GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עתניאל שנלר: סוף סוף כנסת ישראל מצליחה ליצור שיח בין רבנים, איזה יופי.
עתניאל שנלר: בבקשה, בניחותא.
אביגדור אוחנה: התהליך שאותו ביצענו בחודשים האחרונים, בחצי השנה האחרונה, הוא תהליך שנגע למהות ולקביעת עמדת המשרד לגבי עבודת הרבנים בכלל.
אביגדור אוחנה: לא התייחסנו כאן – ואמרתי את זה בתחילת הדיון כאן, שלאחר שנקבל את ההערות של הרבנות הראשית וחוות דעת של הלשכה המשפטית, נדע האם יש צורך בשלב זה לפתוח את ההסכם הקיבוצי, או לא.
אביגדור אוחנה: אם אין צורך לפתוח את ההסכם הקיבוצי בשלב הזה, אז לא נעשה את זה אלא רק לאחר שננהל דיון מול הממונה על השכר באוצר ונראה לאן אנחנו – כי הרי אנחנו לא יכולים – זה דרך אגב שלמה שטרן לימד אותי – אתה לא יכול להיות בצד של ההסתדרות, את זה תשאיר לנו.
אביגדור אוחנה: אנחנו, כמדינה, מחויבים לפעול מול הממונה על השכר באוצר.
אביגדור אוחנה: אנחנו בהחלט, ברגע שהדברים יתבשלו יותר ובמידה ויהיה צורך, לא נגיע להסכמות, נזמן אתכם, יפתח דיון מסודר בעניין הזה ומה שיתקבל יתקבל.
אביגדור אוחנה: בשלב הזה לא רואה טעם לפתוח את העניין.
שלמה שטרן: ניפגש בעוד שנתיים לפחות.
שלמה שטרן: אחרי כל התהליכים האלה.
עתניאל שנלר: אתה מבטא סקפטיות מסוימת.
שלמה שטרן: לא, אני מבטא מציאות.
שלמה שטרן: מציאות שאני מכיר אותה.
עתניאל שנלר: עתידית.
עתניאל שנלר: אתה יודע לגבי נבואה אנחנו נזהרים בהקשר הזה קצת.
עתניאל שנלר: אבל בעצם אתה מבטא עכשיו סקפטיות, שהתהליך הזה לא יוכל להוביל לשינוי - -
שלמה שטרן: לא, לא, לא.
שלמה שטרן: ממש לא.
עתניאל שנלר: ואני רוצה לומר שאם על חברי הכנסת בוועדה יהיה מקובל, אני מתכוון – לפחות ייתכן, ובעוד עשר דקות או רבע שעה – אני מתכוון לפתוח את הסוגיה של ההסכם הקיבוצי הזה.
עתניאל שנלר: אני חושב שזו שערוריה.
חיים אמסלם: ברשותך, לפני שתפתח, תסביר לי בשני משפטים מה אמר המנכ"ל כי לא הבנתי.
חיים אמסלם: אני לא בדיוק הבנתי.
עתניאל שנלר: לא, אני לא רוצה לפתוח את זה עכשיו, כי אני רוצה להתקדם.
עתניאל שנלר: המנכ"ל דיבר על התהליך ולא על המהות.
חיים אמסלם: מה התהליך אומר?
עתניאל שנלר: הוא אמר: אני רוצה ללכת בתהליך כזה שיוכל, לכאורה, להגיע לפיתרון בהמשך הדרך.
עתניאל שנלר: כך הבנתי את המנכ"ל, שלא לפוצץ את המוקשים עכשיו.
אביגדור אוחנה: אני אומר את הדברים, אולי, בצורה יותר מסודרת: בתהליך הזה, אנחנו בעצם מבררים ומעלים על הכתב את עמדת המשרד, ואני מקווה שהרבנות הראשית תצטרף אליה או בהערות מסוימות – אנחנו כמובן נגיע להסכמה בעניין הזה - - -
חיים אמסלם: אני רוצה להאמין שגם המשרד וגם הרבנות הראשית מבינים ששכר רבני השכונות הוא שכר רעב.
אביגדור אוחנה: אבל אני אמרתי את זה בתחילת הדיון – אתה לא היית – אמרתי את זה במפורש.
אביגדור אוחנה: אמרתי.
חיים אמסלם: אבל צריכים לברר את זה.
אביגדור אוחנה: אתה לא היית בתחילת הדיון, אני אמרתי את זה במפורש: שבהחלט, כשאנחנו הגדרנו את תפקידי הרבנים, שהם תמיד היו ככה, אבל מהרגע שאנחנו מעלים את זה על הכתב ועושים את זה בצורה מחייבת, אני חושב וסבור שיש צורך להגדיל את שכר הרבנים.
אביגדור אוחנה: רבני השכונות.
אביגדור אוחנה: אמרתי את זה ואני חוזר על זה פעם שנייה.
עתניאל שנלר: מסכימים, יש כאן הכמה.
אביגדור אוחנה: אין ספק.
עתניאל שנלר: אין כאן ויכוח בכלל בחדר הזה.
חיים אמסלם: מדובר על טיימינג.
עתניאל שנלר: אני רוצה להתקדם, כן, בבקשה, הנושא של השכר.
עתניאל שנלר: כן, בבקשה, עורך דין.
אביגדור אוחנה: נגמור את התהליך מול הרבנות ונתקדם.
עתניאל שנלר: חברים, יש לנו מעט זמן, הישיבה היום קצרה, אנחנו מוכרחים להתחיל להתכנס.
בני שאולי-כהן: שוב, מבלי לייצג את עמדת הגורמים המקצועיים אצלנו במשרד, משעה שדובר על קביעת שכרם של הרבנים והבעייתיות הקיימת בהעסקה שלהם, אולי ייתכן שיהיה מצב שייחתם הסכם קיבוצי חדש, אולי יסדירו את כל הבעייתיות הקיימת.
בני שאולי-כהן: אולי ואולי גם באיזשהו מקום יסכימו בתמורה לכך או לדברים אחרים נוספים, להגדיל את שכרם.
בני שאולי-כהן: אולי.
בני שאולי-כהן: יתכן - - - אני חושב שאולי זה מה שיקרה.
יעקב מרגי: אני חושש שיאמרו, שתהיה עמדה – סליחה על ההתפרצות – אני חושב שתהיה עמדה, שלא יתכן שקיצצו את שכר רבני העיר ולא יקצצו את שכר רבני השכונות.
יעקב מרגי: צריך לחשוב גם על זה.
בני שאולי-כהן: בהחלט, צריכים לחשוב על הכול.
עתניאל שנלר: אני יכול לומר שככנסת – תעבירו את זה גם לפקידות המקצועית – אנחנו, כחברי כנסת, כך אני מרגיש, גם עם חברי הרב אמסלם, רואים שיש עיוות מהותי בין הציפיות מהרבנים ובין ההתייחסות של הממשלה למעמדם ושכרם של אותם רבנים.
עתניאל שנלר: אני רוצה לבקש את היועץ המשפטי של המשרד לשירותי דת.
עתניאל שנלר: מי מייצג?
גליה קליין: עוזרת היועץ המשפטי.
עתניאל שנלר: עוזרת.
יעקב מרגי: כאן את היועצת המשפטית.
עתניאל שנלר: אני מבקש לדעת רק דבר אחד, כי יש כאן את השר ואת המנכ"ל.
עתניאל שנלר: רק דבר אחד: האם הנוהל הזה עונה על אמות המידה המשפטיות של העבודה הציבורית במסגרת הציבורית?
עתניאל שנלר: בכל מה שקשור למכרז, בכל מה שקשור לגיל פרישה, בכל מה שקשור לניגוד אינטרסים, בכל מה שקשור למשפחה.
עתניאל שנלר: האם נוכל לישון בשקט שהנוהל הזה לא מכסה עבירות על החוק, ומצד שני לא מעמיס ריחיים שאינן נדרשות.
גליה קליין: טוב.
גליה קליין: קודם כל, בתור מי שליוותה את ההליך, אני מאד מרוצה מההתנהלות של הדיונים בוועדה ומהכיסוי של הנושאים המהותיים שצריך להידרש אליהם, כאשר במהלך הדיונים בוועדה ישבתי, גם אחרים אני מניחה ישבו, עם העתק של דוח המבקר, ולפי זה ידעתי, וידענו כולנו, על מה לשים דגש.
גליה קליין: כן, מבחינה ציבורית יש פה את האלמנטים של הבחירה.
גליה קליין: בחנו את התנאים, נראה לנו סביר.
גליה קליין: יש פה גם את האלמנטים של הפיקוח, של העבודה, של העסקת ההעסקה.
גליה קליין: מאחר שרוב הנושאים קשורים להיותנו גוף רגולטור, אני – כמובן, בסופו של דבר, זו החלטה של הגורמים במשרד – אני לא חושב שבשלב הזה, בכל מה שקשור להליכי מינוי, צריך היה כבר לערב את ההסתדרות.
גליה קליין: לגבי הנושא של ההסכם הקיבוצי: כן, אנחנו בודקים גם את ההיבטים מבחינה משפטית.
גליה קליין: הייתה פה הערה, אבל כמו שכולנו יודעים, כל סעיף בהסכם צריך לקרוא אותו על פי הקשרו.
גליה קליין: הסעיף הזה בהסכם הקיבוצי בעצם מעגן את גמול השעות הנוספות הגלובליות של הרבנים, והמשפט הזה נכתב בהקשר של השעות הנוספות הגלובליות.
גליה קליין: המשמעות היא, שרבנים מקבלים שעות נוספות גלובליות למשכורת שלא על פי דיווח, מאחר וזו משרת אמון שלא ניתן לפקח בפועל כמה שעות נוספות הוא עשה.
קריאה: מי מקבל שעות נוספות?
יהודה לנדאו: אין שעות נוספות לרבני שכונות.
גליה קליין: יש – אין שעות נוספות - - -
עתניאל שנלר: רגע, רגע, גברתי.
יהודה לנדאו: - - - הכל פיקוח, זה כל כך ברור.
עתניאל שנלר: רבותיי הרבנים, הרי אני לא שמעתי, כאשר דיברתם, שעורכת הדין התפרצה אל דבריכם.
עתניאל שנלר: היא היה לה כבוד לדברים שהיא שמעה.
עתניאל שנלר: בבקשה, גברתי תמשיך ויאפשרו לה לומר את הדברים בניחותא.
עתניאל שנלר: בכבוד.
גליה קליין: יש עוד נושא אחד שאנחנו נתנו לו - - - וזה בעצם התפקיד הציבורי שיש לרב.
גליה קליין: בגלל זה בהחלט עמדנו על כך שיהיה איזשהו סוג של דיווח כדי שיהיה פיקוח, כדי שלא נגיע למצב שקיים היום.
גליה קליין: השיטה שיש היום לא עובדת.
גליה קליין: הגענו למצב שהוא מצב לא הגיוני, שאנחנו לא יודעים מתי רב יצא לחופשה ויש לזה עלות כספית, כי אחר כך הם מבקשים פדיון חופשה.
עתניאל שנלר: האם יש עובדי מדינה או עובדי מועצות או בכלל, האם יש עובדים בשירות הציבורי שפטורים מדיווח כלשהו על פי חוק?
גליה קליין: תראה, אין לי את הפרספקטיבה הרחבה לגבי כל סוגי העובדים.
גליה קליין: אני בוחנת את המהות של התפקיד, את הפרספקטיבה הציבורית, את הדוח שיש ואת המצב הקיים בשטח ואנחנו סבורים שזה טעון תיקון – עלה על המבקר הזה בדוח שלו.
גליה קליין: עכשיו, אנחנו כן מתחשבים פה במעמדם של הרבנים ואנחנו לא רוצים חלילה לפגוע במעמדם, ולכן לא דרשנו כאן, חלילה, דיווח של כרטיס נוכחות או דיווח של כל שעה מה הם עושים.
גליה קליין: בסך הכול ביקשנו שכל יום ידווחו, יעשו רישום פנימי לעצמם.
גליה קליין: היום נתתי שיעור, יום למחרת הייתי בסיעוד, יום אחר כך - - -
גליה קליין: משהו מאד כללי, שבהחלט יכול לפקח גם על הנושא של בערך מה עשיתי, יכול לתת גם דיווח, בערך, על נוהל שמופק כרגע של חופשה ומחלה, ויכול לתת מענה כולל כרגע.
גליה קליין: עכשיו לשאלתך – כמובן שאנחנו נפקח על הדברים בשטח ואנחנו מקבלים גם ריג'קטים מהמועצות עצמן.
גליה קליין: נראה איך זה מתנהל.
גליה קליין: כרגע נראה לנו שהנוהל הזה הוא נוהל מאוזן, שבהחלט עונה על הדרישות של המבקר.
גליה קליין: אני מרוצה מהדיונים של הוועדה ושוב, כמובן שנשמע עוד גורמים ובסופו של דבר אני מקווה שזה יאושר.
עתניאל שנלר: יהיו עוד שלושה או ארבעה דוברים ואגיד לכם גם מי, הם ייצגו גופים.
עתניאל שנלר: נסיים בעוד מישהו מהרבנים שידבר.
עתניאל שנלר: לפני כן אני רוצה לשמוע מישהו מהמועצה הדתית.
חיים אמסלם: אדוני היושב ראש, אני רוצה לשאול שאלה.
עתניאל שנלר: אתה תמיד רשאי, חבר כנסת תמיד רשאי.
עתניאל שנלר: אבל אחרי השאלה ידברו כאן עוד שלושה או ארבעה נציגים מגופים שלא דיברו.
עתניאל שנלר: אני רוצה לשמוע מישהו מהמועצה הדתית.
עתניאל שנלר: רבני צהר, כל משפט קצר כי ב-10:45 אני צריך לסיים את הישיבה.
עתניאל שנלר: בבקשה, הרב אמסלם.
דוד קדוש: נציג הרבנות הראשית, אני רוצה לומר משהו.
עתניאל שנלר: בוודאי, בוודאי.
עתניאל שנלר: אני רוצה שתסכמו את הדברים.
חיים אמסלם: הרבנים בכלל, כמו שנאמר בדיון היום, רבני השכונות, נזרק בהם הרבה בוץ, יש הרבה הכפשה.
חיים אמסלם: טענו עליהם שהם מזלזלים בתפקיד ולא ממלאים את תפקידם והרבנים – שמענו מה שקורה.
חיים אמסלם: ואני חושב שיש קו ישיר בין הזילות של השכר שלהם – כפי שאמרתי מקודם שבזמנו חשבו להשוות שכר רבני שכונות לרבני ערים, אז הוא אמר: לא כדאי לך, מפני שאנחנו באמת יודעים מה שקורה.
חיים אמסלם: כי גם שם יש זילות.
חיים אמסלם: וכל הסיפור הוא הא בהא תליא מילתא.
חיים אמסלם: "הזדלזל" תפקיד הרבנות, "הזדלזל" השכר.
חיים אמסלם: עכשיו מתקנים נהלים.
חיים אמסלם: מצוין, אני מברך על כך.
חיים אמסלם: יהיו מחלוקות.
חיים אמסלם: יש ועדה.
חיים אמסלם: הרבנים יאמרו.
חיים אמסלם: האם אתם לא חושבים  שבצורה בלתי נפרדת, אם עושים סדר ורוצים לתקן נהלים, אז לא: את הנהלים כן נתקן, אבל השכר – יש לנו זמן לבדוק.
חיים אמסלם: אתם רוצים לתקן?
חיים אמסלם: תקנו את הכול.
חיים אמסלם: ושבאמת מעמד הרבנות וכבוד הרבנות והרבנים יהיה ביחס  שווה למה שדורשים מהם.
עתניאל שנלר: מילה – רבני צהר, בבקשה.
אוריאל גנזל: קודם כל, אני רוצה לפתוח בברכות.
אוריאל גנזל: שמי הרב אוריאל גנזל מרבני צהר, מנהל בית מיזם צהר וחקיקה שמייעץ לחברי כנסת בנושא של קידום ערכים יהודיים ופה, כמובן, תפקידם של הרבנים בראש ובראשונה.
אוריאל גנזל: אתחיל כמובן בברכות ליושב ראש - - -
עתניאל שנלר: אבל תעשה את הברכות קצרה, כי אין לנו זמן.
אוריאל גנזל: קצר מאוד ולשר ולמנכ"ל על הוועדה ועל הנהלים שנעשו בצורה מקצועית.
אוריאל גנזל: הם הזמינו אותנו ובעיני זו ממש מהפכה, ואציין שתי נקודות ועוד נקודה אחת שאני חושב שצריכות להיות בדיון.
אוריאל גנזל: אחד: מאוד רציתי לברך על קבלת ההמלצה בנושא של ליווי הרבנים, בנושא של ההשתלמות ולהציע את עזרתנו.
אוריאל גנזל: אנחנו שנים עושים את הדבר הזה, ונשמח בהתנדבות מלאה ובשמחה לתת את כל מה שאנחנו יודעים בעניין הזה, בכל מה שקשור להכשרת רבנים, לליוויים בשנים הראשונות, ממש מכל הלב.
אוריאל גנזל: הנושא השני שרציתי ממש לברך עליו זה כל מה שדובר עליו בהקשר של תוכנית שנתית, בהקשר של דיווח וכדומה, שזה קודם כל טובת הרבנים.
אוריאל גנזל: דובר פה קודם על זילות הרבנים וחס ושלם שלא תהיה זילות לרבנים, אבל  חלק מכבודם של הרבנים שהם יוכלו לבוא ולומר: עשינו מה שהצטווינו לעשות.
אוריאל גנזל: אבל בשביל זה מישהו צריך לומר.
אוריאל גנזל: הנושא האחרון – ואני מבין שאנחנו לקראת סיום אז אני רק אעלה אותו כנושא והוא בוודאי יעלה כך או אחרת בהזדמנויות אחרות – כבוד השר פתח ואמר שבעצם התפקיד המרכזי של רבני השכונות היום זה לפנות לציבור החילוני.
אוריאל גנזל: ואין לי ספק שאת זה כולנו מבינים, שהציבור הדתי בצורה כזו או אחרת יוכל להסתדר, דווקא הציבור שאיננו דתי זקוק לשירותים הללו.
אוריאל גנזל: שאלתי בהקשר הזה: היות ואנחנו מדברים על רבנים שצריכים לתת שירות לציבור מגוון ורחב, באיזו מידה הציבור הזה יוכל להביע את דעתו בעת בחירת הרב ואיזה הם תפקידיו.
אוריאל גנזל: - -
יעקב מרגי: עניתי גם על זה.
אוריאל גנזל: שהרי בנוהל, כפי שהוא הוצג - - -
יעקב מרגי: חבל שלא שמת לב.
עתניאל שנלר: הדבר הזה נאמר ממש בדברי הפתיחה.
אוריאל גנזל: נכון, אבל זה נאמר: שיהיו נציגי רבני בתי הכנסת.
יעקב מרגי: חברי מליאת המועצה, ברשותך.
יעקב מרגי: מליאת המועצה הדתית נבחרת לפי מפתח פוליטי של מועצת העיר.
יעקב מרגי: מועצת העיר נבחרת על ידי אמירה ברורה של הציבור הרחב.
יעקב מרגי: לא ניתן למחזר את האמירה של הציבור 20 פעם בוורסיות כאלה, כדי לסבך את תהליך הבחירה.
יעקב מרגי: מספיק רבני עיר נבחרים במסלול החתחתים הזה, בגלל הרצון שלנו להוכיח שאנחנו לא כאלה ולא כאלה.
יעקב מרגי: אין תפקיד ציבורי שנבחר בדרך כזו.
יעקב מרגי: אנחנו עושים את זה גם על רבני השכונות.
יעקב מרגי: לכן, אמרנו: מליאת המועצה הדתית - - -
עתניאל שנלר: כבוד השר, אנחנו באיחור עצום.
עתניאל שנלר: אנחנו לא יכולים לחזור על מה שאמרנו.
עתניאל שנלר: אמרנו את זה.
עתניאל שנלר: הרב קדוש בבקשה.
עתניאל שנלר: בבקשה, כבודו.
דוד קדוש: כבוד היושב ראש, אנחנו שמחים על גישתך, קודם כל, במכלול העניינים, ובפרט כלפי האוצר, שיתעוררו קצת.
דוד קדוש: שהגיע הזמן, כמו שאומרים, להעלות את השכר.
דוד קדוש: אני רק שואל, אני אומר לכם דבר: לפני 40 שנה, כשנכנסתי לרבנות, אז היה מקובל שבמשרד אומרים: לפחות, לבוא לקחת את הרב.
דוד קדוש: אז גם לרבנים עוד לא היתה מכונית.
דוד קדוש: הגיעה אלי – הייתי צריך לערוך חופה בשכונה רחוקה בחיפה.
דוד קדוש: שלחו משאית ממגדל העמק בשביל לקחת את הרב.
דוד קדוש: אני אומר לו: אני לא עושה הובלת דירה.
דוד קדוש: איך אפשר?
יעקב מרגי: כי חשבו: הרבנים כבדים.
דוד קדוש: למה אני אומר את זה?
דוד קדוש: זה לא קשור, אבל כשהיום הייתי צריך לבוא לוועדה, התקשרה אלי המזכירה של המנכ"ל: אתה מוזמן לוועדה.
דוד קדוש: אני אומר לה: אני ב-09:00 לא יכול להגיע.
דוד קדוש: שני אוטובוסים, צריך שעה ורבע.
דוד קדוש: אני אקח מונית, תחזירי לי הוצאות.
דוד קדוש: "אין לנו אפשרות".
דוד קדוש: אין אפשרות להחזיר לך 40 שקל.
עתניאל שנלר: כבוד הרב, אני אשמח לדבר אתך אחר כך על הנהלים האלה, אבל זה לא קשור - -
דוד קדוש: זה קשור.
עתניאל שנלר: והצבעות המליאה התחילו ב-10:00.
עתניאל שנלר: אני חייב לסיים את הדיון לפי החוק.
דוד קדוש: אני אומר לך למה זה קשור.
דוד קדוש: זאת אומרת שהאוצר, שישמעו, בגיבוי של משרד המשפטים, חונקים את משרד הדתות.
דוד קדוש: זה לא השר, זה לא המנכ"ל, זה משרד האוצר.
דוד קדוש: והשאלה למה הם חותרים.
דוד קדוש: לחסל את הרבנות.
דוד קדוש: יצאו עשרה רבנים מחיפה, רבני שכונות, אף אחד לא התמנה.
דוד קדוש: אף אד לא קיבל את הזכויות שמגיעות לו.
דוד קדוש: בית משפט החליט: מגיעה לנו שחיקה של שמונה שנים.
דוד קדוש: לא משלמים.
דוד קדוש: איפה כאן המשרד?
דוד קדוש: איפה האוצר?
עתניאל שנלר: בית המשפט קבע?
דוד קדוש: קבע, קבע.
דוד קדוש: פסק דין.
דוד קדוש: וצריכים לשלם.
משה ראוכברגר: שניהם נמצאים פה, הם יודעים על פסק הדין.
משה ראוכברגר: דיברתי עם המנכ"ל, דבר לקיר.
דוד קדוש: ולא משלמים.
דוד קדוש: סליחה.
דוד קדוש: רבנים יצאו לפנסיה – דוחפים לצאת לפנסיה.
דוד קדוש: יצאנו לפנסיה.
דוד קדוש: שנתיים.
דוד קדוש: לא נותנים את הזכויות.
דוד קדוש: שבעה רבנים.
דוד קדוש: אז איפה מגן?
עתניאל שנלר: אני בטוח שהשר ייתן לך תשובה על זה בדברי הסיכום שלו בעוד שתי דקות, אבל.
עתניאל שנלר: . .
דוד קדוש: אני הייתי מציע הצעה, אדוני היושב ראש: קח את העניין, תקדיש עוד שתי ישיבות, זמן בפורום מצומצם את כל נציגי רבני השכונות עם המשרד, ראש בראש, ותדע את העניינים.
דוד קדוש: אולי באמת מזה תצא איזו תועלת, כי יש רצון, גם לשר, גם למנכ"ל, להגיע לאיזה הסכם טוב.
משה ראוכברגר: לא עם נציג ההסתדרות, הרב קדוש.
עתניאל שנלר: אני מאד מודה לרב.
עתניאל שנלר: נרשמו עוד רבים ואני מאד רוצה לתת לכולם מילה.
עתניאל שנלר: ולוח הזמנים הוא כזה, כמו שנגזר עלינו.
עתניאל שנלר: אז רק, באמת, אם מישהו רוצה להוסיף דבר שלא נאמר.
עתניאל שנלר: אני פשוט עובר בסדר, בשביל לכבד את כל מי שטרח.
עובדיה דהן: אני  יושב ראש המועצה הדתית באשדוד.
עובדיה דהן: אחד הסעיפים בנוהל היה שצריך הסכמה של שני הרבנים הראשיים.
עובדיה דהן: אני חושב, שאנחנו כבר בהקפאה של רבני שכונות, הסעיף הזה יכניס לנו עוד פעם המשך ההקפאה.
עובדיה דהן: אם צריך את שני הרבנים – לדעתי, אני חושב, מספיק רב אחד.
עתניאל שנלר: אני רוצה לומר שהמנכ"ל אמר שזה היה בחילוקי דעות, הוא אמר שדעתו כדעתך, ואמר שהחליט ללכת עם הוועדה.
אביגדור אוחנה: הם הכתירו את זה כהרס הרבנות.
עתניאל שנלר: שאומרים הפוך מהעניין הזה, ולכן זה מסוג הדברים שצריך, בשיח הראוי שימשיך להתקיים, להגיע להבנה.
עתניאל שנלר: ואני בטוח שמניסיונכם הרב בשקלא וטריא תגיעו לפתרון של הסוגיה הכל כך מהותית הזאת, שכל דבר הוא הרס המערכת.
עתניאל שנלר: רב השכונה של גבעתיים, רק במילה או שתיים.
איתיאל גליקסברג: במילה אחת.
איתיאל גליקסברג: רציתי לבקש, ברשות היושב ראש, להעלות כמה נקודות שהועלו פה, עם מה ההשלכות שלהם כלפי הרב.
איתיאל גליקסברג: השאלה הראשונה, למשל: נושא ההשתלמויות, האם זה  יוכר לגמולים, או רק השתלמות סתם?
איתיאל גליקסברג: שזה יוכר לנו.
דוד שפירא: יש הסכם קיבוצי על זה .
איתיאל גליקסברג: אין לנו, היום, כבוד הרב - - -
עתניאל שנלר: זה לא ביניכם.
עתניאל שנלר: הרב שפירא רוצה לדבר, דקה.
עתניאל שנלר: שאלת שאלה, נרשמה.
דוד שפירא: זה קיים גם היום.
איתיאל גליקסברג: עניין השבתות – רב שכונה, מיום חמישי ועד מוצאי שבת עובד המון שעות נוספות, שבמשק מוכרות כ-200% שעות.
איתיאל גליקסברג: אם הוא יוצא בשבת ב-07:00, עובר שני בתי כנסת, מגיע הביתה ב-14:00 אחר הצהרים, למה האוצר לא מכיר בזה?
איתיאל גליקסברג: אין לנו עניין של שעות נוספות.
איתיאל גליקסברג: שבת, הוא עושה סעודת שבת לפעמים ב-13:00 בצהרים, כשהוא יוצא ב-07:00 בבוקר.
איתיאל גליקסברג: למה זה לא מתוגמל, הדברים האלה?
עתניאל שנלר: את הסעודה אתה רוצה שישלמו לו, גם?
איתיאל גליקסברג: לא, בגלל שזה סכומי כסף גדולים שחייבים להיות מתוגמלים במשכורת.
עתניאל שנלר: אתה שואל שאלה אחת עם הרבה פרטים.
עתניאל שנלר: השאלה שלך: האם אני מתוגמל ראוי, בגלל מורכבות ואופי העבודה שלי.
עתניאל שנלר: זו השאלה.
איתיאל גליקסברג: בדיוק.
איתיאל גליקסברג: עוד שאלה: הגדרת התפקיד לרב.
איתיאל גליקסברג: אני רב שאין לי הגדרת תפקיד.
איתיאל גליקסברג: ביקשתי שיגדירו לי את התפקיד.
עתניאל שנלר: הנוהל יגדיר לך את התפקיד.
איתיאל גליקסברג: יפה.
איתיאל גליקסברג: עכשיו, הבחירה לרב שכונה: הגדרת התפקיד תהיה לפני הבחירה או אחרי שהוא ייבחר?
עתניאל שנלר: זו תקינה.
עתניאל שנלר: זה מכרז.
עתניאל שנלר: אתה הולך למכרז – הכל ידוע.
עתניאל שנלר: כל היופי במכרזים, בנוהל לא של חצר ביזנטית – אנחנו לא חצר ביזנטית באיזושהי קהילה באיזשהו מקום בעולם.
עתניאל שנלר: זו מדינה.
עתניאל שנלר: מדינת חוק.
עתניאל שנלר: ובמדינת חוק יבהירו כל דבר בטרם מכרז.
עתניאל שנלר: ייבחר אדם במכרז ולא יהיה מצב, אני מקווה, בעתיד, שאתה תוכל לכהן כשאביך רב עיר.
עתניאל שנלר: איתיאל גליקסברג:     	לא, זה אחר כך.
עתניאל שנלר: זה לא תקין.
עתניאל שנלר: והדברים צריכים להיות גלויים וברורים.
איתיאל גליקסברג: גם קרבה ליושב ראש מועצה דתית.
עתניאל שנלר: כל ניגוד אינטרסים לא יכול להיות.
עתניאל שנלר: לפי דעתי מדינה תקינה לא יכולה להתנהל כמו קהילה בגלות.
איתיאל גליקסברג: אז הגדרת התפקיד – זה גם צריך לדבר.
עתניאל שנלר: עוד מישהו שלא דיבר?
עתניאל שנלר: אני אגמור את הסיבוב.
עתניאל שנלר: הרב לנדאו, מתל אביב.
יהודה לנדאו: רציתי להעיר: דובר כאן שרב יגור בשכונתו.
יהודה לנדאו: אנחנו כולנו בעד, רק אני רוצה להזכיר שבכנסת חוקק שהוא יכול לגור עד שני קילומטר מהשכונה.
יהודה לנדאו: זה דבר אחד.
יהודה לנדאו: לגבי הגדרת התפקיד של הרב, אני רוצה לומר לכם, שהיה פעם אחד מגדולי ישראל, קראו לו: רב אלחנן וסרמן.
יהודה לנדאו: היה ראש ישיבה גדול, רב גדול.
יהודה לנדאו: הוא אמר מה תפקידו של הרב: אם הרב עובר בדרך, והילדים אומרים: ששש.
יהודה לנדאו: הרב עובר – זה כבר מספיק.
יהודה לנדאו: זה התפקיד שלו.
יעקב מרגי: תביא לי.
יעקב מרגי: חבל על דאבדין.
יהודה לנדאו: זה התפקיד.
יהודה לנדאו: מי שמבין את זה, יבין מה התפקיד.
יהודה לנדאו: הרב עובר – אז כולם עומדים.
יהודה לנדאו: ששש.
יהודה לנדאו: הרב עבר.
יהודה לנדאו: זה התפקיד של הרב.
יהודה לנדאו: לגבי הנושא של דיווח: דובר כאן שיהיו נציגי ציבור בבחירה של הרב.
יהודה לנדאו: מי באמת הבעל בית של הרב?
יהודה לנדאו: לא מי שמשלם.
יהודה לנדאו: משלם זה דבר אחד.
יהודה לנדאו: הבעל בית האמיתי של הרב הוא השכונה, הוא הציבור, שאתו הרב מתפקד.
יהודה לנדאו: והוא יודע בדיוק מה תפקידיו של הרב, כי הוא המפעיל את הרב בתפקידם.
יהודה לנדאו: ואם יש איזושהי  בעיה לאותו ציבור, הם פונים אל המועצה הדתית.
יהודה לנדאו: כך שזה הדיווח הכי טוב שיכול להיות: זה הציבור עצמו.
יהודה לנדאו: לגבי גיל הפרישה, אדוני היושב ראש, נדמה לי שאתה הגשת איזו הצעת חוק בכנסת בעניין.
עתניאל שנלר: אני מצטער שלא קידמתי אותה.
יהודה לנדאו: אני מסכים אתך שאתה מצטער – גם אנחנו מצטערים.
יהודה לנדאו: אבל אתה הגשת הצעת חוק, ואני מאחל לך שתמשיך לקדם אותה.
יהודה לנדאו: לגבי הנושא האחרון שאמרת: אנחנו מוכנים למשא ומתן בכל נושא בלי תנאים מוקדמים.
עתניאל שנלר: יוצא מן הכלל.
עתניאל שנלר: אני מאד מאד שמח במה שאמר הרב לנדאו.
יעקב מרגי: זה מוכר לנו מאיזה מקום.
עתניאל שנלר: הרב שפירא, אני מתנצל שעד עכשיו - - -
יעקב מרגי: אחרון אחרון חביב.
עתניאל שנלר: חיכיתי שהדברים שלך ישאירו את חותמם.
דוד שפירא: אתה מעמיד אותי בניסיון קשה מאד.
דוד שפירא: אני חייב לומר.
דוד שפירא: אל תצחק.
דוד שפירא: מוריי ורבותיי.
דוד שפירא: קודם כל, אני מודה לעתניאל שנלר שאני מכיר אותו הרבה שנים.
דוד שפירא: כשהוא לוקח דבר לעניין, אז הוא לוקח את זה ולא נותן שזה יתברבר ויתמסמס ואני לא יודע מה.
דוד שפירא: הוא יהודי, איש מעשי.
עתניאל שנלר: הרב שפירא, מחילה.
דוד שפירא: אני לא מחמיא לך.
עתניאל שנלר: לא. הזמן.
עתניאל שנלר: לא לי.
דוד שפירא: הזמן הוא זמן, הוא זמן יקר.
דוד שפירא: כל הישיבה הזאת היא יותר מידי יקרה לי.
דוד שפירא: ואני מודה לו על כך שלקח את הזמן ומקווה שאכן תצא מדבריו טובה לכלל הרבנות בארץ.
דוד שפירא: אני מבקש לומר לך, עתניאל: אתה ואני, אולי כולנו, חניכי בית מדרש מסוים, שבית המדרש הזה קבע שרב הוא לא פקיד.
דוד שפירא: כל מה שאני שומע פה, 90% מהדברים – אמרתי את זה לרבנים הראשיים לישראל, שיחיו – אתם הופכים, מוריי ורבותיי, עם כל הכבוד, את הרבנים לפקידים.
דוד שפירא: אנחנו, כל זמן שנשמה בקרבנו – ואני אומר את זה לשר מרגי, ידידי היקר עשרות שנים – כל זמן שהנשמה בקרבנו נעמוד על כל הרגליים שבעולם, ולא ניתן – עתניאל, שמע אותי היטב.
דוד שפירא: אני אומר את זה לך אישית, מכיוון שאני מאד מעריך אותך – לא ניתן, אפילו זה יהיה הפסד כספי, להפוך את הרבנים לפקידים.
דוד שפירא: על כל המשמעות.
דוד שפירא: וייאמר לשבח, ואמר את זה אדם שאינו שומר תורה ומצוות.
דוד שפירא: בהסכם הקיבוצי משנת 1988, שהיתה לי הזכות, יחד עם הרב ראוכברגר והרב לנדאו לחתום גם על ההסכם, גם הרב קדוש חתם על זה, היה יהודי שאינו שומר תורה ומצוות, נציג האוצר.
דוד שפירא: היום, אנשי האוצר קצת ירדו לדרגתם.
דוד שפירא: הוא אמר – אני מצטט - - -
עתניאל שנלר: הרב שפירא, אני מתנצל.
עתניאל שנלר: אני מוחה.
דוד שפירא: על מה?
דוד שפירא: שלא ירדו מדרגתם?
עתניאל שנלר: אנחנו לא אומרים לשון הרע על אף אדם - -
דוד שפירא: לא, הוא אמר טוב.
עתניאל שנלר: בטח לא על ציבור.
יעקב מרגי: גם להם הורידו דרגות.
דוד שפירא: האמן לי, אתה תשמח לשמוע מה שהוא אמר.
דוד שפירא: יהודה שטיין אמר: רב זו משרה של אמון, רב לא ייתן דיווח, רב לא יחתום.
דוד שפירא: והוא הכניס את ההסכם הזה בשנת 1988.
דוד שפירא: אדם שאינו שומר תורה ומצוות.
דוד שפירא: מה אני שומע פה מאנשי תורה ומצוות?
דוד שפירא: יש פה איזה רבני צהר – לא יודע מי אלה בכלל.
דוד שפירא: מה זה - - -
עתניאל שנלר: אתה סיימת לדבר.
עתניאל שנלר: סיימת לדבר.
דוד שפירא: לא, לא.
עתניאל שנלר: אדוני הסדרן – אם אתה לא מתפסיק לדבר, אתה לא תישאר אצלי.
דוד שפירא: אני רוצה לדעת מה אמרתי.
עתניאל שנלר: לא. אתה לא תפנה כך לרבני צהר - -
דוד שפירא: אני לא יודע מי זה.
עתניאל שנלר: ולא לפקידי האוצר, ואתה לא תזלזל באיש.
דוד שפירא: אני לא מזלזל.
דוד שפירא: אני מכבד את כולם.
עתניאל שנלר: סיימת לדבר בוועדה שלי.
עתניאל שנלר: כאן לא מדברים לשון הרע בוועדה הזו, גם כשכועסים.
דוד שפירא: עתניאל - - -
עתניאל שנלר: לא, אתה לא תדבר בוועדה הזו.
דוד שפירא: עתניאל, לא דיברתי לשון הרע.
דוד שפירא: סליחה.
עתניאל שנלר: לא, דיברת בזלזול על פקידי האוצר ועל רבני צהר.
עתניאל שנלר: אני לא אקבל את זה כאן.
דוד שפירא: הם הוזמנו לישיבה, אנחנו לא הוזמנו לוועדה.
דוד שפירא: למה לא?
עתניאל שנלר: סיימת את דבריך.
דוד שפירא: תודה רבה לך.
דוד שפירא: אני מודה לך.
עתניאל שנלר: השר רוצה להגיד עוד משהו?
עתניאל שנלר: אם אתה רוצה, לפני שאני מסיים.
עתניאל שנלר: תראו, קיבלתי אישור להמשיך את הישיבה היום עד 10:45, על אף שהמליאה התחילה ב-10:00, כי היום יש יום זיכרון לרבין, והכל השתנה, כל לוח הזמנים.
עתניאל שנלר: קיבלתי מהיושב ראש פתק, שהוא מאשר לי באופן חריג עד 10:45.
עתניאל שנלר: נכון לעכשיו מצביעים במליאה, ואני חורג כבר עשר דקות, ואנחנו נחרוג רבע שעה, וזו עבירה נוהלית בכנסת.
עתניאל שנלר: אני לא רוצה לחרוג יותר.
עתניאל שנלר: לכן, יסכם את דברי המשרד השר, אחר כך אני אסכם את הישיבה, ואנחנו ניפגש עוד ישיבה.
עתניאל שנלר: תם ולא נשלם.
עתניאל שנלר: הנושא הוא טעון, עד כדי כך שחרגנו גם בדיני עלבון חבר, ולכן התפרצתי, כי בין אדם לחברו חשוב יותר מהמשכורת של מאן דהוא.
עתניאל שנלר: וזו גדולתו של רב, ולא גדולתו של רב שיגידו הס כשהוא עובר.
עתניאל שנלר: הס, כשיש לו על המצפון והוא כועס, יסתכל במראה ויגיד: הס.
דוד שפירא: אם פגעתי במישהו, אני מבקש סליחה, עתניאל.
דוד שפירא: אם פגעתי במישהו אני מבקש סליחה.
יעקב מרגי: זה הרב שפירא.
יעקב מרגי: נוח לכעוס, נוח לרצות.
עתניאל שנלר: ראוי לבקש סליחה.
דוד שפירא: אני מבקש סליחה.
דוד שפירא: עתניאל, סליחה.
עתניאל שנלר: לא ממני.
עתניאל שנלר: חס וחלילה.
עתניאל שנלר: אני בכלל לא.
דוד שפירא: לא התכוונתי.
דוד שפירא: אם אנשי האוצר ואנשי צהר חושבים שהם נפגעו, אני מתנצל בפומבי.
דוד שפירא: לא התכוונתי לזה.
דוד שפירא: חלילה וחלילה.
עתניאל שנלר: בסדר גמור.
עתניאל שנלר: אדוני השר.
דוד קדוש: רק שתי מילים, שהשר יענה על זה: יושב ראש מועצה דתית במקום מסוים, בלי להזכיר שם, הוריד משכורת לרבני השכונות על דעת עצמו, ל-50% ול-25%.
דוד קדוש: בבקשה.
דוד קדוש: אם זה ידוע לכם.
יעקב מרגי: צמד המילים: לא חוקי, אם זה מצויר כפי שאתה מציין את זה.
יעקב מרגי: רבותיי, אין ספק שמה שראינו פה ושמענו פה מחזק את דברי הפתיחה שלי.
יעקב מרגי: זה לא שני צדדים.
יעקב מרגי: אני לא מגדיר את זה שני צדדים – הממלכה והרבנים – כי הרבנות זו הממלכה והממלכה צריכה את הרבנות, ואני חושב שאין מה לעשות.
יעקב מרגי: מה שהיה מובן לפני 30 שנה לא מובן היום.
יעקב מרגי: משתנים דברים, התנאים, תנאי הסביבה נקרא לזה, תנאי האקלים – ניקח מושג מושאל – השתנו, ואני מצפה שהנוהל הזה, כפי שאמרתי בהתחלה, יסוכם ויגובש יחד עם כולם.
יעקב מרגי: אנחנו הממלכה – מי שהגדיר אותנו – נצטרך לעגל את הפינות שלנו במידת האפשר ואנחנו עושים זאת, בשום שכל.
יעקב מרגי: אני מקווה שהרבנים גם יבינו איפה זו סמנטיקה בלבד ולא פגיעה, ולצערי הרב חלק גדול סמנטיקה.
יעקב מרגי: אני חושב שצריך ללכת – אף אחד לא רוצה – אנחנו רוצים ביחד, למסד.
יעקב מרגי: רבותיי, אנחנו יכולים לטמון את הראש בחול, ולומר: אין בעיה והכל בסדר, והנה רבנים מתבגרים ופורשים, לא עלינו נפטרים, וחסר תקנים, ויש – יכול להיות, גם דור המדבר לא רצה להיכנס לארץ ישראל.
יעקב מרגי: המנהיגים של דור המדבר.
יעקב מרגי: גם לא רצו.
יעקב מרגי: אני נתקל בתופעה כזו גם ברבני ההתיישבות: תשאיר ככה, לא אכפת לנו שלא נכנסים אחרים.