתים דרוזים, שלושה מבני משפחת נעאמנה, ערבים מעראבה.
אבישי ברוורמן: אני רוצה לומר בקצרה דבר מאוד פשוט: אני חושב שאם לא נתייחס לנושא הזה כרעידת אדמה ממש, כזו שמחייבת תחקירים ללא חשש וללא מורא, לא יופקו הלקחים הנדרשים.
אבישי ברוורמן: ברצוני להבהיר כאן: אינני חפץ בראשו של אף אדם ואינני מחפש לעורר מתחים אישיים בחדר הזה, אך דבר אחד ברור.
אבישי ברוורמן: כבוד רב לי למבקר המדינה ולעוצמה שהוא הכניס לביקורת המדינה, שלא הייתה לפניו, אבל אני סמוך ובטוח - לאור העובדה שאנחנו שומעים פה שמבקר המדינה אומר, אומר ואומר ובסופו של דבר דברים לא קורים – שצריכה לקום ועדת חקירה ממלכתית.
אבישי ברוורמן: למחדל הזה חייבת להיות כתובת.
אבישי ברוורמן: זוהי חובתנו המוסרית כלפי הציבור, כלפי המשפחות השכולות וכלפי הכבאים שסיכנו את עצמם כדי להציל חיים ולהשתלט על השריפה.
אבישי ברוורמן: אובדן של 43 אנשים ולמעלה מ-50,000 דונם בלב הכרמל אינם מאפשרים לנו להסתפק בדוח המבקר.
אבישי ברוורמן: פניתי לראש הממשלה, ושוחחתי לפני זה עם השר ישי, שגם הוא תמך בוועדת חקירה ממלכתית ואמרתי לו: בוא לא נחשוש, בוא לא נמתין ללחץ ציבורי - - -
שלמה מולה: מה אומר שר הביטחון, דרך אגב?
הביטחון מתן וילנאי: ועדת חקירה ממלכתית, זה מה שאומר שר הביטחון.
אמנון כהן: מה אומר שר הביטחון?
יואל חסון: חברים, תנו לשר לסיים את דבריו.
אבישי ברוורמן: ידידי אמנון כהן, שתי דקות ואני מסיים.
אבישי ברוורמן: בואו לא נמתין ללחץ ציבורי, לאוהל מחאה.
אבישי ברוורמן: שאלתי אותו: אם אכן התנהלת כשורה, מה יש להסתיר?
אבישי ברוורמן: אמרתי לו: בוא נהיה מובילים ולא מובלים, בוא נחשוף את כל האמת על כשלי העבר, נלמד ונתקן לעתיד.
אבישי ברוורמן: המטרה של רבים כאן - ופה זה לא עניין פוליטי - לזעזע את המערכת השלטונית כדי שיבוא שינוי, ואם מותר לי להציע: ועדת חקירה ממלכתית צריכה להיות ועדת חקירה ויישום ממלכתי, שבכל שישה חודשים או יותר בקצרה יש לה סנקציות הרבה יותר חזקות משל המבקר.
אבישי ברוורמן: לא היה מבקר כזה בתולדות המדינה ועדיין, אחרי שזה ייגמר, לא מקשיבים לו.
אבישי ברוורמן: לצערי, ראש הממשלה התעלם מהצעתי.
אבישי ברוורמן: שמתי הצעת החלטה לדיון ביום ראשון.
אבישי ברוורמן: לצערי, ראש הממשלה הורה למזכיר הממשלה לא לקיים על זה דיון, ובחר לעשות את המינימום – להתעלם.
כרמל שאמה-הכהן: ומה אתה עושה בעניין?
כרמל שאמה-הכהן: מה אתה מתכוון לעשות בעניין.
האוצר יצחק כהן: והתפטרת מהממשלה.
אבישי ברוורמן: זה נושא חוצה מפלגות - - -
יואל חסון: חברים.
אמנון כהן: אם ההחלטה לא תתקבל הוא יתפטר.
יואל חסון: חבר הכנסת שי, אני מבקש ממך.
יואל חסון: סגן השר כהן, אני מבקש.
נחמן שי: זו דעתו של הפנים.
האוצר יצחק כהן: הוא רוצה להתפטר בשידור ישיר.
יואל חסון: בסדר, שיתפטר מתי שהוא רוצה.
אבישי ברוורמן: לכן באתי לכאן, מכיוון שאין דיון בממשלת ישראל, כאשר המשפחות השכולות דורשות את זה ורבים אחרים.
אבישי ברוורמן: אין דיון אפילו.
אבישי ברוורמן: אפילו אם היה דיון - - -
פניה קירשנבאום: זה לא  דיון?
יואל חסון: חברת הכנסת קירשנבאום, מספיק.
אבישי ברוורמן: פאינה, שאלת אותי ואני עונה לך.
אבישי ברוורמן: מכיוון שלצערי לא היה דיון בממשלה – אפשר להצביע, כל שר יגיד את עמדתו - אני באתי לכאן ואני פונה אליכם, חברי הוועדה: זה בידיכם, לא חשוב מאיזו מפלגה.
אבישי ברוורמן: הבחירה שלכם בין שקיפות לבין עמימות, בין חקירה לבין טיוח.
אבישי ברוורמן: הציבור והמשפחות השכולות דורשות תשובות, ובצדק.
אבישי ברוורמן: את התשובות, אדוני היושב ראש, לא יקבלו מראש הממשלה ולא משר זה או אחר וגם, לצערי, מבקר המדינה הוא בעל עוצמה, אבל גם לא יקבלו את כל התשובות מכם.
אבישי ברוורמן: לכן אני בעד הקמת ועדת חקירה ממלכתית, שתבחן את התנהלות המערכת, תחקור אותה ותתחיל לזעזע את המערכת השלטונית במדינת ישראל.
האוצר יצחק כהן: - - - היה מתפטר.
יואל חסון: אני שמח שחברי הממשלה כל כך אוהבים אחד את השני.
יואל חסון: זה יפה.
שלמה מולה: במיוחד אהבה ששוררת בתוך מפלגת העבודה.
הביטחון מתן וילנאי: סליחה, מאיר.
הביטחון מתן וילנאי: לא נתתי לך תשובה קודם.
הביטחון מתן וילנאי: כתבו לי פתק ואני רוצה שהתשובה תהיה ברורה.
הביטחון מתן וילנאי: יש אירוע בפקודת המשטרה – יושבים פה אנשי המשטרה מאחור - אירוע אסון המוני.
הביטחון מתן וילנאי: זה אירוע בשגרה של אסון.
הביטחון מתן וילנאי: דרך אגב, המילה שריפה לא מופיעה שם.
הביטחון מתן וילנאי: צונאמי כן, שריפה לא.
הביטחון מתן וילנאי: הוא מוטל על משטרת ישראל וכולנו אמורים לסייע לה, וזה מה שהיה באירוע הזה, וראש הממשלה קיבל החלטה נכונה.
הביטחון מתן וילנאי: ערכו דיון האם זה מצב חירום, הוחלט, בצדק, שזה לא מצב חירום, וזה הוטל על משטרת ישראל וכולנו סייענו לה בצורה מרשימה והמשטרה פעלה בצורה יוצאת דופן.
הביטחון מתן וילנאי: אלה הכללים.
הביטחון מתן וילנאי: אנחנו נכנסים לפעולה – פיקוד העורף, רח"ל - בחירום בלבד.
יואל חסון: לא ידעתי את זה, אבל נמצאים כאן נציגי משפחות שכולות.
יואל חסון: הם לא הוזמנו על-ידי הוועדה אבל אני גם לא יכול להתעלם מהעובדה שהם נמצאים כאן.
יואל חסון: קודם כול, אנחנו מבקשים להשתתף בצערכם על האסון הגדול הזה, שלכם באופן וגם מבחינתנו, כאסון לאומי.
יואל חסון: אם תרצו להגיד מילה, בקצרה, עניינית, אני אשמח.
מונדיר נעאמנה: אני נעאמנה מונדיר מהכפר עראבה בגליל.
מונדיר נעאמנה: זה קרוב לאזור כרמיאל, מועצה אזורית משגב.
מונדיר נעאמנה: אח שלי, מישר אוסאמה נעאמנה, נהרג באסון הזה.
יואל חסון: הוא היה כבאי?
מונדיר נעאמנה: מי שלא יודע מה זה "מישר", לא קרא כל העיתונות - - -
ציון פיניאן: הוא הערבי היחידי שהיה בקורס.
מונדיר נעאמנה: זה מאוד מביך, תאמין לי.
יואל חסון: לא שמעתי את המילה "מישר".
מונדיר נעאמנה: אוסאמה נעאמנה, מישר ששירת בכלא קישון ועלה לקורס והיה באסון.
מונדיר נעאמנה: הוא נספה באסון, זכרונו לברכה.
מונדיר נעאמנה: קודם כול, אני רוצה להודות לכל השרים ולכל האנשים שהגיעו מטעם המדינה לבית המשפחה לתנחומים.
מונדיר נעאמנה: אני גם רוצה להודות גם לכל השרים, לכל האנשים האשמים, שלא הגיעו לבית המשפחה.
מונדיר נעאמנה: דבר שני, כל הבקשה שלנו היא בקשה קטנה: לתת תשובות, איך האירוע היה, מה קרה, מי נסע, מי לפני, מי לא נתן את הפקודה, מי נתן את הפקודה, מי הביא אותם מרמלה לכרמל, מה קרה, לוח הזמנים.
מונדיר נעאמנה: עד היום לא קיבלנו תשובות.
מונדיר נעאמנה: קיבלנו תשובות מהאנשים שביקרו בבית, מאנשי השב"ס, מאנשי המשטרה ומהצבא, קיבלנו את כל האינפורמציה.
מונדיר נעאמנה: אגיד לכם את האמת, דבר מביך: האינפורמציה סותרת.
מונדיר נעאמנה: כל אחד מדבר משהו אחר.
מונדיר נעאמנה: כל הבקשה של המשפחה היום – זה גדול עלינו לערוף ראשים ולבוא לממשלה ולשרים - היא לתת תשובות ל-12 השעות מאז שהתחיל האירוע ועד שקיבלנו את הבשורות המרות.
מונדיר נעאמנה: אני אדבר בשמי ובשם המשפחות, אם הן יקבלו את זה, אבל אדבר בשם המשפחה שלי.
מונדיר נעאמנה: אירוע או אסון שקורה תמיד מחייב אחריות.
מונדיר נעאמנה: בן-אדם אומר: אני אחראי על זה.
מונדיר נעאמנה: לא יודע, מראש הממשלה יורדים שרים, חברי כנסת, מפקדים, אנשים - אחד צריך לקום ולהגיד: האחריות היא עליי.
מונדיר נעאמנה: אני נותן את המפתחות, אני עושה ככה, אני עושה ככה.
מונדיר נעאמנה: עד היום אף אחד לא עשה שום דבר.
מונדיר נעאמנה: אגיד לכם הערת שוליים.
מונדיר נעאמנה: אני בא מכפר עראבה, הוא מוכר בגליל ככפר שרוב הטייחים הם מהכפר הזה.
מונדיר נעאמנה: אבל נראה לי שאני חוזר לכפר היום ומספר להם שטייחים מלא בכנסת.
מונדיר נעאמנה: מה שראיתי היום זה טיוח.
מונדיר נעאמנה: מה שראיתי היום זה טיוח, הכמות שמטייחים פה היא יותר גדולה ממה שיש בכפר שלנו.
מונדיר נעאמנה: אחריות.
מונדיר נעאמנה: אין אחריות.
מונדיר נעאמנה: אני מטייל הרבה בכרמל.
מונדיר נעאמנה: תארו לעצמכם שהיה אוטובוס של ילדי בית-ספר בנוסף, תארו לעצמכם מה יהיה.
מונדיר נעאמנה: צריך לתאר לאירוע הבא, לא למה שעבר.
מונדיר נעאמנה: אני רוצה להגיד תודה לאח שלי ול-42 האנשים שנספו באסון, שהגישו למדינה על מגש של זהב התראה גדולה אחת: תיזהרו, יש משהו לא טוב, יש משהו רע, יכול לקרות בשנים הבאות.
מונדיר נעאמנה: אף אחד שלא יגיד לי, וזה היה גם מביך, שהכניסו את הילדים הנאשמים.
מונדיר נעאמנה: האש יכולה לבעור מכל דבר אחר, זה לא דווקא אנשים שהבעירו את האש.
מונדיר נעאמנה: אבל ההתמודדות עם הדבר הזה היא מחדל אחד גדול.
מונדיר נעאמנה: האנשים האלה שילמו בחייהם ונתנו את זה על מגש של זהב למדינה.
מונדיר נעאמנה: באתי לפה, שלוש שעות נסיעה, ורואה פה אחלה דיון.
מונדיר נעאמנה: ניסוי עושים על בעלי חיים, המדינה עשתה פה ניסוי על בני-אדם.
מונדיר נעאמנה: זה היה ניסוי על בני-אדם מה שהיה, לא על בעלי חיים.
מונדיר נעאמנה: בעלי חיים, כשעושים ניסוי, מתייחסים לבריאותם ושלמותם.
מונדיר נעאמנה: אני רוצה להתייחס גם למשטרה.
מונדיר נעאמנה: אני מציע למשטרה להיכנס לאתרי האינטרנט.
מונדיר נעאמנה: היה אירוע, הייתה זירת אירוע.
מונדיר נעאמנה: אני עצמי הגעתי לבית-החולים רמב"ם, למוקד, לא נתנו לי להיכנס פנימה לשאול.
מונדיר נעאמנה: כולם הצליחו להזיז אותי למוקד.
מונדיר נעאמנה: איך שיש זירת אירוע והיא לא נסגרת?
מונדיר נעאמנה: אני צופה בטלוויזיה ורואה גופות שרופות.
מונדיר נעאמנה: אני עכשיו צופה בטלוויזיה בכל מיני אתרים – תנסו בערבית ג'וסרת אל כרמל בגוגל, ותצליחו לראות באתר אנשים שרופים.
מונדיר נעאמנה: איך זה שהייתה זירת אירוע ולא נסגר הדבר הזה?
מונדיר נעאמנה: האמא מסתכלת, האישה מסתכלת, הילדים מסתכלים, אני מסתכל.
מונדיר נעאמנה: זה מה שהיה.
מונדיר נעאמנה: אני מציע לכל ההורים, לכל המשפחות, להיכנס ולהסתכל.
מונדיר נעאמנה: ואני מבחין בזה: זה אח שלי או זה?
מונדיר נעאמנה: לגבי ועדת חקירה ואשמים – אני כבר יודע מי אשם, תאמינו לי.
מונדיר נעאמנה: אני, המשפחה, ההורים וכולנו יודעים מי אשם.
מונדיר נעאמנה: אבל האשם בעצמו, המדינה צריכה לקחת אחריות ולהגיד שנותנים את המפתחות ויוצאים.
מונדיר נעאמנה: באו אנשים אלינו הביתה ואמרו שצריכה לקום ועדת חקירה.
מונדיר נעאמנה: ועדת חקירה מקימים כשיש ציוד לקוי ולא השתמשו בו.
מונדיר נעאמנה: תאמינו לי, לא היה ציוד למדינה.
מונדיר נעאמנה: לדעתי, לא היה ציוד למדינה, לא להתמודד, לא עם זה ולא עם יותר קטן מזה.
מונדיר נעאמנה: אדוני שר האוצר, צריך היום לקחת כסף ולקנות דברים, אין לכם דברים, תאמינו לי.
מונדיר נעאמנה: לא היו לכם דברים להתמודד עם זה.
מונדיר נעאמנה: בהתחלה בקשת המשפחה הייתה שתהיה ועדת חקירה ציבורית, לא ממלכתית.
מונדיר נעאמנה: הורדנו את זה עוד טיפה, לממלכתית.
מונדיר נעאמנה: ממלכתית אנשים לא רוצים.
מונדיר נעאמנה: מי שלא רוצה, אני לא צריך להגיד לכם.
מונדיר נעאמנה: אם אני עושה משהו לא טוב בטח שאני ארצה שלא תהיה ועדת חקירה.
מונדיר נעאמנה: אם עשיתי את הכול נכון, אין לי בעיה שיבואו ויחקרו אותי.
מונדיר נעאמנה: צריך לחקור את הנושא.
מונדיר נעאמנה: אנשים הגישו לכם על מגש זהב למקרים הבאים וצריך לבדוק את זה.
מונדיר נעאמנה: בשמי ובשם המשפחה אנחנו מודים לכולם.
מונדיר נעאמנה: עוד יהיו לנו הרבה מפגשים, הרבה, לא קצת מפגשים, הרבה מפגשים עם האנשים ואף אחד שלא יתחמק מאחריות.
מונדיר נעאמנה: מהיום יתחיל לחשוב על האחריות שיש לו ויתחיל לסדר את העניינים לדבר הבא.
יואל חסון: אני מודה לך ומעריך את העובדה שבאת ודיברת, גם אם זה לא תוכנן.
יואל חסון: שר הפנים לשעבר, מאיר שטרית - - -
מוניר סרחאן: אדוני היושב ראש, אני מבקש להגיש כמה מילים.
מוניר סרחאן: אני מהמשפחה השניה, חשוב לי מאוד שתשמעו אותי.
מוניר סרחאן: שלום לכולם, קוראים לי מוניר סרחאן ואני דוד של מישר איאס סרחאן.
מוניר סרחאן: באנו לפה לייצג את הכאב ואת היגון של המשפחות השכולות.
מוניר סרחאן: אתם פה דנים על תקציבים, דנים על כספים, על ניירת, על מוכנות, על ציוד.
מוניר סרחאן: אנחנו אנשי צבא, זו מסורת משפחתית אצלנו.
מוניר סרחאן: הבן שלנו רצה ללכת בעקבותינו, סיים את הלימודים האוניברסיטאיים שלו והלך לשירות בתי הסוהר, נבחר תוך שלוש שנים להיות בתפארת של שירות בתי הסוהר, קורס מיוחד, על מנת להנהיג את החיל יותר מאוחר.
מוניר סרחאן: קיבלנו את הבשורה המרה ביום חמישי כאשר אח שלו, סגן אלוף בצבא בתפקיד מאוד חיוני, מאוד רגיש, נמצא באושוויץ בפולין, במשלחת מטעם המדינה, כשהוא מקבל הרצאה איך נשרפו החבר'ה היהודים בתוך מחנות ההשמדה.
מוניר סרחאן: הוא מקבל את הודעה, שאנחנו צריכים לספר לו שאח שלו נשרף בתוך אוטובוס.
מוניר סרחאן: זה היה הדבר שהכי כאב לאח שלו.
מוניר סרחאן: מבחינתנו, המשפחה היא חזקה.
מוניר סרחאן: זו משפחה שעברה הרבה דברים.
מוניר סרחאן: אני מסתכל פה ורואה פרצופים – אדון סגן שר הביטחון מתן וילנאי, עבדתי אתו בשטחים באינתיפאדה הראשונה, במנהרת הכותל.
מוניר סרחאן: אנחנו מכירים את האנשים, היו לנו פקודים שנפגעו והיו לנו מפקדים שנפגעו.
מוניר סרחאן: גם בתור מפקד וגם בתור פקוד ידעתי איך להעביר את המסר למשפחה ואיך לעמוד עם המשפחה.
מוניר סרחאן: באים אלינו לנחם, אם זה שרים או חבר'ה מהצבא שעבדו אתנו, שממשיכים לעבוד עם האחיין שלי, עם כל מיני אנשים מהמשפחה שלי, שזו משפחה שהמסורת שלה היא ביטחון ובתפקידים בכירים.
מוניר סרחאן: כולם מספרים לנו על הבן שלנו, תפארת למדינה.
מוניר סרחאן: את זה אנחנו יודעים, כי אנחנו גידלנו אותו.
מוניר סרחאן: אנחנו אותו לתפארת המדינה, כמו שגידלנו את כל האחיינים שלנו, את כל האחרים שלנו.
מוניר סרחאן: זה מתחיל מראש המשפחה, אבא שלו, שהיה 34 שנים מנהל בית-ספר, היה גם חבר במשלחת שבדקה את הנושא של השואה, כשהוא בעצמו למד היסטוריה מזרח תיכונית ותולדות העם היהודי.
מוניר סרחאן: את התפארת הזו אנחנו גידלנו.
מוניר סרחאן: אנחנו רוצים לדעת, בדיוק כמו החבר שלי מנעאמנה.
מוניר סרחאן: החברים האלה היו עמיתים לקורס, עמיתים לשירות.
מוניר סרחאן: הפכנו עכשיו, 43 משפחות, שותפים לשכול הזה, שרק עכשיו אנחנו מרגישים אותו.
מוניר סרחאן: לאחיין שלי יש שני ילדים, אחד בן שנתיים וחצי ואחד בן שבע.
מוניר סרחאן: אני צריך לעמוד, אני או שני האחים שלי שנמצאים פה ועוד שלושה שנמצאים בבית ואבא שלו, הסבא של התינוקות האלה, ולהגיד להם למה ואיך, ואין לנו תשובות.
מוניר סרחאן: אני מכיר את המערכת של שב"ס כי יש לו עוד אח קצין, רב-כבאי בשב"ס.
מוניר סרחאן: הייעוד שלהם זה לא כיבוי שריפות.
מוניר סרחאן: לקחו את הכוח המרוכז כי מכירים את הנהלים, ברגע שיש אירוע – אסון לאומי, לא משנה מה – לוקחים את הכוחות המרוכזים על מנת שתהיה להם זמינות של כוחות, על מנת לתת את המכה הראשונה עד שהמערכת תתארגן.
מוניר סרחאן: שב"ס לא מיועד לדברים האלה, הוא מיוחד לפינוי בתי כלא.
מוניר סרחאן: זה היה נושא ההקפצה, בשביל זה היו צריכים אותם.
מוניר סרחאן: אבל ברגע שמגיעים לאמצע הדרך, ואנחנו מסתכלים מתי הפעם האחרונה שדיבר עם אשתו, זה היה לקראת שעה 14:00, כשכל הפינוי של כלא דמון כבר הסתיים.
מוניר סרחאן: אז עשו להם שינוי ייעוד.
מוניר סרחאן: אנחנו מכירים את המושגים האלה.
מוניר סרחאן: ברגע שמשנים ייעוד צריך את הציוד המתאים.
מוניר סרחאן: מבדיקה ראשונית שלנו, בן-אדם שהולך לכבות שריפה או לעזור בפינוי לוקח אתו שכפ"ץ נגד דקירות?
מוניר סרחאן: אני לא מבין את זה.
מוניר סרחאן: אתם פה דנים בנושא של דוח מבקר המדינה.
מוניר סרחאן: דוח מבקר המדינה הוא על מנת לשפר להמשך.
מוניר סרחאן: אנחנו כרגע מחפשים ומבקשים: מאז שבית-הספר לקצינים של השב"ס קיבל את ההודעה על הזרמת הכוח ועל הקפצת הכוח ועד שקיבלנו את הבשורה המרה הזו, איזה תהליכים החבר'ה עברו, איזה נהלים עברו, מה הייעוד שלהם, מי הפעיל אותם, למה לקחו אותם.
מוניר סרחאן: זה כרגע מה שמעניין כי אנחנו רוצים לתת תשובות לילדים, לאישה, למשפחה, לאבא, לאמא, למנחמים שבאו לנחם אותנו ורוצים לדעת מה קורה.
מוניר סרחאן: אי אפשר להמשיך לחיות באי הוודאות הזו, שכל אחד משב"ס, לא יודעים מה התפקיד שלו, מה הדרגה שלו, בא ומספר לנו סיפורים.
מוניר סרחאן: אנחנו לא מחפשים לערוף ראשי ולא להדיח אנשים כי זה לא יעזור לנו להחזיר לנו את הבן שלנו.
מוניר סרחאן: הבן שלנו כבר הלך לעולמו, אנחנו מאמינים בזה.
מוניר סרחאן: אללה לקח, אללה נתן.
מוניר סרחאן: הבעיה היא שאנחנו צריכים לדעת על מנת שהמקרה לא יחזור על עצמו עוד פעם.
מוניר סרחאן: ישבנו פה שנתיים, שמענו את הדיונים שלכם.
מוניר סרחאן: אני רוצה לחזור על מה שהחבר שלי ממשפחת נעאמנה אמר, כי הוא צודק במיליון אחוז, גם הטיוח וגם כל מה שקשור בזה.
מוניר סרחאן: שהמערכת תבדוק את עצמה – לא בא בחשבון, כי הטיוח יהיה.
מוניר סרחאן: הטיוח יהיה כמו שאנחנו מכירים את המדינה, במיוחד ב-15 השנים האחרונות מה שקורה במדינה הזאת, מתחיל מאסון צאלים וצפונה.
מוניר סרחאן: אנחנו צריכים גוף חיצוני, אזרחי,  ניטראלי שיבדוק את הדברים האלה לעומק עוד פעם, עוד פעם.
מוניר סרחאן: אנחנו לא מחפשים אשמים.
מוניר סרחאן: גם אם תמצאו את האשמים ותיקחו אותם לכלא ותורידו אותם בדרגות ותבתרו אותם ותוציאו אותם להורג – לנו זה לא יעזור.
מוניר סרחאן: אבל חבל לקפח עוד חיי אדם בגלל דברים כאלה.
מוניר סרחאן: חבל מאוד.