GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: רבותיי, הצרכים הם רבים.
יעקב מרגי: הזעקה שנשמעת פה היא זעקה, אבל לא זעקת שבר.
יעקב מרגי: אל תהפכו אותה לזעקות שבר.
יעקב מרגי: ביחד נתכנס עוד פעם ועוד פעמיים, יחד עם מועצת הרבנות.
יעקב מרגי: דווקא אתם, דווקא אתם שחינכתם אותנו, אנחנו, שלא רבנים, ששמענו את לקחנו מהרבנים – יש דעת רב.
יעקב מרגי: ואנחנו פנינו.
יעקב מרגי: הפנינו את הנוהל להתייחסות של מועצת הרבנות הראשית.
יעקב מרגי: זה לא פועל בחלל ריק.
יעקב מרגי: אני מקווה שנגיע להבנות.
יעקב מרגי: אם ניתלה בהסכם קיבוצי משנת 1988 יש לכם טענה.
יעקב מרגי: אבל רבותיי, פרות קדושות למכביר תחת המעטה של הסכם קיבוצי נשחטו בעשור האחרון ולפני כן.
יעקב מרגי: לכן אני חושב שגם ההסתדרות, גם ארגון הרבנים, גם המשרד, גם נציגי המבקר, גם המחלוקות המשפטיות צריכים להגיע פה להתכנסות.
יעקב מרגי: סך הכל הנוהל הוא נוהל, כפי שהגדירה אותו היועצת המשפטית במשרד, נוהל שעושה צדק עם כולם.
יעקב מרגי: אם ניתן פה ושם לשפר, לא במהות, אלא אם זה נקודות שדוח המבקר והביקורת יכולים לעמוד בזה, אנחנו שם.
יעקב מרגי: אם לא, מישהו יצטרך לסבול מזה.
יעקב מרגי: אני לא הייתי רוצה שהציבור ימשיך יסבול מזה.
עתניאל שנלר: תודה לשר, אני רוצה לבקש לסכם את הדיון.
עתניאל שנלר: ראשית אני רוצה להודות למבקר המדינה.
עתניאל שנלר: תראו כמה אתם מחוללים, כמה אתם חשובים בעבודה שלכם.
עתניאל שנלר: יישר כוח גדול, עוד לא סיימנו.
עתניאל שנלר: יש עוד הרבה עבודה לפנינו.
עתניאל שנלר: שנית, הוועדה רוצה להודות למשרד, בראשות השר והמנכ"ל, על עבודה מורכבת מאד של ניווט בין האינטרס הציבורי, האינטרס ההלכתי ואינטרסים אחרים שהם ראויים – של מעמדו של רב, של חוזקה של ההלכה, של הצורך לשרת את כל הציבור היהודי, כל אחד על פי דרכו – יישר כוח גדול.
עתניאל שנלר: אנחנו נבקש לפתוח, או לבחון, אהיה זהיר יותר.
עתניאל שנלר: נרצה לבחון, במשותף עם ההסתדרות ועם האוצר, את ההסכם הקיבוצי.
עתניאל שנלר: אני ארצה לראות האם אפשר לדעת, באמת, מה השכר של הרבנים.
עתניאל שנלר: כולם אומרים שהוא לא טוב, כן טוב.
עתניאל שנלר: ראוי שהוועדה תקבל – אני מבקש לקבל - - -
יעקב מרגי: סולם שכר.
עתניאל שנלר: קצת.
עתניאל שנלר: סולם שכר.
עתניאל שנלר: מה מקבל רב.
עתניאל שנלר: אבל לא את הסולם הרגיל אלא גם כל מה שמסביב.
יעקב מרגי: כולו.
יעקב מרגי: כל כולו.
עתניאל שנלר: כולו.
עתניאל שנלר: כל המשלימים.
עתניאל שנלר: לדעת איפה זה עומד.
עתניאל שנלר: הדבר הטוב ביותר שיכול להיות לרב בכלל ולרב שכונה בפרט, שהוא לא יודע מה משכורתו כי הוא יכול ללכת ולחיות כבן אדם, ולתת את כל כולו לקהילה ולא את כל כלו לאובר-דראפט.
עתניאל שנלר: וזה הדבר הכי חשוב בעיני, שיהיה, באמת, שירות כמו שצריך.
עתניאל שנלר: ובעניין הזה אני רוצה לשתף פעולה, ככל שניתן, עם הממשלה, עם האוצר, עם ההסתדרות, עם הרבנים.
עתניאל שנלר: לגבי הדוח עצמו, הנוהל עצמו, אני רוצה לומר שהבנו ממה שהוצג היום כאן, על הצורך, קודם כל, לעשות סדר במונחים, ובוודאי שרב עיר לא יכול להיות חלק מהמספר של רבי השכונה וחישובים כאלה או אחרים של מספר אוכלוסייה.
עתניאל שנלר: יש לו תפקיד אחר, כמו שרב בית כנסת לא יכול להיכנס לזה.
עתניאל שנלר: כמו שראש העיר לא נכנס לזה.
עתניאל שנלר: רב עיר זה משהו אחר, זה לא רב שכונה.
עתניאל שנלר: גם הובן כאן מה המשמעות של שכונה במובן הרחב יותר, וזו הבהרה חשובה מאד.
עתניאל שנלר: הובן כאן שכולם מסכימים, שקריטריון ה-15,000 הוא לא בהכרח אופטימלי.
עתניאל שנלר: אבל הובן שלצורך התקדמות המהלך אי אפשר לאכול את הכל במכה אחת, ולכן ממליץ המשרד לדון בנושא הזה, אבל לפתוח דיון עם האוצר על השאלה הזאת – זה תקנים – אחרי שנוכל להגיע להבנה על המהות שמסביב.
עתניאל שנלר: דווחה כאן הערה חשובה מאד, לגבי ועדת המכרזים.
עתניאל שנלר: מה היא מייצגת ומה היא לא מייצגת ואיך היא מייצגת.
עתניאל שנלר: אני רוצה לומר שניכר שלא ייפגע מעמד ועדת המכרזים אם יהיו בה גם משקיף או משקיפים, אנשים נוספים בעלי עניין, מבלי שהם יהיו חלק מדיוני ההכרעה בוועדה, בשביל שלא יחשבו שיש כאן שטיקים.
עתניאל שנלר: אז אם באמת רבנים רוצים להגיד את דעתם, או אחרים להגיד לוועדה, אני רואה פה אפשרות גמישות, כל עוד זה לא פוגע בהליכים המשפטיים הנדרשים.
עתניאל שנלר: אני גם סבור שבנוהל, לגבי המגורים, נראה לי, אם מותר לי להעיר במשרד, אני חושב שההנחיה של עד שהוא לא עובר לא מקבל מאומה – אני רוצה לקחת דווקא את מדינת ישראל.
עתניאל שנלר: בזמנו, כל עובדי המדינה שעבדו בירושלים נדרשו לעבור לגור בירושלים.
עתניאל שנלר: פעם היה דבר כזה, בגלל מצבה של ירושלים.
עתניאל שנלר: וקבעו תקופה שמרגע שאתה מקבל משרה, תוך שלושה חודשים אתה חייב לבוא לגור בירושלים, אחרת אתה מאבד את המשרה.
יעקב מרגי: זה נכון למי שמכהן כבר.
יעקב מרגי: אבל מי שהולך לבחור חדש?
עתניאל שנלר: אז יכול להיות – אני אומר את זה רק בשביל לומר: אדם שמתמודד לתפקיד, לתת לו 90 יום לשכנע, וכל משפחתו, והוא צריך לדאוג למקום לימודים לילדים – זה תהליך משפחתי.
עתניאל שנלר: אני באמת חושב - - -
יעקב מרגי: שלא יתמודד, אם הסוגיה הזאת - - -
עתניאל שנלר: על כל פנים, בעיני, אני חושב שאם תהיה איזושהי תקופת גמישות של שלושה חודשים למעבר דירה, אני לא רואה בזה טעם לפגם אם זה בא לידי ביטוי כמקדמות, ואם לא – אז הוא מפסיד את משרתו?
עתניאל שנלר: ככה אני חושב בהקשר הזה.
עתניאל שנלר: אנחנו סבורים, כוועדה, שהתנאי שלא תהיה קרבה משפחתית הוא חיוני והכרחי.
עתניאל שנלר: ועל זה צריכים לעמוד.
עתניאל שנלר: הוועדה חושבת, שהדיווח, כפי שנקבע כאן באיזון העדיין, בין העדר דיווח כלל ועיקר לבין דיווח וכרטיס החתמה, בפער שבין שניהם, התשובה תהיה: אין ספק שרב העיר לא פוגע ברב שכונה, ואם הוא פוגע ברב שכונה, ראוי שהם לא יכהנו ביחד באותו מקום.
עתניאל שנלר: ואם הוא לא פוגע, בוודאי שהוא ישמח לקרוא דיווח, מה רבני שכונתו עושים, גם אם זה בכתב, על מנת שיהיה ניתן, לא רק שהצדק ייראה, הוא גם ייעשה וכל אחד יוכל לראות אותו.
עתניאל שנלר: זה שקוף.
עתניאל שנלר: אין כאן "אם במחתרת יימצא".
עתניאל שנלר: כולם באמת עושים את העבודה לשם שמים.
עתניאל שנלר: אז ראוי שהדברים האלה יעלו על הכתב.
עתניאל שנלר: אדם הכותב גם עושה חשבון נפש.
עתניאל שנלר: עושה חשבון נפש  לעצמו, עם עצמו, בלי קשר לפיקוח.
עתניאל שנלר: לכן הנוהל הדורש דיווח הוא נוהל נכון וראוי, תוך שמירת כבודו של הרב.
עתניאל שנלר: והעובדה שהמבקר מסתמך על חוזר מנכ"ל זה חשוב וטוב, והוועדה מחזקת את ידי המנכ"ל ובוודאי את השר, בדרישה הזאת.
יעקב מרגי: חזק לי את הגב, לא את הידיים.
עתניאל שנלר: לא יתקעו לך סכין בגב, וגם אם אני אחזיק, יתקעו לשנינו.
עתניאל שנלר: אני רוצה לומר: כגודל השקיפות כך חוזק מעמדו של הרב.
עתניאל שנלר: רב הוא מעל לפקידות, מעל לנהלים האלה, הוא צריך להיות מרומם מעל.
עתניאל שנלר: וכשהוא מתעסק מי אמר למי ומי כתב למי, הוא יורד למטה.
עתניאל שנלר: ודוח, דוח יפה לרב העיר רק נותן את האמון ברב ומרומם את מעמדו.
עתניאל שנלר: הוועדה מצפה לקבל עד סוף חודש דצמבר – זה עוד כמעט שלושה חודשים - - -
יעקב מרגי: כמה זמן נתנו לרבנות?
יעקב מרגי: לרבנות מה הצענו?
אביגדור אוחנה: שלושה חודשים.
אביגדור אוחנה: ועדת שרים כתבה את זה.
עתניאל שנלר: מתי נגמר הזמן?
אביגדור אוחנה: עוד שלושה חודשים.
אביגדור אוחנה: זה נמסר לוועדה בשבוע שעבר.
עתניאל שנלר: אז אנחנו ניקח עוד חודש.
עתניאל שנלר: אנחנו, בעזרת השם, אני לא יודע מה יוצא התאריך העברי, אבל בשלהי חודש ינואר נכנס את הוועדה – זה עוד ט"ו בשבט, יום הולדת של הכנסת, ואני רוצה לבקש - - -
יעקב מרגי: איזו מתנה אתם רוצים.
עתניאל שנלר: אני רוצה לבקש שעד אז, בשיח, בנועם, מתוך רצון של כולם – אני, אגב, מציע לחשוב, אולי להוסיף לוועד הרבנים המייצגים היום – להוסיף, לא לגרוע – גם רבנים שהם בפועל רבני שכונות, שהם לא בפנסיה.
עתניאל שנלר: כי אולי בכל זאת ראוי לפתוח גם את זה קצת לצעירים המכהנים היום - - -
דוד שפירא: שיזמינו.
עתניאל שנלר: מתוך כבוד ושיח.
עתניאל שנלר: ועשו כולם אגודה אחת, ואז נדמה לי שנוכל להגיע לנוהל טוב יותר.
יואל חסון: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה לענייני ביקורת המדינה בנושא: חוות דעת מבקר המדינה בנושא מצב קבר רבי שמעון בר יוחאי במירון מדצמבר 2008, דיון מעקב על המצב שם במתחם החשוב.
יואל חסון: כפי שהבנתי מנתונים שראיתי, מקום שני בישראל מבחינת כמות המבקרים אחרי הכותל, בהחלט מהמקומות החשובים והמרכזיים גם מבחינה דתית לאומית, וגם מבחינה תיירותית.
יואל חסון: בעבר היה דו"ח ביקורת מאוד קשה על המציאות שהיתה שם, נרצה לשמוע מהן הבעיות שקיימות היום וכיצד ניתן לשפר והאם שופר.
יוסף הירש: הוועדה לענייני ביקורת המדינה של הכנסת ביקשה מאיתנו עוד באפריל 2008 לבדוק את המצב בקבר רבי שמעון בר יוחאי.
יוסף הירש: פורסמה חוות דעת בדצמבר 2008.
יוסף הירש: המצב כפי שהמבקר סיקר אותו, הייתי אומר, מצב של הזנחה, הזנחה מתמשכת, כמעט איש הישר בעיניו יעשה, אמנם זה לא המלים של הדוח, יש לאתר הזה מספר חלקים.
יוסף הירש: יש את הקבר עצמו שהוא מוכרז כעתיקה, ויש את המבנה מעל הקבר.
יוסף הירש: המבנה מעל הקבר הוא לא מוכרז כעתיקה, וכתוצאה מכך כנראה שיש בו גם שימושים הייתי מגדיר אותם בלתי מוסדרים ובלתי מבוקרים.
יוסף הירש: יש אנשים שלנים שם ועושים כל מיני פעילויות שהן לא מתאימות לאתר קדוש.
יוסף הירש: יש שני דברים שבכיוון הזה אנחנו ציינו והמלצנו.
יוסף הירש: ראשית, שהשר הנוגע בדבר - היום שרת התרבות לימור ליבנת - אז היה השר גאלב מג'אדלה שהכריזו על זה כעתיקה על כל המבנה, והוא קיבל על עצמו והוא גם כתב לנו שהוא מקבל על עצמו לעשות את זה.
יוסף הירש: כתבנו לו בשביל להתעדכן טרם קיבלנו תשובה, כמובן שבמקביל כתבנו גם לשרה לימור לבנת, טרם קיבלנו תשובה לגבי הנושא הזה, זה עשוי להגביר את הפיקוח על האתר.
יוסף הירש: כלי שני שדווח עליו בדוח הקודם ועדיין זה לא התבצע, הנושא של הפקעה שבעצם זה כנראה דרך המלך בשביל להסדיר את השימושים גם במתחם של הקבר וגם מסביב.
יוסף הירש: המהלך הזה כפי שדווח בביקורת הקודמת תחילתו ביולי 2006, ויש גם מכתב של מנהל מקרקעי ישראל לשר האוצר עוד ביולי 2009, טרם נחתם על ידי שר האוצר כפי שאנחנו התעדכנו.
יוסף הירש: ב-15 בפברואר 2010 נכנס לתוקף תיקון לפקודת קרקעות לצורכי ציבור, הפקעה לצורכי ציבור וממתינים לתקנות, התקנות עוד לא הותקנו, אין סיבה שלא יותקנו, גם אין סיבה לא לממש את הסמכויות עם ובלי תקנות, כי להערכתי לא יכול להיות שיהיה ואקום משפטי, אנחנו כבר 4 שנים - שנתיים מהדוח ו-4 שנים מאז ההליך.
יוסף הירש: התחזוקה כפי שהיא מתוארת בחלקה גם היום יש רוכלים, יש קבצנים, יש אנשים שלנים שם כפי שציינתי וזה לא מתאים.
יוסף הירש: יש את כל השטחים שמסביב, צריך לציין שנכנסה ועדה לתמונה שעל פי פסיקת בג"צ היא התבקשה לנהל את האתר כיוון שיש מספר לא מבוטל של גופים כ-15 פלוס מינוס שאוחזים באתר הזה וכולם מתוך רצון טוב כמובן, נקבע שתהיה ועדת חמישה שמורכבת מנציגי 4 הקדשות, היושב שלה הוא נציג מדינת ישראל, אלכס וישניצר.
יוסף הירש: איילת שנמצאת פה תיתן את דעתה לעניין הזה, מתקשה כנראה לממש את סמכותה בתחומים מסויימים, לכן נדרש פה גם מהלך של הפקעה ואולי גם מהלך של הכרזה.
יואל חסון: הפקעה של המתחם על ידי מי?
יוסף הירש: על ידי שר האוצר.
יואל חסון: לידי מי?
יוסף הירש: לידי מדינת ישראל.
יוסף הירש: כתוצאה מכך מימוש הסמכות לא שימוש בלתי מבוקר של אנשים שהם ברי רשות כזו או אחרת, במהלך העניינים כמובן האנשים שטוענים שיש להם חזקה כזו או אחרת, אז יקבלו פיצויים מן הסתם, אבל בכל מקרה השימוש צריך להיות מוסדר, כרגע הוא לא מוסדר, ויש למעלה במבנה מבנים סגורים, חדרים סגורים, לא ברור מה קורה שם.
יוסף הירש: מעבר לכך, יש גם בעייה של בנייה בלתי חוקית, נבנתה שם תוספת למה שנקרא מרפסת הכוהנים, התוספת הזאת מעבר לכך שהיא בלתי חוקית, לא ברור מהי מידת היציבות שלה.
יוסף הירש: בכל אופן הקונסטרקטור של המקום לא מוכן לאשר שהמבנה יציב, מדובר בחצי מליון מבקרים ביום אחד בשנה שלמעשה יש 1.7 מליון מבקרים לאורך כל השנה.
יוסף הירש: אמנם ההיערכות לקראת ארועי ל"ג בעומר השתפרה, אבל צריך לתת את הדעת מה קורה שם כל השנה.
יוסף הירש: צריך שתהיה תחנת משטרה על מנת להסדיר את כל השימושים, צריך שתהיה תחנת מגן דוד אדום, בכל מקום שיש אירוע רב משתתפים.
יוסף הירש: מעבר לכך, ודווחנו והיינו בשטח, המבקר אגב גם ביקר במקום בהחלט התרשם גם ממה שנעשה ובעיקר ממה שעדיין לא נעשה, אנחנו בביקורת מחפשים בעיקר את מה שטעון שיפור.
יוסף הירש: יש עדיין הרבה מה לעשות, פגשתי את החברים הנחמדים שיושבים פה והם גם הסבירו לי מה שעדיין חסר.
יוסף הירש: המצב הנוכחי הוא שבעצם מה שכן נעשה בשנתיים האחרונות נעשה מהלך של שיפוץ, יש דבר נוסף שאנחנו הצבענו עליו וזה עדיין לא טופל, השהייה של האנשים במקום במיוחד באירוע ל"ג בעומר, אתם רואים שהשימושים הם פרטיזניים, אין תשתיות, המלצנו שיהיה שטח שיוכשר לקמפינג עם תשתיות, אפילו קבענו לוח זמנים שיהיה לקראת 2009, אנחנו נמצאים ב-2011 עדיין הנושא הזה לא התקדם.
יואל חסון: מי היה צריך לעשות את זה ולא עשה?
יוסף הירש: לפי דעתי מי שצריך ליזום את זה משרד התיירות.
יוסף הירש: בכלל, צריך לעשות תב"ע לדברים האלה, כפי שדווחתי עדיין אין.
יוסף הירש: יש תב"ע נקודתית שהיא אמורה להיות  בשלבים של חתימה, אבל טרם נחתמה, והיא אמורה להסדיר את הנושא של תחנת משטרה, אבל לא לגבי השטחים שמסביב.
יואל חסון: אני רוצה לשמוע את עמית סופר, ראש המועצה האזורית.
יואל חסון: בוא תתאר קצת, זה נמצא תחת שיפוטך.
יואל חסון: תאר מה זה אומר מבחינתך, מה האחריות שיש עליך, מה האחריות שאתה חושב שהמדינה צריכה לקחת, מה המצב שם היום.
עמית סופר: אני צריך לומר שמבחינת אחריות בסופו של יום, ואמרתי את זה גם למבקר בסיור שהיה, מתגלגל בסופו של יום לפתחה של המועצה.
עמית סופר: אני מדבר על אחריות, מהנושא של פינוי האשפה, ביוב, גינון, תאורת רחוב, רישוי עסקים אחזקה, וכל הביטחון הנלווה.
עמית סופר: בפועל, למעשה הרשות היום לא מתוקצבת ולא בשקל אחד מכל גורם כלשהו בגין כל האחזקה הזאת.
עמית סופר: כפי שציינת בפתח דבריך אדוני היושב ראש, מדובר פה במליון שבע מאות מבקרים בשנה, זה מחצית מאוכלוסיית מרום הגליל.
עמית סופר: מרום הגליל, כפי שידוע לכולם, דלת אמצעים, עם מצב סוציו-אקונומי לא פשוט נאלצת להתמודד עם אתר כמו הרשב"י עם כל מאסת המבקרים.
יואל חסון: אני רוצה לשאול אותך, כי בסך הכול אולי מישהו אחר היה אומר יש לי מזל, יש לי מקום כל כך  אטרקטיבי, כל כך מושך, למה לא נהיה מנוף לאזור גם מבחינת הכנסות ישירות לך וגם מבחינת התושבים כולם.
עמית סופר: צריך לומר שהמאפיין של המבקרים שפוקדים את האתר, בדרך כלל זו אוכלוסייה שמגיעה ליום, יומיים, כמעט לא תמיד לנים, עושים את הלכלוך מסביב, עד כמה שניתן וקשה לומר, גנים ציבוריים, משתמשים בכל האינסטרומנטים, וחוזרים בחזרה לביתם וכך זה לאורך כל השנה.
עמית סופר: זה לא רק ההילולא, אלא זה ערבי חודשים, בין הזמנים, זה כמעט  120 ימים בשנה שזה מתנהל באופן הזה.
עמית סופר: היום ללא עזרה מאסיבית של המדינה - אני מדבר על התחזוקה השוטפת, יהיה קשה לממש את דרישות המבקר.
עמית סופר: אני חייב גם לומר שנעשו דברים במהלך השנתיים הקרובות.
יואל חסון: מה נעשה?
עמית סופר: שיפוץ של המתחם עצמו.
עמית סופר: אני חייב לציין שהיתה נקודת מפנה מאז הדוח של המבקר, אני חושב שחל איזשהו שינוי בראייה של המדינה כלפי האתר רשב"י, המבקר גם נכח וראה את הדברים.
עמית סופר: יוסי אמר שהיו דברים שנעשו, אבל בעיקר לא נעשו, אבל היו דברים שנעשו וגם המבקר ציין את זה, אבל זה עדיין רחוק ממה שצריך להיות.
עמית סופר: לדברים האלה נדרשים משאבים, נכון, יש את הדברים שנדרשים כהשקעה חד פעמית, אבל יש דברים שנדרשים לרשות בהחזקה השוטפת.
עמית סופר: אני מדבר איך על כל יישובי עוטפי הרשב"י, מאסה אדירה של מבקרים שמגיעים למקום, מלכלכים - גנים ציבוריים, אני מדבר פה על נושא ביוב, כמות אדירה של ביוב.
עמית סופר: אנחנו כל היום רק עם המכונית ששואבת, מפנים אשפה, בסופו של יום אנחנו נאלצים להתמודד עם זה.
יואל חסון: כל נושא הרוכלות והדוכנים, הרי זה בסמכותך לפנות או להזיז.
עמית סופר: אני גם אגע בנקודה הזאת, גם ברוכלות, אנחנו כל הזמן מפנים.
יואל חסון: הרבה דברים ברמה הלאומית אני מסכים, אבל נושא הרוכלות לדוגמה, כל מה שקשור לרוכלות ברשות מקומית זה באחריות הרשות המקומית.
יואל חסון: הנושא של "פריצות" בעניין הזה, זה מה שהרשות המקומית צריכה לטפל בו, ומצד שני יש גם את היתרון, זאת אומרת, הרשות המקומית יכולה לבוא ולהחליט שהיא נותנת רשיונות בתנאים מסוימים, בסדר מסוים, יכולה ליצור שם שדרת רוכלות איכותית ויפה, למה זה לא נעשה?
יואל חסון: וגם היה מכניס כסף גדול למועצה, גם לתושבים וגם לסוחרים, למה זה לא נעשה?
עמית סופר: אני אתייחס לנושא של הרוכלות.
עמית סופר: גם לרוכלות נדרשת כמות לא מבוטלת של משאבים כדי להעמיד שם, נעשו לא מעט פינויים ומה שקורה, החבר'ה תמיד חוזרים.
עמית סופר: היום אנחנו במאמץ כדי להעמיד תחנת משטרה קבועה, אם לא תהיה שם נקודת משטרה, הפקחים לא יכולים לתת מענה מול מאסת הרוכלים שנמצאים שם.
עמית סופר: חייבת להיות נקודת משטרה 24 שעות ביממה.
עמית סופר: אנחנו עובדים על תב"ע שנמצאת לפני חתימה של שר הפנים.
יואל חסון: למה בסביבת הכותל אין רוכלים?
עמית סופר: יש מאסה של פקחים, של שומרים, של משטרה שנמצאת במקום.
עמית סופר: אני יכול עם שלושה, ארבעה פקחים, עם אוכלוסייה לא פשוטה שמתעסקת בענייני הרוכלות, ושהיא נמצאת שם ואתה מפנה אותם, היא חוזרת בערב, וכל היום הפינג פונג הזה.
יואל חסון: גם אם היום היית לוקח משאבי מועצה ובונה לדוגמה מתחם רוכלות עם רשיון מסודר והכל, עדיין אתה אומר לא היית מסוגל לקיים את זה והיו באים רוכלים מסביב - - -
עמית סופר: היום המועצה לא יכולה להתמודד עם הרוכלים שנמצאים שם ללא סיוע של המשטרה, ללא נקודת משטרה במקום, אין אפשרות מעשית.
יואל חסון: אז מה כן צריך לעשות שם?
עמית סופר: הקמת נקודת משטרה, אני מקווה אחרי התב"ע זה התאפשר, וכמובן להעמיד למועצה משאבים על מנת שתמיד באופן קבוע שם פקחים במקום כדי שלא יאפשרו.
עמית סופר: אני רוצה שוב פעם להוסיף למה שאמרתי ולחזק את הנקודה הזאת, כי כל פעם העניין הזה עולה בוועדות, ומדברים מדברים, ובסופו של יום הרשות מקבלת את הביקורת ולא מקבלת את האמצעים כדי להתמודד עם הביקורת.
יואל חסון: תסבירי בבקשה מה זה "ועדת החמישה".
איילת עציון: קיימת שאלת בעלויות על שטח הרשב"י.
איילת עציון: יש איזושהי מחלוקת בין ההקדשות, לכן בג"צ בשנת 2008 הורה על הקמת ועדה מנהלת זמנית שעד שתוכרע שאלת הבעלויות על הקרקע תנהל את האתר.
יואל חסון: מה מהות הויכוח על הבעלויות, בין מי למי?
איילת עציון: ההקדש הספרדי טוען שיש לו זכויות, ההקדש האשכנזי טוען שיש לו זכויות.
מנחם אליעזר מוזס: הקדש ירושלים, הקדש צפת, הקדש טבריה.
יואל חסון: אולי צריך להפקיע.
איילת עציון: יש שני כלים שלובים שחייבים להתבצע, ועד אז לא נוכל לעשות שום דבר.
איילת עציון: הוועדה מקבלת החלטות נורא יפות במהלך השנה וחצי האחרונות, הבעיה היא של אכיפה, כל זמן שהקרקע לא תופקע ותהיה בידיים של המדינה, ידינו כבולות, אנחנו יכולים לקבל החלטות, אנחנו לא יכולים לבצע אותם הלכה למעשה.
איילת עציון: אני אתן דוגמה כדי שיהיה ברור.
איילת עציון: יש חדרים שמקיפים את אתר הקבר, אנחנו רוצים לעשות שם כל מיני דברים, גם מבחינת האחידות, גם מבחינת תברואה, לשפץ, לעשות, לסדר, אנחנו לא יכולים, אין לנו גישה לחדרים האלה, יש שם אנשים שמחזיקים את החדרים, ואין לנו שום סמכות לקחת אותם מידיהם, יש שם עיסוק של כספים של אנשים פרטיים, עד שהמדינה לא תקבל את החזקה בבעלות על הקרקע, עד שלא נפקיע את השטח הזה ונקים תחת משטרה כדי לטפל בבעיית הקבצנות ומכירת המזון ללא אישור.
איילת עציון: ניתן דוגמה משבת, הרב דרעי שבמקרה עשה שם שבת, והיו התפרעויות שם במהלך השבת, יש 5 קריאות במהלך השבת למשטרה, המשטרה עד צאת השבת לא הגיעה לשטח, הסמכויות של השומרים באתר הן מוגבלות, הן לא יכולות לא להרחיק אנשים ולא להפעיל כוח פיזי, באמת, עד שלא תוקם תחנת משטרה באתר, שום דבר לא יקרה.
איילת עציון: נתת את הדוגמה של הכותל, בכותל יש נקודת משטרה ולכן יש סדר.
יואל חסון: משרד התיירות – תתאר מה צריך לעשות, מה המצב היום.
רפי בן חור: אנחנו מתייחסים לכל הנושא של רשב"י, נכון שהוא השני בגודלו מבחינת מספרי הפוקדים, אבל בניגוד לכותל, אחרי הכותל, בכותל אתה מגיע לרבע שעה, עשרים דקות, חצי שעה, אתה מתפלל ואתה הולך, אבל ברשב"י לעתים אנשים נשארים מעבר לשעות האלה, כך שאם אתה אוסף יחד את כל שעות הביקור של אנשים שנמצאים שם, אתה מגיע לנתונים שלפי דעתי גוברים על נושא הכותל.
רפי בן חור: הכותל לא מורכב כמו שמורכב הרשב"י, הנושא לא טופל, בלשון המעטה, בצורה אינטנסיבית ונכונה תקופה ארוכה.
רפי בן חור: אני חושב שמאז דוח המבקר, לעתים אנחנו שמחים שקיים דוח כזה שיכול לתת לנו רוח גבית, התקציבים לטיפול ברשב"י היו מאוד נמוכים, התקציבים להפעלה - הרב מוזס יושב פה שהוא מעמודי התווך של כל הנושא, התקציבים שהוקצבו לטובת ההילולא היו קטנים מאוד.
רפי בן חור: שר התיירות סטס מיסז'ניקוב, בשיתוף פעולה עם חבר הכנסת מוזס וכל חברי הכנסת הדתיים נרתמו להיכנס לנושא הזה בצורה אינטנסיבית.
רפי בן חור: "ועדת החמישה" הראשונה לא היתה בהרכב שהיא נמצאת היום, היא לא תיפקדה בכלל.
רפי בן חור: ועדת החמישה הראשונה היתה ועדת חמישה שכולה אנשים דתיים, היום מי שעומד בראש ועדת החמישה אמנם קוראים לו וישניצר, יש זכות גדולה מאוד, אבל זו ועדה שבראשה עומד מנכ"ל מע"צ, יושב ראש מקורות היום, שמינה אותו שר התיירות סטס מיסז'ניקוב, המעורבות שלו פה היתה גדולה בצורה בלתי רגילה, ביקורים רבים במקום, ולמצוא פתרונות.
רפי בן חור: המעורבות הישירה שלו הגדילה את התקציב לטיפול ברשב"י ולטיפול בהילולא מ-2.2 ל-8.6 מליון.
רפי בן חור: זאת אומרת, במונחים של שרות מדינה, זאת מהפכה, והמעורבות של המשרד ברשות השר באופן אישי הביאה למהפכה הזאת.
רפי בן חור: ההילולא שהתקיימה היתה מוצלחת בזכות כל האנשים שיושבים פה מסביב לשולחן – "אגד", כל הגורמים האחרים, היתה הצלחה גדולה מאוד, היא תקתקה במונחים, מדובר באירוע, אדוני היושב ראש, הגדול ביותר שבכלל קיים במדינת ישראל.
רפי בן חור: אין ארוע דומה ל-450 אלף איש שמגיעים בטווח של 12 או 18 שעות.
רפי בן חור: קחו לדוגמה ארועים ממוצעים של 50 אלף איש באזור ת"א משביתים את כל אזור תל אביב, ארועים קטנים, ארועים של 100 אלף איש, אז תארו לכם 470 אלף בזכות כל היושבים כאן, אנשים שהם התמקצעו בטיפול בנושא הזה, כמובן התקציב אשר הוצב לעניין.
יואל חסון: על מה הלך התקציב?
רפי בן חור: על מנת לתפעל את ההילולא הזאת, לגרום שלא תהיה – מבלי לפתוח פה לשטן, פגיעה אחת בנפש, שאנשים מגיעים באמצעות אוטובוסים כאשר רכבים פרטיים לא מגיעים.
רפי בן חור: נמצא פה ראובן אדרי, לשעבר ראש מת"ן עכשיו מנהל מחוז צפון במע"צ שגם כן נרתם, אם אתה רוצה תשאל ממנו, אני חושב שאין מקצוען גדול ממנו בנושא הזה.
רפי בן חור: הדברים בוצעו ומבוצעים בלתי רגילה.
רפי בן חור: לצורך הנושא הזה בעקבות מעורבות של כל הגורמים, נבנתה אפילו איזושהי מנהרה שמנעה את המגע בין כלי רכב לאנשים, זאת אומרת, כשמורדים האנשים מהאוטובוסים לקראת הילולא הם עוברים דרך מנהרה והם בכלל לא צריכים לחצות כבישים.
רפי בן חור: זאת אומרת, גם בדברים האלה הושקעו כספים, הכבישים בכל הסובב כתוצאה מזה, הושפעו ושונו בצורה בלתי רגילה.
רפי בן חור: אני מקבל את מה שאמרת, אני חושב שאלו היו דברי חכמה.
רפי בן חור: זאת הזדמנות אדירה ליישובים בסביבה להשתדרג, מכיוון שאם אתה לוקח את תנאי השהות של התיירים, רבותיי, שלא יהיה לכם ספק, מגיעים תיירים רבים.
רפי בן חור: מגיעים תיירים באלפים, בעשרות אלפים, מגיעים גם גבירים רמי מעלה מכל רחבי העולם, שמגיעים בהליקופטרים לסביבה.
רפי בן חור: זאת אומרת, לא מדובר במשהו שהוא תת תיירות.
רפי בן חור: זה מקום שיכול להיות אטרקטיבי מאוד, לעתים, וגם פורסם בעיתון ביישוב מירון עצמו אנשים גרים בלולים על מנת להשתכן ולהיות חלק מההילולא הקדושה והחשובה הזאת.
רפי בן חור: מה שאמרת לראש המועצה, אני מבין אותו זה נורא מתסכל, אבל אלה דברים שצריך בראש פתוח וגדול יחד עם כל הרשויות לראות איך מקדמים את האזור על מנת שבאמת אתה תצמח יחד עם האזור, היום זה אזור שהוא יכול להיות ברמה כלכלית לפי דעתי, תיירותית, יכול להגיע להיקפים אדירים שאין אותם היום.
רפי בן חור: אז נכון שהיישוב מרון יש לו טענות, ישנה ועדה שמונתה ועדת השלושה, אלכס וישניצר ראש ועד מרון ועבדכם הנאמן לטפל בנושא איך לסייע ליישוב כתוצאה מהארועים שמתקיימים.
רפי בן חור: זה דבר שצריך לראות בראש גדול, אתה גם יוצא מתוך הנחה, אנשים חיים מהמערכת הזאת של רשב"י, גם יכולים לחיות.
רפי בן חור: נקודה נוספת שהיא חשובה מאוד, והייתי מבקש אחר כך שהתייחס לזה היועץ המשפטי שלנו מר אלי ליפשיץ, לדבר על תכנית השר לגבי הפקעה, ותכנית השר ולגבי תכנית ארוכת טווח.
רפי בן חור: מה שקורה כרגע, אנחנו לעתים מוציאים כספים ותקציבים על דברים שאתה צריך לחדש אותם שנה הבאה אותו דבר.
רפי בן חור: זאת אומרת,  שנה הבאה תתרחש ותתקיים ההילולא גם כן בהיקפים שהם נמצאים היום, אבל ישנם דברים מסוימים שאתה שם אותם והם רק להילולא עצמה, אתה יכול להפוך אותם לדברים שהם קבועים ולא פרוביזוריים.
יואל חסון: היתה החלטה על הפקעה, למה זה לא קרה?
רפי בן חור: למקום הזה חייבת להיות משטרה, המקום הזה הפך להיות מקלט ומפלט לכל מי שיש לו בעיה עם בית הדין הרבני, שלא מסתדר עם אשתו הוא מגיע לשם.
רפי בן חור: כל אדם שיש לו בעיה כזו או אחרת, הם עולים שם לרגל, מתנחלים במקום.
רפי בן חור: לפי דעתי, ברגע שתהיה שם תחנת משטרה, הפנים של הנושא השתנו בצורה בלתי רגילה.
רפי בן חור: המקום שופץ מבלי הכר.
רפי בן חור: אלה מקומות שאם היית מגיע ואתה רואה את המקום הזה, המקום שופץ בעקבות פעילות מאוד אינטנסיבית של ועדת החמישה ברשות אלכס וישניצר ואיילת וכל החבורה הדתית החרדית, ומסתבר שפעם ראשונה בהיסטוריה שכל ההקדשים מצליחים לעבוד יחד, זאת מציאות פנטסטית שיוצאת לפועל.
יואל חסון: בקיצור היה צריך את איילת....
רפי בן חור: אם אתה מדבר על איילת, איילת היא נכס צאן ברזל שלנו.
רפי בן חור: אנחנו מאוד נהנים מכל הפעילויות שנעשות.
רפי בן חור: זאת מהפכה שאנחנו התחלנו אותה, שהתחיל אותה שר התיירות, ואני אומר בגאווה.
רפי בן חור: אנחנו חייבים להמשיך את המהפכה הזאת ולשפר את כל ההליכים, לשפר את כל הבעיות שקיימות שם.
רפי בן חור: הבעיות זה אנשים שמגיעים לשם.
רפי בן חור: כל הנושא של הרוכלות, אדוני היושב ראש, זה אבסורד.
רפי בן חור: אתה מגיע לשם, מגיעים אנשים מכל העולם, אתה שומע את הרעש של המוסיקה ואתה שומע מה הם מוכרים שם ואת כל הבלאגן הזה.
רפי בן חור: אתה בכלל לא יכול להגיע בלי שעשרה קבצנים מתלבשים עליך, זה נורא ואיום, אלה פנים נוראיות שלנו כמשרד התיירות.
רפי בן חור: אנחנו כמדינה שרוצה – חייבים לפתור את הבעיה הזאת.
רפי בן חור: הסמכות החוקית מי היא, אני חושב המועצה האזורית, המועצה המקומית, הם צריכים לדעת לפתור את הבעיה הזאת ואף אחד לא מצליח להתגבר על זה.
רפי בן חור: הגיע הזמן שבאמת יוכלו לבצע את הפעולות האלה.
רפי בן חור: במידה ונפעל על פי חוק, אני חושב שרשב"י ייראה אחרת לגמרי, אני אומר בגאווה, אני מכיר את רשב"י גם לפני והיום, זה בעולם אחר.
רפי בן חור: הרב מוזס, לפני הרבה שנים, הוא עשה את החאלקה ברשב"י – הוא היה בן שלוש, אז תבין את המעורבות הגדולה שלו.
יואל חסון: היועץ המשפטי, תסביר לי למה אין הפקעה עד עכשיו.
אליהו ישי: אני חושב שנציג מבקר המדינה כבר הסביר.
אליהו ישי: שונה החוק, מחכים להתקנת תקנות.
אליהו ישי: החוק שקובע שניתן להפקיע לצורכי ציבור השתנה, צריך להתקין תקנות על מנת שתשב ועדה ותחליט האם ראוי להפקיע וצריך להפקיע, זה ועדת שימוע.
אליהו ישי: בנושא הזה ועדה כבר ישבה.
יואל חסון: התקנת תקנות באופן עקרוני על הפקעה.
אליהו ישי: - - - זה אומר שלמעשה אין הפקעות עכשיו על שום דבר במסגרת החוק המסוים הזה.
יואל חסון: אתה חושב שברגע שיהיו תקנות מדינת ישראל תפקיע את האזור הזה?
אליהו ישי: השר יחתום, לאחר שהשר חותם על הפקעה, זה לרשות הציבור לביקורת הציבור, גם זה לוקח זמן.
אליהו ישי: זהו תהליך שייקח זמן, יכול להסתיים יחסית מהר, אבל לגופו של עניין, מה שלי נמסר במינהל שהנושא הספציפי הזה לגבי חתימת השר הסתיים תוך כמה שבועות.
יואל חסון: ברגע שהתקנות יותקנו יהיה אפשר לחתום.
יואל חסון: אי אפשר לחתום היום בלי התקנות?
אליהו ישי: לא, אי אפשר.
יואל חסון: למה אי אפשר לדעתך?
יואל חסון: יש תיקון, רוצים להוסיף את הקטע של שימוע.
אליהו ישי: ברגע שיש חוק מסמיך שדורש פרוצדורה מסוימת,  והפרוצדורה הזאת עדיין איננה קיימת, צריכים לחכות שתהיה קיימת ואז לפעול בהתאם לפרוצדורה.