GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: אז מי שנבחר לאחר שנת 1975 מכהן עד גיל 70 ויש אופציה לבקש מוועדה מיוחדת הארכה עד גיל 1975.
קריאה: מועצת הרבנות הראשית.
עתניאל שנלר: מועצת הרבנות הראשית רשאית להאריך עד מתי?
עתניאל שנלר: רק בשביל הפרוטוקול.
יעקב מרגי: עוד חמש שנים.
קריאה: 75. הבחירה היא עד 75 וההארכה עד 80.
יעקב מרגי: עכשיו, מאחר שיש תוחלת חיים ארוכה - - -
עתניאל שנלר: רגע, דקה אחת.
עתניאל שנלר: קודם כל, בשביל הפרוטוקול, אם אתם רוצים שהשם שלכם יירשם בפרוטוקול הכנסת, מי שמדבר יאמר את שמו, שיוכלו לרשום.
עתניאל שנלר: אני רוצה בכל זאת להבין.
עתניאל שנלר: שאחד ינסה להסביר לוועדה, לפרוטוקול, שנדע מה אמרתם.
עתניאל שנלר: בבקשה, קצת.
עתניאל שנלר: מה החוק?
אביגדור אוחנה: עד ינואר 1975, כל רב עיר שנבחר, כל עוד כוחו במותניו ורוחו בגופו, יכול לכהן.
אביגדור אוחנה: מאז נקבע שגיל הפרישה הוא בגיל 70 ופעמיים הארכה של חמש שנים.
משה ראוכברגר: לא. לא.
אביגדור אוחנה: 75 ופעם הארכה או פעמיים הארכה.
אביגדור אוחנה: בכל אופן, עד גיל 80.
יעקב מרגי: עניין של טרמינולוגיה, פעמיים הארכה.
אביגדור אוחנה: עד גיל 80.
משה ראוכברגר: סליחה, אני הייתי בין המאריכים.
משה ראוכברגר: 75 ו-80.
אביגדור אוחנה: 80  אוקיי.
אביגדור אוחנה: והיום זה 70 עד 75.
עתניאל שנלר: זאת אומרת החוק מאפשר  - - -
אביגדור אוחנה: ב-2007 – רב עיר שנבחר היום זה 70 עד 75.
עתניאל שנלר: הארכה מקסימאלית 75.
עתניאל שנלר: הבנו.
עתניאל שנלר: הפרוטוקול הבין.
עתניאל שנלר: היה עד 80, עכשיו זה עד 75.
עתניאל שנלר: בא הנוהל כאן, שאתם מציעים, וקובע בנוהל – ועל זה קובל הרב, שבן - - -
יעקב מרגי: אתה מבלבל בין רב עיר לרב שכונה.
עתניאל שנלר: לא, אני לא מערבב.
משה ראוכברגר: זה לא רק בן, גם בן דוד.
עתניאל שנלר: קובע הנוהל – הרב יאמר את דברו, אני רוצה להבהיר מה אנחנו מבינים – הנוהל קובע שלא יכול להיות מצב שיתמנה איש קרוב משפחה, אני מניח מדרגה ראשונה - - -
משה ראוכברגר: לא, לא, אני יכול לקרוא.
עתניאל שנלר: בבקשה, אתה יכול לדייק לנו איזה רמת קרבה?
אביגדור אוחנה: רמת קרבה היא כתובה בהגדרות, זה: בן זוג, הורה, בן, בת ובני זוגם, אח או אחות וילדיהם, גיס, גיסה, דוד, דודה.
משה ראוכברגר: גיס, גיסה, דודה.
עתניאל שנלר: זאת אומרת קרבה ראשונה.
משה ראוכברגר: דוד, דודה, זו לא קרבה ראשונה.
עתניאל שנלר: קרוב משפחה.
עתניאל שנלר: זה מה שכתוב.
עתניאל שנלר: הרב קובל על כך שישנה הגדרה של העדר ניגוד עניינים.
עתניאל שנלר: הרב אומר: אני חושב שאנחנו יכולים להתמודד בבעיה של ניגוד אינטרסים.
משה ראוכברגר: בבחירה, בטח.
משה ראוכברגר: וגם בניהול.
עתניאל שנלר: או.קי. ייתכן, זה מה שאומר הרב.
משה ראוכברגר: עכשיו, הנושא הוא – זה כבר לגמרי לא הובן לנו, גם כשישבנו עם המנכ"ל – מועצה דתית שאין לה מינוי של ועדה שלמה אלא כל מיני אנשים שהתפנו, או מזכיר או זה, והוא מנהל את המועצה הדתית, לא תוכל לבחור רב שכונה.
משה ראוכברגר: זאת פשוט פגיעה בציבור, פגיעה בכולם, שלא יהיה רב שכונה.
משה ראוכברגר: לא הוא צריך לבחור, אפשר להקים ועדה מהמשרד, בשילוב עם ארגון רבני השכונות, בשילוב עם חבר המועצות הדתיות.
משה ראוכברגר: ועדה אובייקטיבית שתבחר.
משה ראוכברגר: אבל לא יכולים להשאיר עיר בלי רב שכונה, בגלל שאין מינוי, בגלל שאין דבר כזה.
משה ראוכברגר: זה לא יכול להיות.
משה ראוכברגר: העיר צריכה את הרב.
משה ראוכברגר: אין מי שיתפקד.
משה ראוכברגר: אז למה שלא יבחרו דרך חוקית, הגיונית, לבחור רב, ולבחור רב שיהיה שם.
משה ראוכברגר: זאת פשוט פגיעה עצומה.
עתניאל שנלר: עוד נקודות, אתה רוצה להגיד?
משה ראוכברגר: ודאי.
עתניאל שנלר: אני רוצה להגיד לכם: כל ארגון קיבל, רק בשביל הפרוטוקול, קבעתי כמה זמן סך הכול ארגון רבני השכונות יוכלו לדבר היום בישיבה הקצרה שיש לנו.
עתניאל שנלר: עכשיו זה על חשבון הדבר הזה, קחו בחשבון.
משה ראוכברגר: הדבר השני שדרשנו שישבנו עם המנכ"ל זה, שבוועדות הבחירה, וזה גם מאוד מקובל, יהיה גם נציג של רבני השכונות, של הארגון, של המזכירות, שהוא ילווה ויחווה את דעתו לטובת העניין וכולי.
עתניאל שנלר: יש בעיה עם זה?
יעקב מרגי: הצד המשפטי גם נדרש.
משה ראוכברגר: הדבר הנוסף שהוא בעייתי – אנחנו קוראים לזה גזירה – בוחרים רב שכונה, שנה נותנים לו ולא נותנים לו משכורת.
משה ראוכברגר: איך אברך צעיר שיצא מהלימודים, רוצה להיבחר לרב – אין לו את האמצעים בכלל, משכורת לא נותנים לו, תתחיל לתפקד.
משה ראוכברגר: זה לא הולך.
משה ראוכברגר: הצענו, הגיוני: תנו לו משכורת.
אביגדור אוחנה: לא אומרים לו להתחיל לתפקד.
משה ראוכברגר: אבל איך הוא יתפקד?
משה ראוכברגר: מי ייתן לו כסף?
אביגדור אוחנה: הוא לא צריך לתפקד.
משה ראוכברגר: מה?
אביגדור אוחנה: כל עוד שהוא לא עובר לגור בשכונה הוא לא צריך לתפקד.
משה ראוכברגר: אבל איך הוא יגור בשכונה?
משה ראוכברגר: הוא צריך כסף בשביל זה.
משה ראוכברגר: הוא צריך לשכור דירה, זה כל כך פשוט לשכור דירה?
משה ראוכברגר: אז קודם תן לו אפשרות להתחיל לעבוד, אחרי זה תבדוק  אם הוא באמת עבר ואם הוא קבוע או לא.
יעקב מרגי: הרב ראוכברגר, הבנתי.
יעקב מרגי: הבטחה של המשרד עומדת פה, שכל המועצות הדתיות – אם הרב שנבחר יתחיל לעבוד באחד בחודש, מיד באחד בחודש הבא תהיה לו משכורת.
משה ראוכברגר: מה זה לעבור?
משה ראוכברגר: לעבור זה לגור?
יעקב מרגי: לגור ולעבוד, מיד באחד בחודש שאחרי כן תהיה לו משכורת.
יעקב מרגי: נגמרו הימים שמשכורת הייתה נקלטת בשירות המדינה אחרי שישה חודשים.
יעקב מרגי: היום, תאמינו לי, גם בעשרה ימים, אפשר לארגן משכורת.
יעקב מרגי: אם קרה ולא, יקבל מקדמה בגובה המשכורת.
עתניאל שנלר: הלאה.
עתניאל שנלר: הנקודה הבאה.
משה ראוכברגר: דבר נוסף, זה הנושא של דיווח שזה הנושא הכבד שלנו.
משה ראוכברגר: אל"ף, ההסכם הקיבוצי מחפה על זה ומתבטא בצורה מאוד מאוד חריפה.
משה ראוכברגר: הכנתי כאן מסמך שאעביר לכם אותו אחר כך, שגם בדוח של מבקר המדינה יש כאן – לא יודע איך לבטא את זה - -
יעקב מרגי: בעדינות.
משה ראוכברגר: אבל את הקטע הזה משמיט – אני מתאר לעצמי שבטעות – מילה.
משה ראוכברגר: בקטע כתוב: שלא מאפשר כל פיקוח שהוא.
משה ראוכברגר: אעביר לכם אחר כך את הצילום של ההסכם.
משה ראוכברגר: שום פיקוח.
עתניאל שנלר: אם מותר לי לשאול, כבוד הרב, ממתי ההסכם?
משה ראוכברגר: ההסכם מ-1988.
משה ראוכברגר: ומאז ועד היום ככה נהגו.
משה ראוכברגר: הסכם כתוב וחתום, רשום במשרד העבודה.
עתניאל שנלר: לפני 21 שנים.
עתניאל שנלר: אפילו יעקב אבינו אחרי 21 שנים שינה את התנאים שלו.
יעקב מרגי: 22.
עתניאל שנלר: .22
דוד שפירא: יעקב לא שינה, לבן שינה.
משה ראוכברגר: - - - פה לא אלוקים מצווה עליו.
משה ראוכברגר: מצווים נגד אלוקים.
עתניאל שנלר: אם הרב הוא אלוקים, כן.
עתניאל שנלר: – יש שלוקחים על עצמם.
משה ראוכברגר: בכל אופן, בייצוג של הציבור הרבנים הם יותר אלוקים מאשר המשרד וכל האנשים האחרים, זה קצת הגיוני.
עתניאל שנלר: זה בגדר הצניעות.
משה ראוכברגר: בגדר הצניעות, כן.
עתניאל שנלר: לא, לא.
עתניאל שנלר: רק כדי להבין את הדברים של הרב.
משה ראוכברגר: הדיווח הוא לא לרב.
משה ראוכברגר: נבין ככה.
משה ראוכברגר: הרב זה לא פקיד.
משה ראוכברגר: זה הדבר הראשון והעקרוני שצריך לדעת.
משה ראוכברגר: הרב צריך את המעמד שלו כרב.
משה ראוכברגר: כל המהות הרבנית הוא צריך להציג, אז הציבור יכבד אותו, ידון בו, יקבל את דעתו.
משה ראוכברגר: אין לו כוח, אין לו – איך אמרו פעם, להבדיל, אין לו צבא לצאת לקרב.
משה ראוכברגר: אין לו את זה, אין לו גם את הכוח.
משה ראוכברגר: יש לו את המעמד שלו, את החשיבות שלו.
עתניאל שנלר: אבל לא הציעו.
משה ראוכברגר: הציעו דיווח לראש המועצה הדתית.
עתניאל שנלר: הציעו דיווח לרב העיר.
משה ראוכברגר: לראש המועצה.
אביגדור אוחנה: שתיהן.
משה ראוכברגר: אפשר לקרוא עוד הפעם, לרב העיר ולראש המועצה הדתית.
משה ראוכברגר: זה הרס של הרבנות.
יעקב מרגי: ואם יהיה רק לרב העיר, זה לא ילך?
משה ראוכברגר: לא, אני נתתי הצעה אחרת.
עתניאל שנלר: אני רוצה להבין, הרב.
עתניאל שנלר: אתם נורא נסערים אבל קשה להבין כשאתם רוצים להגיד את הדברים ואתם לא רוצים להגיע לתשובות, לפיתרונות.
משה ראוכברגר: יש לי תשובה.
משה ראוכברגר: לא נתתם לי.
עתניאל שנלר: לא, יש לך דעה, אין לך תשובה.
משה ראוכברגר: לא, יש לי תשובה לפיתרון.
עתניאל שנלר: אני רוצה להבין קודם את הבעיה.
עתניאל שנלר: אי אפשר תשובה לפני הבעיה.
עתניאל שנלר: אני רוצה שתסגרו את העניין.
עתניאל שנלר: לית מאן דפליג, לכאורה, שמעמדו של הרב, מבחינת מעמד הרב לרב, הכפוף לרב העיר, מטבע הדברים, שכאן לא שייך פגימה במעמדו של הרב.
עתניאל שנלר: אם אתה אומר שבעצם הפקיד – זו לא מילת גנאי – של יושב ראש המועצה הדתית, אתה רואה בכך פגיעה במעמדו של הרב.
משה ראוכברגר: זה בוודאי פגיעה.
משה ראוכברגר: אבל גם בדיווח אני רואה פגיעה.
משה ראוכברגר: יש לי פיתרון לפי הנוהל.
משה ראוכברגר: בנוהל של המשרד כתוב שפעם בחודש, כל חודש, יישבו הרב הראשי ורבני השכונות ביחד, סעיף 6.2, יישב איתם, וידונו על כל הדברים שצריך לנהל וצריך לעשות.
משה ראוכברגר: תכנית עבודה.
משה ראוכברגר: הצעתי למנכ"ל: כאן יהיה כלול – גם מבקר המדינה מדבר על דיווח בעל פה ולא שום דיווח בכתב.
משה ראוכברגר: יש לי כאן את הדוח שלו.
משה ראוכברגר: אבל אני אומר: כמעמד, בשם רבני השכונות, פיתרון: רב העיר יישב, מכובד עם רבני השכונות שלו, ידונו מה היה, מה עשית, מה תעשה, זה גם דיווח, גם תוכנית וזה כבוד ומכובד.
אביגדור אוחנה: רק הבהרה קטנה: תכנית העבודה החודשית שכתבנו, לא בהכרח צריכים לשבת כל חודש, הם יכולים להכין את זה לכל השנה.
משה ראוכברגר: אבל תעשה כל חודש, איך שירצו.
משה ראוכברגר: אבל שם יהיה דיווח.
משה ראוכברגר: לא דיווח בכתב.
עתניאל שנלר: זאת הצעת הרב.
משה ראוכברגר: יהיה גם דיווח לרב.
עתניאל שנלר: זאת הצעתכם.
עתניאל שנלר: אני מאוד מודה לרב.
עתניאל שנלר: חבר הכנסת אמסלם, בבקשה.
חיים אמסלם: כן, מספר שאלות לאדוני השר והמנכ"ל – תודה, אדוני יושב ראש הוועדה.
חיים אמסלם: שמענו את הביקורת של הרב ראוכברגר לגבי המספר בתקן, מ-10,000 תושבים ל-15,000 תושבים.
חיים אמסלם: אני רוצה לשאול מספר שאלות כדי שהתשובה תאמר גם לפרוטוקול.
חיים אמסלם: במידה שלפי מספר התושבים ניתן לומר רב שכונה, אולם מכל סיבה הדבר לא נעשה.
חיים אמסלם: לא נעשה, לא נדרש.
חיים אמסלם: בסדר?
חיים אמסלם: החליט ראש העיר: אני לא צריך.
חיים אמסלם: שמענו כבר את האמירה, עם רב אחד זה כבר יותר מידי.
חיים אמסלם: מה אני צריך עוד אחד?
חיים אמסלם: אז מה המשרד יכול לעשות על מנת להביא לכך שייבחר?
יעקב מרגי: לא הבנתי, רב שכונה או רב עיר?
חיים אמסלם: שכונה.
חיים אמסלם: ברוח האמירה הזאת, אתה יודע מה?
חיים אמסלם: – אני מסתדר טוב מאוד עם שני רבני שכונות בעיר, לא משנה לא ננקוב בשמם, לא רוצה יותר.
חיים אמסלם: מה המשרד יכול לעשות?
חיים אמסלם: האם יש לו שיניים, מה הוא יכול לעשות להביא לידי כך – כי אנחנו, אני מדבר כרגע לא כחבר כנסת אלא כרב לשעבר, שרואה את תפקיד הרב כתפקיד חינוכי, כתפקיד שחייב שהוא יבוצע וחייב שיהיה התקן הזה.
חיים אמסלם: אז זאת השאלה הראשונה.
חיים אמסלם: עכשיו, משהתפנתה משרה לרב שכונה – היה באמת רב שכונה ויצא לגמלאות, או שבק חיה לכל חי, וגם כן אותו הדבר: לא נעשה דבר, האם המשרד כאן גם כן יכול להיכנס לפעולה, ומה הפעולה שהוא יכול לעשות?
חיים אמסלם: דבר שלישי: בדוח, אני זוכר, עלה נושא שכאב מאוד לרבנים, מפני שהיתה בו הכללה גסה ובוטה שלא מלמדת על כלל הרבנים.
חיים אמסלם: אני מדבר על כך שבדוח המבקר נאמר שמספר רבנים נתפס, רב, שניים, לא זוכר כמה, רוב השנה שהו בחוץ לארץ.
יעקב מרגי: דיברנו על זה, נחזור על זה.
חיים אמסלם: חשוב לשמוע.
חיים אמסלם: אני רוצה לומר: לא מעט רבנים, גם רבני ערים וגם רבני שכונות, יש להם מוסדות.
חיים אמסלם: ישיבות, כוללים.
חיים אמסלם: הם צריכים לתחזק את המוסדות שלהם.
עתניאל שנלר: זאת עבודה נוספת?
חיים אמסלם: אל תשאל.
חיים אמסלם: אני אומר.
עתניאל שנלר: למה, מה זה לא לשאול?
עתניאל שנלר: המדינה משלמת לו משכורת לשרת את הציבור.
יעקב מרגי: אני אשיב.
יעקב מרגי: הדוח מתייחס גם לזה.
חיים אמסלם: תקבל תשובה.
עתניאל שנלר: אני לא נגד, אני רוצה לדעת.
חיים אמסלם: בסדר, אני גם לא נגד.
עתניאל שנלר: כשאומרים לי לא לשאול, זה מחשיד.
חיים אמסלם: לא, אתה תקבל תשובה.
עתניאל שנלר: אני אוהב לשאול, למה לא?
עתניאל שנלר: את פתח לו.
חיים אמסלם: הנה, אומר הרב ראוכברגר: במסגרת הרבנות שלו יש לו גם מוסד, יש לו כולל, שנוכחותו בשכונה משפיעה.
חיים אמסלם: לאברכים גם יש תכניות.
עתניאל שנלר: זה מחזק את השכונה.
חיים אמסלם: לא רק זה, יש תכניות היום שנתמכות על ידי גבירים, שבעצם נותנות מענה שהאברך לא רק ילמד בכולל אלא גם בשעות הערב הוא יעשה פעילות.
עתניאל שנלר: אדרבא.
חיים אמסלם: לצורך כך – ואין ברירה – ראש המוסד, כמו כל מוסד, חייב לקושש קש לתבן.
חיים אמסלם: חייב לנסוע לחוץ לארץ על מנת להביא תקצוב.
עתניאל שנלר: ואין בזה ניגוד אינטרסים?
חיים אמסלם: אבל אני לא רוצה שנעמוד בעוד דוח כזה שיבוא והפעם לא יגיד ש-265 יום בשנה.
חיים אמסלם: - - -
עתניאל שנלר: הרב אמסלם, אתה כן תעמוד בזה.
עתניאל שנלר: עזוב עכשיו את הרבנים, זה לא קשור לרבנים.
עתניאל שנלר: אני שואל שאלה פשוטה: ראש עיר, יש לו עסק בעיר.
עתניאל שנלר: עכשיו נבחר לראשות העיר, הוא מתעסק עם העסק?
עתניאל שנלר: אני חבר כנסת, היו לי לפני כן עסקים.
עתניאל שנלר: נבחרתי להיות חבר כנסת, נדרשתי, על פי חוק, לנתק כל קשר עם עסקיי בעבר ולהעביר למישהו אחר את אותה סמכות.
עתניאל שנלר: אז אם יש לי מוסד ואני עכשיו נבחר לתפקיד ציבורי, אני אעביר את התפקיד למישהו אחר שימלא את מקומי כל עוד אני בתפקיד רב העיר או רב שכונה, סליחה.
עתניאל שנלר: ככה אני מבין את ההיגיון.
חיים אמסלם: אני יכול לענות תשובה בבקשה.
עתניאל שנלר: מבקר המדינה, רגע, זו שאלה משפטית.
עתניאל שנלר: מבקר המדינה.
יעקב מרגי: לא, אבל לפני כן הייתה לו שאלה ראשונה.
יעקב מרגי: כדי שאשלים לו את זה.
יעקב מרגי: הרב אמסלם, שאלת שאלה לגבי תקן שהתפנה ולא נדרש.
יעקב מרגי: תראה: המשרד הוא רגולטור, אני לא אחלק – הרי כל הטענה שהייתה אצלנו לאלה, למלעיזים, שרצו לקרקע את המושג הזה, המוסד הזה, שנקרא רב שכונה, רב מושב, היתה שכל זה פיקציה.
יעקב מרגי: המשרד לא מחלק תקנים.
יעקב מרגי: המשרד נותן תקן למי שמבקש.
יעקב מרגי: בעיר יש רבני עיר שבוחנים את הצרכים הרוחניים של העיר.
יעקב מרגי: אם רב העיר חושב שצריך וחסר, צריך להגיש בקשה ביחד עם ראש המועצה הדתית.
יעקב מרגי: זה נוהל משותף גם לרב העיר, גם לראש המועצה הדתית.
יעקב מרגי: אם אין בקשה, זה אומר דרשני.
יעקב מרגי: יש מצבים שרב העיר דורש, ראש המועצה אומר: לא צריך, אין כסף – יש לו אפשרויות.
יעקב מרגי: עומדת לו מועצת הרבנות הראשית להעלות את הנושא שם.
יעקב מרגי: יש לו פנייה לשר.
יעקב מרגי: בוחנים את הסוגיות שם.
יעקב מרגי: הרבה פעמים המשרד מקים ועדות לבדיקת שיתוף פעולה בין רב העיר לראש המועצה הדתית.
יעקב מרגי: לכן הטענה במקרה, בשאלה שלך, היא יותר טענה כלפי רב העיר, ראש המועצה הדתית.
יעקב מרגי: אנחנו, בקום ועשה, לא מחפשים – ולך לחפש לפי תקינה, עשה סטטיסטיקה, איפה ייקחו תקנים.
חיים אמסלם: אם יפנו אליך תושבים ויאמרו: בגלל המחלוקת בין רב העיר לראש המועצה הדתית אין לנו רב.
יעקב מרגי: יפה, אני אפנה אותם למועצה הדתית.
יעקב מרגי: אם יבואו ויאמרו לי כפי שאתה אומר: יש צורך, אבל בגלל המחלוקות – אנחנו נתערב.
חיים אמסלם: אוקיי.
עתניאל שנלר: אולי אדוני ישלים את השאלה הנוהלית של ניגוד האינטרסים?
יובל חיו: זה לא,	רציתי להתייחס למכלול דברים כי נדרשות כמה הבהרות פה.
יובל חיו: הועלה נושא הדיווח הידני או הדיווח בעל פה.
יובל חיו: חשוב להבהיר בנושא הזה שהסתמכנו על תשתית נורמטיבית של חוזר מנכ"ל של המשרד, שאומר: חוזר מנכ"ל מיוני 2001 קבע, כי רבני שכונות ידווחו למועצה על עבודתם בשכונות באמצעות טופס ידני.
יובל חיו: הנורמה הזאת קיימת משנת 2001.
יובל חיו: לא ידוע לנו שאנחנו סבורים שמערכת כל כך רחבה, כל כך מפוצלת, יכולה להתנהל על בסיס מערך דיווח בעל פה.
יובל חיו: זה מערך דיווח שלא יכול ליצור מעקב אמיתי אחר הפעולות.
יובל חיו: אני אדגיש גם שהציטוט שנמצא בסוף הקטע שהקראתי, הוא ציטוט שהובא מתוך חוזר המנכ"ל ולא מתוך ההסכם הקיבוצי.
יובל חיו: אנחנו באופן עקרוני נמנעים מלהיכנס להסכמים קיבוציים, כסרגלים נורמטיביים, מבחינתנו.
יובל חיו: זו ההבהרה הראשונה.
יובל חיו: הועלה פה נושא התקנים.
יובל חיו: חשוב להבהיר: המערכת נמצאת במחסור.
יובל חיו: אנחנו, כמשרד מבקר המדינה, בדרך כלל לא ממליצים על משאבים נוספים.
יובל חיו: את זה צריך לקבוע המיניסטר והממלכה, כלשונכם.
יובל חיו: אבל אנחנו כן מצביעים על חוסר פעילות.
יובל חיו: הדוח מצביע על מצבים שיישוב של 1000 תושבים נמצא עם רב, ויישוב עם 70,000 ו-80,000 גם נמצא עם רב אחד.
יובל חיו: הדוח מצביע על מצבים שיישובים בני 200,000 תושבים, בישוב אחד יש שני רבנים, בישוב מקביל עם אותו מספר תושבים יש עשרה רבנים.
יובל חיו: אני כרגע אומר את זה לא לפי הנתונים הספציפיים, אבל יש פירוט בדוח.
יובל חיו: מרגע שהמערכת נמצאת במחסור, חזקה עליה עוד יותר לפעול ביעילות, ולכן נדרשת הבחינה הזאת.
יובל חיו: פחות חשוב לנו העניין אם זה 15 או 12, אנחנו מניחים שהמערכת המקצועית תנתח את הדברים ותקבע את אמות המידה.
יובל חיו: הדבר האחרון זה קרבה משפחתית.
יובל חיו: הדוח לא מתייחס להיבט של קרבה משפחתית.
יובל חיו: אני כן יכול לומר שבמערכת הציבורית בכלל נקבעו נורמות שונות לסיטואציות האלה וחשוב ללמוד אותן כדי להתמודד עם הנושא.
עתניאל שנלר: אני מאוד מודה לאדוני.
עתניאל שנלר: קיבלתי פניה מעורכת דין אורלי ארז-לחובסקי – נמצאת כאן?
עתניאל שנלר: אז את רוצה לשאול?
אורלי ארז-לחובסקי: כן.
עתניאל שנלר: כן, בבקשה גברתי.
עתניאל שנלר: בקול רם.
אורלי ארז-לחובסקי: האם הנוהל מתייחס לצרכים של אוכלוסיות שיש להם צרכי דת מיוחדים.
אורלי ארז-לחובסקי: למשל, בני העדה האתיופית.
אורלי ארז-לחובסקי: למשל, נניח שיש מצב שיש עיר שלפי מספר התושבים לא זכאית לתקן נוסף, ויחד עם זאת יש אוכלוסייה שבעצם יש לה איזשהם צרכי דת מיוחדים, האם יש איזשהו חריג, האם יש ועדת חריגים של המשרד שמאפשרת, במקרים חריגים, מינוי של רב נוסף?
עתניאל שנלר: תודה רבה, גברתי.
עתניאל שנלר: השר.
יעקב מרגי: היא במקום כשחידדת אותה לקהילה האתיופית.
יעקב מרגי: אבל לצרכים אחרים – בפתיח שלי אמרתי: רב אמור, בעיקרון, אמור לתת מענה לכל האוכלוסייה ולכלל האוכלוסייה באשר היא, לא משנה מה השקפת עולמו ואורח חייו.
יעקב מרגי: לגבי הקהילה האתיופית יש החלטת ממשלה.
יעקב מרגי: יש החלטת ממשלה  אחת לגבי מינוי קייסים, שזה רועים רוחניים, שהם עוד הוכשרו באתיופיה.
יעקב מרגי: כמו כן, יש החלטה לגבי רבני קהילות לעדה האתיופית.
יעקב מרגי: יש מספר תקנים, הם נענים שלא במסגרת התקינה הכללית של רבני שכונות.
יעקב מרגי: הם לא מוגדרים כרבני שכונות, ההסמכה שלהם שונה במועצת הרבנות הראשית.
יעקב מרגי: זה יוצא בתקינה  למועצות דתיות שאין בהם קייס או רב, יוצא מכרז וכל מי שעונה לתקן, להגדרה, של רב יוצא העדה האתיופית ייבחר.
יעקב מרגי: ולא כפי שרצו אלה שרצו להיבחר כרבני שכונות, למדו את השפה האתיופית, ורצו גם על כבשת הרש הזאת לשים את היד ולא אפשרנו להם.
עתניאל שנלר: תודה, השר.
עתניאל שנלר: ההסתדרות הכללית, יש כאן מישהו מההסתדרות?
קריאה: יצא עכשיו.
דוד שפירא: שטרן, יצא, מיד חוזר.
עתניאל שנלר: טוב, יש כאן מישהו ממשרד ראש הממשלה?
עתניאל שנלר: כן, רונית, האם אתם קשורים לעניין בדרך זו או דרך אחרת, מבחינת הביקורת?
רונית אלימלך: מבחינת הביקורת, לא.
רונית אלימלך: אנחנו קשורים מבחינת המעקב.
עתניאל שנלר: איך דרך המעקב שלכם בעניין הזה אמורה להיות?
עתניאל שנלר: הולך להיות כאן עכשיו נוהל.
עתניאל שנלר: יהיה, אני מניח, עד דצמבר, כי כך הוחלט בפעם שעברה שבדצמבר – זה מעקב כזה, ויגיעו להבנות בדרכי נועם.
עתניאל שנלר: איך משרד ראש הממשלה מתכוון לעקוב אחרי התהליך כי הוא תהליך מורכב, עם הרבה אינטרסים, הרבה תחושות, הרבה אמוציות.
רונית אלימלך: התהליך אצלנו מתקיים באופן די מובנה כבר לאורך הרבה שנים.
רונית אלימלך: יש הוצאת ספרים שאנחנו מוציאים.
רונית אלימלך: אנחנו מול המשרד, עובדים מול המבקר של המשרד.
רונית אלימלך: אנחנו מקבלים את המסמכים וגם את הנוהל – הם שולחים לנו את הנוהל.
רונית אלימלך: קיבלתי כבר נוהל – ואנחנו מסתכלים על הנוהל ובודקים אותו.
רונית אלימלך: ואז אנחנו נותנים את הדיווחים שלהם: מה נעשה, מה התהליך, איפה זה עומד ואנחנו מוציאים ספר.
רונית אלימלך: יש לנו תאריכים קבועים שאנחנו מוציאים בכל ארבעה חודשים ספר, שנותן לאנשים מידע, איפה הדברים עומדים.
רונית אלימלך: אנחנו גם נותנים סטאטוסים: אם זה תוקן, לא תוקן, איפה זה עומד, באיזה תהליך זה נמצא.
רונית אלימלך: ככה זה מתנהל.
עתניאל שנלר: זאת אומרת, בהנחה שנאמר שבראשית השנה הלועזית הבאה יהיה נוהל שיתחיל לרוץ, נוכל בסיכום, אם אני מבין נכון, נאמר חצי שנה אחר כך, לבקש דוח מעקב האם הדברים מתנהלים בצורה זו או אחרת.
עתניאל שנלר: אני מודה מאוד לגברתי.
יעקב מרגי: אני מציע לצמצם את הזמן ל-30 יום.
יעקב מרגי: בסדר, ברגע שיאושר, ברגע שיאושר הנוהל.
עתניאל שנלר: בנחת, בלי לחץ, העיקר שהדברים יהיו בהסכמה.
עתניאל שנלר: משרד האוצר, יש כאן מישהו?
בני שאולי-כהן: יש.
עתניאל שנלר: עורך דין בני שאולי כהן?
בני שאולי-כהן: נכון.
יעקב מרגי: הם אחראים על המרור.
בני שאולי-כהן: אני מטעם הממונה על השכר.
בני שאולי-כהן: לא מאגף התקציבים.
עתניאל שנלר: הקושי שמפריע לי לאורך כל הדרך הוא, שמצד אחד אנחנו כוועדה, והציבור כציבור, מטילים על רב השכונה עוד ועוד מטלות: תעסוק בזה ותעסוק בזה, ויותר אנשים, ולציבור החילוני, ומקוואות, ושלום בית, וחתונות, והרצאות, ושיעורים, ובתי כנסת ושבת.
עתניאל שנלר: ובסוף הוא בא הביתה, וצריך להאכיל שמונה ילדים, והוא אומר: היאך?
עתניאל שנלר: אז הוא ייסע לגבירים בחוץ לארץ להביא למוסדות שלו תרתי משמע.
עתניאל שנלר: והוא יצטרך לעשות עבודה נוספת, כי הוא יצטרך לחיות.
עתניאל שנלר: האם אנחנו כמדינה נוהגים ראוי בבעל תפקיד כל כך חשוב וכל כך הרבה ציפיות ממנו?
בני שאולי-כהן: שוב, חבל לי על כך שהגורם המקצועי שמטפל בעניינים האלו מטעם הממונה על השכר לא נמצא כאן.
בני שאולי-כהן: אני מהלשכה המשפטית.
בני שאולי-כהן: גם אגף התקציבים לא נמצא כאן כדי לדבר על זה.
בני שאולי-כהן: אבל אם הבנתי נכון ייתכן ובעבר היו דיונים בנושאים האלה.
בני שאולי-כהן: מה הוחלט בהם אינני יודע.
יעקב מרגי: הוחלט: 5%, כמו כל האוכלוסיות במשק.
בני שאולי-כהן: הבנתי שלא היה מקום להעלות את השכר.
בני שאולי-כהן: אבל, שוב, אין לי ידיעה בנושא, לא עסקתי בכך.
עתניאל שנלר: או.קי. אתייחס לזה אחר כך.
עתניאל שנלר: עוד שאלה, מבחינה משפטית, כעורך דין.
עתניאל שנלר: אתה מכיר את טיוטת הנוהל?
בני שאולי-כהן: לא. עוד לא.
עתניאל שנלר: עוד לא, אתה עדיין לא מכיר.
עתניאל שנלר: היה כאן ויכוח – לא ויכוח.
עתניאל שנלר: החלפת דעות.
אביגדור אוחנה: גליה קליין היא מהלשכה המשפטית שלנו, והיא תוכל - - -
עתניאל שנלר: אה.
עתניאל שנלר: אוקי.
עתניאל שנלר: אז היא תוכל להתייחס ואחר כך נעבור הלאה.
עתניאל שנלר: אתה מוכן להתייחס לשאלה של ניגוד האינטרסים והעניינים, ואבא ובן, ומשפחה?
בני שאולי-כהן: לא. אין לזה נגיעה מבחינתי.
עתניאל שנלר: אין לזה נגיעה לכסף.
עתניאל שנלר: או.קי. אני מאוד מודה לך.
בני שאולי-כהן: אני מכיר איזשהו נוהל אחר, לא את הנוהל שהבנתי שהוכן לאחרונה, שאמור היה לגעת בענייני החופשה והדיווח של הרבנים לגבי היציאה שלהם לחופשה.
בני שאולי-כהן: בהקשר הזה גובש נוהל שדיברנו לאחרונה גם עם הלשכה המשפטית של המשרד לענייני דת, שיצא בהקשר הזה.
בני שאולי-כהן: הבנתי שהם מכינים גם נוהל הרבה יותר רחב שמתייחס לכל הדוח, אבל את זה אני לא מכיר.
עתניאל שנלר: אני מודה לך מאד.
עתניאל שנלר: בינתיים חזר נציג ההסתדרות.
עתניאל שנלר: אמרתי שאני מרגיש מאוד רע עם איזה הסכם שעשו לפני 21, 22 שנה, שבגינו כנראה היום אנשים פושטי יד, וזה חורה לי כאזרח.
עתניאל שנלר: האם לא ניתן יד אחת לעשות, כממשלה, עם המשרד – המשרד מוביל, לא עם המשרד – יחד עם ההסתדרות, עם הרבנים, עם האוצר, לבחון.
עתניאל שנלר: משנים תפקיד, פותחים תפקיד, עושים דבר הרבה יותר רציני, למה לפתוח את הסיפור הזה?
עתניאל שנלר: אז גם שאלה של תפקיד מול היקף אוכלוסייה.
עתניאל שנלר: הרי קביעה סתמית: אוכלוסייה 15,000.
עתניאל שנלר: אולי צריך כל 20,000?
עתניאל שנלר: , אולי כל 10,000?
עתניאל שנלר: אני מרגיש איזה מין מהלך כזה שמדינת ישראל קובעת כל פעם נושא אחד, במנותק מהראייה הכוללת, וזה מתקבע.
עתניאל שנלר: ובעלי האינטרסים לאורך השנים – ולא משנה מאיזה צד: ממשלה, רבנים, משרד, לא משנה – נאחזים באינטרס שלהם, שנקבע, ואף אחד לא אומר: בואו נהיה אמיצים, נפתח את הכול.
עתניאל שנלר: האם ההסתדרות מוכנה ללכת עם המשרד ונקרא למדינה, לממשלה, לפתוח את ההסכם הקיבוצי, לתת סוף סוף מעמד ראוי לרבני השכונות?
שלמה שטרן: תודה לאדוני על השאלה.
שלמה שטרן: שמי שלמה שטרן, אני ראש חטיבה, אני מטפל בין היתר ברבני השכונות.
שלמה שטרן: אדוני התפרץ לדלת פתוחה מאד.
שלמה שטרן: אין ספור פניות שלי, כמחזיק התיק ומטפל בנושא הזה, למשרד הדתות, נשארות ללא מענה.
שלמה שטרן: איך אומרים הילדים?
שלמה שטרן: לא סופרים אותנו.
שלמה שטרן: גם בנושא של הדוח הזה שהזכירו המנכ"ל וכבוד השר.
שלמה שטרן: ביקשתי לזמן אותי לפגישה, אפילו לא נעניתי.
שלמה שטרן: הדוח עצמו, לא ראיתי אותו.
שלמה שטרן: הם לא מתייחסים אלינו.
עתניאל שנלר: אדוני מדבר על הנוהל.
שלמה שטרן: הנוהל, סליחה.
עתניאל שנלר: אתה מדבר על טיוטה ראשונה של הנוהל.
שלמה שטרן: לא ראיתי אותה.
עתניאל שנלר: גם אני לא ראיתי אותה, אגב.
עתניאל שנלר: זו טיוטה ראשונה.
שלמה שטרן: אין שום ספק  שכאשר אני אראה את הנוהל, גם אם הוא - - -
עתניאל שנלר: סליחה, אני רוצה לעזור לך עכשיו: למה אתה תולה את זה בנוהל?
עתניאל שנלר: אני שואל שאלה הרבה יותר בסיסית.
עתניאל שנלר: עזוב אותי נוהל, עזוב אותי ניירת: רבני השכונות – כולם רומסים אותם.
עתניאל שנלר: תפקידם הרבה יותר גדול ממשכורתם.
עתניאל שנלר: לא מכבדים אותם כי הם חייבים להתקיים.
עתניאל שנלר: ואז הם מכסים הרבה דברים ואז אומרים לי אל תשאל ואל תראה ואל תיגע ותן לנו רק לשרוד.
עתניאל שנלר: די.
עתניאל שנלר: אנחנו מדינה מתוקנת.
עתניאל שנלר: תהיו אמיתיים, שימו את הכול על השולחן.
עתניאל שנלר: הכול שקוף ויהיה להם שכר בכבוד.
שלמה שטרן: הקריאה הזאת לנהל משא ומתן יצאה מאיתנו ולא נענינו.
עתניאל שנלר: אני שואל, אדוני השר: האם אנחנו יכולים לעזור ביניכם?
שלמה שטרן: אני רוצה רק להוסיף משפט, כבודו - - -
חיים אמסלם: היה מי שהציע בזמנו, עתני, להשוות את שכר רב השכונה לרב העיר.
חיים אמסלם: אם רב השכונה עובד - - -
יעקב מרגי: לא כדאי לו.
יעקב מרגי: לא כדאי.
עתניאל שנלר: הרב, חבר הכנסת אמסלם, אוי ואבוי אם ניכנס עכשיו למהות.
עתניאל שנלר: אני שואל שאלה פשוטה: האם אפשר למצוא מכניזם לפתוח את ההסכם הקיבוצי?
שלמה שטרן: התשובה היא כן.
שלמה שטרן: שיפנו אלינו.
עתניאל שנלר: במה זה תלוי?
שלמה שטרן: יזמנו אותנו.
עתניאל שנלר: מה המערכת צריכה  לעשות בשביל שזה יקרה?
שלמה שטרן: אני זמין, מנכ"ל המשרד וכבוד השר מכירים אותי, יודעים את הטלפון שלי.
עתניאל שנלר: מנכ"ל המשרד, מה אתם הולכים לעשות?
חיים אמסלם: החלטת ועדה, אדוני.
חיים אמסלם: החלטה.
שלמה שטרן: אני רוצה להשלים, ברשותך משפט.
שלמה שטרן: אין שום ספק שכאשר אותה טיוטת נוהל תקבל את אישור הרבנות הראשית או גופים אחרים, ויקבלו את זה כנוהל וירצו להכניס את זה, אין שום ספק שלהסתדרות תהיינה הערות.
שלמה שטרן: במקום לבזבז את הזמן אחרי זה, ואנחנו נעכב את ההסכמה שלנו, אני מציע לעשות את זה כבר עכשיו, כבר אתמול, כבר שלשום.
שלמה שטרן: אינני מבין מה הסיבה של משרד הדתות לא לשתף אותנו ולא לנסות לקדם את זה בדרך הזאת, של ההידברות.
יעקב מרגי: אני רוצה לענות.
יעקב מרגי: אני חושב שנציג ארגון רבני השכונות שיושב בוועדה - הכל שקוף.
משה ראוכברגר: לא יושב.
משה ראוכברגר: נציג הארגון לא יושב בוועדה.
משה ראוכברגר: לקחתם בן אדם ושמתם אותו.
שלמה שטרן: אין נציג ארגון רבני השכונות בוועדה.
יעקב מרגי: הרב רוז'ה לא מקובל עליכם?
יעקב מרגי: פתאום לא מקובל עליכם?
משה ראוכברגר: לא, הוא לא מקובל.
יעקב מרגי: אני יודע על הרב רוז'ה שהוא לא מקובל עליכם.
משה ראוכברג: לא, ואתה מכיר את זה.
עתניאל שנלר: רגע, רגע, רגע.
יעקב מרגי: המנכ"ל יענה.
חיים אמסלם: הוא לא נבחר כנציגם של רבני השכונות.
עתניאל שנלר: אל"ף, אני מאד שמח - - -
משה ראוכברגר: אני נבחרתי והם לא רצו לקבל אותי.
משה ראוכברגר: נבחרתי והם לא רצו לקבל אותי.
עתניאל שנלר: הרב, מחילה.
עתניאל שנלר: מחילה.