GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מאיר שפיגלר: כלומר במהלך החודשים האחרונים כל התשפוכת בעומק של ארבעה-חמישה מטרים נחשפה, הובלה כלאחר כבוד לעמק המלך דרום, כיוון שפה זה בית קברות ואסור לפנות את האדמה לשום מקום אחר אלא רק לבית קברות אחר , ויש פה אלפי קובים, איפה נשים אותם?
מאיר שפיגלר: נשים אותם רק בבית קברות אחר, זה פה למטה בעמק המלך דרום.
מאיר שפיגלר: דרך אגב, צריכים לשנע 25,000 קוב עפר ותתארו לעצמכם, 25,000 קוב שצריך לשנע אותם בדליים.
מאיר שפיגלר: כמה זמן זה לוקח?
קריאה: הם מסוננים?
מאיר שפיגלר: לא מסוננים.
מאיר שפיגלר: על הבד יירשם אתרא קדישא, חברת קדישא, רשות העתיקות, מפקח שלנו וגם יש עוד.
מאיר שפיגלר: העץ הזה הוא דוגמה לחלקה לפני שיקום, אבל היא בדרך.
מאיר שפיגלר: כלומר חשפנו אותה ועכשיו היא לקראת שיקום.
מאיר שפיגלר: זו דוגמה טובה בין מה שיש פה לבין מה שיש באמצע.
מוטי חזן: אתם רואים פה, שיקום, למשל של קבר, זה למעשה מזיז מצבות, לפעמים הן שוקלות ששה-שבעה טון, לבנות בתוכן בסיס בטון, לבנות שורת אבן ולשים את המצבה למעלה, והכל בידיים, אי אפשר להכניס כלים, אי אפשר כלום, הכל אנחנו עושים ביד.
מוטי חזן: אנחנו עוברים קבר-קבר.
מאיר שפיגלר: קיבלנו אישור מיוחד להוריד את העץ.
מאיר שפיגלר: אסור להוריד עצים, צריך אישור מיוחד.
יואל חסון: מה הבעיה לייצר במקום החומה הזאת גדר שתיצור הפרדה בין שטח בנוי לבית קברות, כמו שקיים בהרבה מקומות אחרים בארץ?
קריאה: יש חומת אבן נהדרת.
יואל חסון: חומת האבן היא מעולה, אבל היא לא יוצרת את ההפרדה הדרושה.
יואל חסון: ניתן ב-24 שעות לייצר הפרדה בין אזור המגורים, תיחום, לבין אזור בית הקברות.
יואל חסון: מה מונע לייצר את הגדר הזאת?
מוטי חזן: למעשה זה רק לסגור את הפתח.
יוסי גיל: אנחנו שלחנו צוותים שלנו שקיבלו מכות.
יואל חסון: חבר'ה, אני לא מקבל את התשובה הזאת 'קיבלו מכות'.
יוסי גיל: אני חברה קדישא, אני לא מדינה.
יואל חסון: אני לא בא אליך בטענות, אבל לא מקובל עליי שעכשיו כל הגורמים המכובדים של מדינת ישראל יבואו ויגידו לוועדה לביקורת המדינה, יושב ראש הוועדה וחבר כנסת, שבגלל שהם מקבלים מכות, הם לא מסוגלים להתמודד עם פתח---
מוטי חזן: בסופו של דבר אנחנו כפופים הרי לתפיסת הביטחון שזה ממשטרת ישראל ומשרד השיכון שהם בעצם אמורים גם לנהל את הדבר הזה.
מוטי חזן: בהערה אחת, אפילו אם נסתכל על בית העלמין בגבעת שאול, הוא לא מגודר כולו.
מוטי חזן: כשאתה מסתכל על הר הזיתים, אז אמנם אנחנו רואים ומתצפתים אולי על מקום שלכאורה קל יותר להעביר שם גדר, אבל גדר לא תהיה אפקטיבית אם לא יהיה לה מערך היקפי כולל.
מוטי חזן: עכשיו בואו נעיף מבט כולל.
מוטי חזן: לקחו ובדקו אותם גורמי הביטחון ואמרו שההיתכנות לסגור את הזה, בין כך שיש לך מובלעות של מגורים בפנים, ושם יש קצת יותר, לבין האפקט הביטחון שזה ייתן, הסיורים הרכובים, נוכחות משטרה מוגברת ואבטחה, הרי בסופו של דבר זה או זה או זה, העוגה אחת וצריך להחליט מה, האבטחה האלקטרונית תהיה הרבה יותר אפקטיבית.
יואל חסון: אז הפתח הזה---
מוטי חזן: לא, אז אמרתי והבחנתי בין סגירה של פתחים, כדי למנוע מעבר של רכבים או חמורים, סוסים, כל מה שדובר בו, לבין בכלל למנוע כל כניסה של הולך רגל.
מוטי חזן: להגיע למצב של מניעת כניסה של הולכי רגל זה כמעט בלתי אפשרי.
מוטי חזן: להגיע לסגירה של פתחים--
אריה אלדד: תפיסת הביטחון שרשויות הביטחון השונות, המשטרה, משמר הגבול, שרטטו בשנים האחרונות, פשטה את הרגל.
אריה אלדד: השאלה מה יותר חשוב, תפיסת הביטחון או הביטחון.
מוטי חזן: אני רוצה ברשותכם לא להוביל את הדיון לשם, ואני חושב שיותר נכון שיתייחס לגבי תפיסת ביטחון מי שמובילים תפיסת ביטחון ולא מי שמבצעים את ההנחיות של המדיניות של הביטחון.
מוטי חזן: אני רק אומר שהסוגיה היא הרבה יותר רחבה, כי היא מתייחסת בין היבטים תחזוקתיים של גדר, שבטוח רמת הוונדליזם שתהיה לגביה תהיה גדולה וכל היום זה יהיה לרדוף מסביב לגדר לבין היבטים נוספים.
מוטי חזן: אני לא יודע לתת לך את התשובה עליהם.
מוטי חזן: אני אגיד לך מה אני מציע---
אלי שמוליאן: האמת היא שבדרך לכאן דיברתי עם מפקד התחנה, שאלתי אותו מה עמדתם לעניין הסגירה.
אלי שמוליאן: הוא אמר, 'דברו איתנו, נעלה את זה לדרגים שמחליטים ונגיע להחלטה'.
אלי שמוליאן: אז נעשה את התהליך הזה שוב.
יואל חסון: מה אמר לך מפקד המשטרה?
אלי שמוליאן: הוא אמר 'נחכה שתגישו בקשה, נבדוק את הבקשה הזאת עם המפקדים שמעל ותינתן החלטה מה לעשות'.
מוטי חזן: מה שאנחנו בוחנים כרגע, לגבי הקמה של נקודת משטרה, ולא זוכר מי אמר את זה קודם לגבי מחוז ש"י שהועתק מפה, ברגע שתהיה נקודת משטרה במקום, לדעתנו אין ספק שזה יגביר בצורה משמעותית את הביטחון.
יואל חסון: תוך כמה זמן הוא אמר לך שתהיה פה תחנת משטרה?
מוטי חזן: לא, התבקשנו בשבוע שעבר, על ידי משרד ראש הממשלה, לבחון ולהגיש להם מסמך בחודש-חודשיים הקרובים של מה המשמעויות הכספיות ובעצם איך אפשר להתמודד עם זה, אם מטעם הרשות, אם זה משרד התיירות, המשרד לביטחון פנים, לראות איך אפשר להעתיק לפה נקודת משטרה קיימת.
מוטי חזן: זה נייר עבודה שאנחנו מכינים למשרד ראש הממשלה.
יואל חסון: מתי נייר העבודה הזה יהיה מוכן?
מוטי חזן: אני מעריך שזה ייקח חודשיים.
יוסי גיל: ברשותך, חבר הכנסת חסון, אתה רואה שם מעבר לכביש, יש קטע עם עצים בתוך הבתים?
יוסי גיל: זאת חלקת מרים, זה בית קברות יהודי שהם השתלטו ואנחנו בזמנו הוצאנו מכתב מבית משפט לפנות אותם.
יוסי גיל: משטרת ישראל לא סייעה לנו, אנחנו הבאנו כוחות, עליי ירו, אני נפצעתי, כמעט בנס ניצלתי ובסוף יצאנו, ברחנו כל עוד רוחנו בנו ולא יכולנו לעשות שום דבר.
יוסי גיל: נעצרנו.
יוסי גיל: אנחנו חויבנו לקחת חברת אבטחה, להביא שומרים, וכשירו עלינו וזרקו עלינו אבנים, אף אחד לא... הוציאו אותנו ולא נתנו לנו לגעת.
יוסי גיל: זה בית קברות יהודי, בצד השני, חלקת מרים.
אריה אלדד: כי זה נובע מתפיסת הביטחון.
אריה אלדד: תפיסת הביטחון היא שצריך להיות היבט כולל.
אריה אלדד: אם בינתיים יורים, לא ניתן לזה לבלבל אותנו, אנחנו עוסקים בתפיסת הביטחון ולא בביטחון.
מאיר אינדור: אחרי שמגיעות תכניות, אני מציע לשתף את הציבור בעניין.
מאיר אינדור: יש מספיק אנשים בעלי ניסיון צבאי וגם אנשים אינטרסנטים, כמוני, שנפצעתי, או שנגייס אותם ואני מציע שנגיש הצעות, ממש ישיבה של הוועדה לביקורת המדינה, לשמוע את הציבור כדי שגם לא נצא עם תפיסת ביטחון שהיא מתרפ"ט, הכוונה למשהו היקפי, נייד, לוחמני בטרור.
מאיר אינדור: אני יודע, ליוויתי את הנושא של הביטחון סביב מערת המכפלה, אמרו לנו 'זה לא פתיר'.
מאיר אינדור: חברים, אנחנו צריכים להגיע לביטחון מוחלט, אפס פיגועים, לא אחד יומי, או דו יומי, אלא אפס פיגועים.
מאיר אינדור: ניתן להגיע, זאת לא גזרה גדולה ואני מציע לוועדה לסייר בציר שמוביל לאינטר קוניננטל, המלון של הקשתות, עד לבית אורות, עד להר הצופים, רבע שעה תנועה ברכב, תראו את נקודת התורפה.
מאיר אינדור: משמר קבוע מול בית הספר פותר בעיה, וזה לדעת כולם, רק צריך לרכז.
מאיר אינדור: אז או אצלך, אדוני, שאתה מרים קצת גבה, או הוועדה לביקורת המדינה, אולי כגוף ציבורי.
יוסי גיל: בתקופת הירדנים, בכל השטח הזה הירדנים רצו לעשות רחבה וכביש עד להר הבית, אז הם באו והורידו, למעשה גילחו פה את כל השטח.
יוסי גיל: אנחנו לאט לאט, עם עבודות השחזור, אנחנו מגיעים היום למצב שיש לנו שורות שלמות של חלקת מחוקק.
אלי שמוליאן: זה מדהים.
אלי שמוליאן: משהו קבור, חופרים ומוצאים.
אלי שמוליאן: הקבר של מוישה ליד הקבר של---
יוסי גיל: וכל המצבות האלה פה יצטרכו ללכת אחר כבוד למעלה לקברים שלהם, כשאנחנו נגמור את כל העבודה המלאה.
אלי שמוליאן: אבל שוב, כדאי לראות, מצד ימין חלקה משוקמת, מצד שמאל חלקה בתהליך, השיקום הוא כולל את הגדרות החדשות.
אלי שמוליאן: לסיכום העניין של שיקום בית העלמין, טוב מראה עיניים ממשמע אוזניים.
אלי שמוליאן: רואים מה שהיה לפני כן, הכל, כל האזור מלא קברים, לרבות בתוך הערוץ, כפי שראינו למטה, ולכן התוואי של עמק מלך דרום עובר בתוך מובל הניקוז.
אלי שמוליאן: כל החלקה הזאת שאתם רואים זה מזמן הירדנים, יש כביש פה למטה שעובר, יש פה שרידים שלו, עוד אפשר היה לראות למטה לפני שעשינו את הפרויקט, כל החלקה שאתם רואים פה, חלקת אור החיים הקדוש, היא למעשה כולה קבורה.
אלי שמוליאן: זה מה שנעשה בשנים האחרונות.
אלי שמוליאן: מעט, לא הרבה, אבל...
אלי שמוליאן: רק להשלמת התמונה, במסגרת הפרויקטים שמבוצעים פה בכל הר הזיתים.
אלי שמוליאן: דיברנו על ניקיון, דיברנו על שיקום קברים, דיברנו על האבטחה, דיברנו על עמק המלך דרום ויש עוד שני פרויקטים נוספים שאני רוצה להציג לכם אותם, שאתם לא ראיתם לפני כן, אחד זה שערים ומבואות, וכשיצאנו מבית העלמין לכביש למעשה עלינו במדרגות ויצאנו החוצה, יש פרויקט, מר גדעון שמיר יזכיר אותו, בדרך, שהוא במכרז, זה אומר שערים ומבואות לכל השערים של הר הזיתים, שתהיה במקום הצללה עם נטילת ידיים.
אלי שמוליאן: זה גם יצא במכרז.
אלי שמוליאן: שניים, פרויקט שקוראים לו 'טיילת האמצע', זה פרויקט שתופר את כל ההר לכל אורכו, הוא מתחיל מהאזור של הרחבה באזור של המסגד, איפה שהיה פעם מחוז ש"י, חוצה את כל בית העלמין ומסיים באזור של בית אורות, אוגוסטה ויקטוריה, לרבות תוואי אחד שקוראים לו 'מעלה החלבים', שזה מעבר לכנסיית גת שמנים, ואלה מדרגות שמגיעות מלמטה עד למעלה, לתוך התוואי.
אלי שמוליאן: אני רק רוצה לתת לכם דוגמה קטנה לצרות, איזה צרות יש במהלך הביצוע.
אלי שמוליאן: אנחנו נכנסנו לפרויקט 'מעלה החלבים'.
אלי שמוליאן: כשנכנסנו לפרויקט 'מעלה החלבים', התחלנו לעבוד, גילינו מערת קבורה.
אלי שמוליאן: יצאנו החוצה, תכננו, זה כבר לא שביל שיהיה על הקרקע, זה למעשה גשר, תכננו ותכנו וחזרנו.
אלי שמוליאן: כשחזרנו, המקומיים תקפו את קבלן המשנה, פצעו אותו קשה, הוא מאושפז בטיפול נמרץ, את הפועלים שלו זרקו לתוך תאי ביוב, ורק בסיוע של מפקד התחנה, במקרה הזה היתה התארגנות מאוד מהירה ומאוד טובה, כל התוקפים אותרו, יש כנגדם כתבי אישום.
אלי שמוליאן: התוקפים גם הגדילו לעשות ויומיים אחר כך סגרו עם שער את כל השטח, כלומר אמרו 'כל השטח הזה הוא שטח ציבור, זה שלנו'.
אלי שמוליאן: שוב, זה הגיע מהמנהל הכללי של העירייה, עובר למפקד התחנה, תקופה קצרה אחר כך הבאנו טרקטורים, הבאנו ציוד ואנשים, פינינו את השער ואנחנו עכשיו מתארגנים לכניסה מחודשת לשטח, ב-1 לנובמבר.
אלי שמוליאן: כששואלים אותי כמה זמן לוקח לבצע את הפרויקט הזה?
אלי שמוליאן: אז אני אומר, תשמע, אם אתה רוצה הנדסה, אז הנדסה יש איקס מטרים, וואי מחיר, יודעים מה קצב ביצוע חודשי ויכולים לדעת מתי מתחיל ומתי נגמר.
אלי שמוליאן: אבל כששואלים אותי כשיש קברים ואין קברים, כשיש אלימות ואין אלימות, כשנכנסים ויוצאים, לא תמיד יודעים מה לעשות, אבל עם כל זה העסק מתקדם ומבוצע.
אלי שמוליאן: יש עוד מרכז מבקרים שהוא גם בתכנון, הוא נמצא בהמשך וגם זה נמצא בתהליכים של תכנון.
אלי שמוליאן: פרויקט אחרון שדיברנו עליו אבל לא ראינו אותו בעיניים, אנחנו נראה פה למטה, בדיוק איפה שאנחנו נמצאים מתחתינו, זה יהיה מרכז הבקרה של מוקד הביטחון.
אלי שמוליאן: איך אותר המקום?
אלי שמוליאן: זה גם סיפור מההפטרה.
אלי שמוליאן: למטה יש שירותים ציבוריים של העירייה, למעלה זו יוזמה פרטית של עמותת אלעד שאמרה שאנשים מגיעים להר ואין להם מרכז מידע.
קריאה: רק במחילה, תזכיר שהשטח כולו הוא של חברת---
אלי שמוליאן: בקרדיטים אני לא אפספס אף אחד.
אלי שמוליאן: ברשותכם, נתחיל באנשים העוסקים במלאכה.
אלי שמוליאן: אחד, הרב יוסי גיל.
אלי שמוליאן: אנחנו מדברים על החלקה הספרדית, הם בעלי הבית ואנחנו עושים אצלם.
אלי שמוליאן: נלך לפי הסדר, גדי נדלר הוא מסבן-סבנטי, זה 770, זה שם החברה, חב"דניק, הוא מנהל הפרויקט.
אלי שמוליאן: אשר בפועל הוא מי שמנהל את הפרויקט.
אלי שמוליאן: הרב יצחק הנאו, הוא מנהל מנהלת הדת של עיריית ירושלים, הכל מתואם דרכו.
אלי שמוליאן: מוטי חזן, המנהל הכללי לפיתוח ירושלים, עידו מרוז הוא מהנדס החברה שלנו---
אלי שמוליאן: מרכז הבקרה, נמצא פה מקום בתוך המרחב הזה.
אלי שמוליאן: אותר מקום שהוא כאן למטה, שירותים ציבוריים, למעלה היה את מרכז מידע וכאן באמצע נוצר חלל, לחלל הזה נכנסנו---
יואל חסון: מתי התחילו לבנות את זה?
אלי שמוליאן: לפני כארבעה חודשים התחילו לבנות אותו.
אלי שמוליאן: כאן זה מרכז הפיקוד, בהמשך יש עוד חדרים, שירותים, זה למעשה בעבודה.
אלי שמוליאן: כשאני הייתי פה בסיור הכנה שלשום, אז זה היה לראשונה ששמו את המזגן ולראשונה האורות התחילו לעבוד.
יואל חסון: מי שילם, מי השקיע?
אלי שמוליאן: מי בנה ומי נטע.
אלי שמוליאן: הרשות לפיתוח מזרח ירושלים, אנחנו הגוף מבצע, במקרה זה זה מוריה, ויש קבלן.
אלי שמוליאן: ככה זה עובד.
אלי שמוליאן: הפרויקט הזה בתוכו מחולק לשני חלקים מרכזיים, החלק הראשון שהוא עתיר עבודה ועתיר זמן ועתיר כאבי ראש הוא הנושא של הטמנת התשתיות.
אלי שמוליאן: אתם יכולים לראות את כל מה שפתחנו כדי להטמין את התשתיות.
אלי שמוליאן: העסק מאוד מורכב בגלל שכל השטח הוא בית קברות ולכן יש הנחיה שאי אפשר לחפור יותר מ-60 סנטימטר עומק וגם אם אתה חופר 60 סנטימטר, תמיד אתה מוצא עוד קבר או עצמות, או איזה שהיא חגיגה אחרת, ולכן הטמנת התשתיות היא עסק מאוד סבוך ומורכב.
אלי שמוליאן: אנחנו לקראת סיום הפרק הזה ואחר כך הפרק הכיפי והמהיר שהוא הרבה יותר טוב, הוא הפרויקט של האלקטרוניקה.
אלי שמוליאן: האלקטרוניקה זה החלק היותר כבד מבחינת הכסף, אבל הוא הרבה יותר מהיר והרבה יותר אפקטיבי במובן של התוצאה.
יואל חסון: אנחנו נבוא לראות את מרכז המידע.
אלי שמוליאן: כן, גם תראו את הבקרה וכל מה שצריך.
עידו מרוז: רק עדכון, לגבי זה שחברת החשמל היא ישראלית.
עידו מרוז: הפרויקט מלכתחילה היה מתוכנן להתחבר לרשות מזרח ירושלים.
עידו מרוז: כל השכונות פה מוזנות מהרשת המזרח ירושלמית ועד היום החברה הישראלית לא הצליחה להיכנס לפה.
עידו מרוז: במסגרת הפרויקט שעשינו בעמק המלך דרום, בתוואי מתחת לשביל, מעל המובל המנדטורי, בחלל הזה בעצם הנחנו כבלים להעברת חשמל, הזנה לפרויקט הזה, מהחברה הישראלית, וגם הדבר הזה אמור להתבצע בחודשיים הקרובים.
עידו מרוז: זאת אומרת תוך חודשיים גם חברת החשמל הישראלית תתחיל להזין לפה חשמל.
אלי שמוליאן: זה חידוש עצום, כי רצו לעשות העברה, רצו לשים עמוד אחד בקצה שטח בית הקברות, ליד יד אבשלום, ועמוד שני כאן, ולמתוח כבל באוויר, וגם זה לא קיבל אישור.
אלי שמוליאן: אתרא קדישא לא הסכימו.
אלי שמוליאן: גם אם זה עובר באוויר, כי---
עידו מרוז: עמוד מתח גבוה הוא עמוק והם לא מאפשרים חפירה מעל 60 סנטימטרים, נקודה.
מאיר שפיגלר: יש סיבה נוספת.
מאיר שפיגלר: הכוונה היתה להעביר את קו החשמל שלהם לשכונה היהודית, זה גם היה סיפור כשרצינו לעשות את זה, אז יש שם חומה שמפרידה בין בית העלמין לבין השכונה הערבית שם, למרות שהיא גם יושבת על שטח של בית עלמין, ורצינו להעביר את הקו.
מאיר שפיגלר: אתרא קדישא טוענים שהם לא מסכימים שבכלל יעבור קו מעל בית עלמין שמא חס וחלילה הוא ייקרע , או יתנתק ויצטרכו לבוא ולעשות עבודות, אם זה בשבת או חגים וכך הלאה.
מאיר שפיגלר: הוא פשוט לא הסכים והביע התנגדות גורפת, ולכן לא הצלחנו להעביר את זה.
מאיר שפיגלר: גם השר בן אליעזר, כשהוא היה שר התשתיות, כינס אצלו ישיבה, אני זוכר את זה טוב מאוד---
אלי שמוליאן: הוא לא הצליח, אז אנחנו הצלחנו.
יואל חסון: אם אי אפשר לחפור 60 סנטימטרים למטה, איך יציבו מצלמות?
עידו מרוז: עשינו עמודי ביסוס מיוחדים, שאושרו על ידי האתרא קדישא, עם בסיס יותר רחב ובלי חפירה עמוקה.
אלי שמוליאן: זה חדר הבקרה ולמעשה סיימנו את הפרויקטים.
שרית: ---פועל ומוקד שיש לו גם מהירות תגובה מטעם הגורמים המוסמכים להגיב, לא כולם נמצאים כאן, אבל הם מונחים על ידי המשטרה, הם לא יכולים לפעול כשוטרים.
יואל חסון: המצלמות יפעלו גם בלילה?
אלי שמוליאן: כן.
מוטי חזן: אנחנו ביקשנו ועדכנתי קודם שתהיה נוכחות של המשטרה, ואם אכן תוקם תחנה, או נוכחות, או נקרא לזה עמדה, שזה בהחלט נמצא פה---
יואל חסון: לפני זה, אם במידה ויש כאן פעילות בתוך ההר, יש מערכת אבטחה, היא לא יכולה ללכת ולהגיב?
שרית: היא יכולה להגיב, אבל אין לה סמכות שיטור.
שרית: לצורך העניין, על הכביש למעלה, או במקום שהוא קצת יותר מרוחק, המצלמות בעצם הן חלק מביצוע של החלטת הממשלה שהמטרה שלה היא שיקום בית העלמין הר הזיתים, לא המרחב של אגן העיר העתיקה.
שרית: כמובן שבראייה לעתיד אנחנו עובדים בצורה שהיא קצת יותר רחבה, בגלל זה הזכרתי את הנושא של המענה.
מוטי חזן: ממה שאני מעודכן, זה באמת שהכוונה היא, במקום שבמקום שיהיה מצב שאותם מאבטחים מוקפצים ובמקביל קוראים למשטרה ואנחנו יודעים שיכולים להיות באופן טבעי פערים בזמני התגובה, שבהנחה שתהיה נקודת משטרה פה במקום, היא כבר תהיה פיזית, בשילוב עם המאבטחים, ואז לא צריכה להיות בעיה.
יואל חסון: נקודת המשטרה תהיה פה?
מוטי חזן: בהנחה שתהיה פה נקודת משטרה, היא תהיה בסנכרון מלא לעבודת המאבטחים.
יואל חסון: ואמרת לי שיוצא נייר מטעמכם למשרד ראש הממשלה כדי לנסות לעשות את הסנכרון הזה, עם המשרד לביטחון פנים, עם התיירות.
אלי שמוליאן: היינו שם, ירדנו למטה, המשכנו לכיוון מרכז המידע.
אלי שמוליאן: הנה, זה קבר יד אבשלום ליד העץ שלו.
אלי שמוליאן: עלינו למעלה.
יואל חסון: זה בית מגורים?
יואל חסון: חוקי?
אלי שמוליאן: לא.
יואל חסון: זה בית קברות יותר חדש, אני רואה.
אלי שמוליאן: בית הקברות התחיל, כמו שאמרנו, בתוך הערוץ, והמשיך לטפס כלפי מעלה.
אלי שמוליאן: כאן זה חלקות ששוקמו.
אלי שמוליאן: היתה החלטת ממשלה גם ב-97', לשקם את הר הזיתים, היה תקציב חלקי, ואלה החלקות הראשונות ששוקמו וזה בוצע במסגרת החלטת הממשלה דאז.
אלי שמוליאן: הר הזיתים הוא מאוד מעניין, זה שהוא פנתיאון זה ודאי, החל מתקופת בתי המקדש הראשון והשני וכלה בגדולי ימינו, ראש הממשלה בגין נמצא פה.
אלי שמוליאן: בגין קבור קצת יותר למטה, לא רואים את זה מפה.
אלי שמוליאן: עגנון לידו.
אלי שמוליאן: שני סיפורים אקטואליים ממש.
אלי שמוליאן: מי החייל הכי צעיר בצה"ל שקבור פה?
אלי שמוליאן: בן כמה הוא?
יואל חסון: בן 9, נהרג ברובע היהודי בתש"ח.
יואל חסון: חיילו אותו בדיעבד.
אלי שמוליאן: וכל כך למה?
אלי שמוליאן: הוא היה רץ בין העמדות.
אלי שמוליאן: ילד בן 9, כאן למטה יש את החלקה הצבאית.
יואל חסון: אתה זוכר את שמו?
אלי שמוליאן: אני תמיד רושם לפניי ושוכח.
אלי שמוליאן: אבל הסיפור כסיפור הוא מדהים.
יואל חסון: ראוי לזכור את שמו גם.
אלי שמוליאן: יש פה אדמו"רים למכביר, מכל גוון וסוג.
יואל חסון: אדמו"רים רוצים להיקבר פה, בעיקרון.
אלי שמוליאן: פה זה המקום.
אלי שמוליאן: תשאלו את חבר הכנסת מוזס, הוא מוויזניץ.
אלי שמוליאן: הוא בא איתנו פעם לסיור.
אלי שמוליאן: הקבר של האדמו"ר שלו, לא זוכר אם זה ההוא או זה, הוא עמד שם והוא אמר 'אני סיפור חי על הר הזיתים'.
אלי שמוליאן: מה הסיפור שלו?
אלי שמוליאן: הוא סיפר: 'ההורים שלי היו נשואים הרבה שנים, לא היו להם ילדים, אבא שלי יום אחד הלך לאדמו"ר עם המזוודה ואמר לאדמו"ר, אני ישן אצלך בבית עד שאתה מבטיח לי ילדים.
אלי שמוליאן: גמרנו, אני לא יכול לסבול את זה יותר.
אלי שמוליאן: הוא אומר לו, מה אתה רוצה שאני אעשה?
אלי שמוליאן: אני כלום, אני עפר ואפר.
אלי שמוליאן: הוא אומר לו, אדוני, אני לא זז עד שאתה מבטיח לי ילד'.
אלי שמוליאן: לא רק זה, הוא גם הגדיל לעשות, הוא הביא את המניין.
אלי שמוליאן: ככה הוא מספר.
אלי שמוליאן: 'האדמו"ר אמר, תשמע, כבר נושעת', ומסתבר שאותה פרשה היתה פרשה שמסוגלת לפקידת עקרות, והוא אומר שכך היה, 'תשעה חודשים אחרי השבת הזאת אני נולדתי'.
אלי שמוליאן: הוא בן יחיד, אין לו עוד אחים.
יואל חסון: יש משהו מיוחד שחשוב לדעת, שרואים מהצד הזה?
יואל חסון: בסביבה פה, זה גם חלק מהתכניות הכלליות?
יואל חסון: זה גם מכוסה?
אלי שמוליאן: בהמשך אתם יכולים לראות, יש לנו מצלמה.
אלי שמוליאן: האזור הזה מכוסה.
אלי שמוליאן: אני לא זוכר להגיד לכם האם מכאן עד לאזור של אוגוסטה ויקטוריה.
יואל חסון: ההר הזה מתויר?
אלי שמוליאן: לפי נתוני משרד התיירות, מה אתר התיירות מספר אחד בארץ?
אלי שמוליאן: הכותל.
אלי שמוליאן: אתר תיירות מספר אחד בארץ הוא הכותל, אתר תיירות נכנסת מספר שתיים בארץ?
אלי שמוליאן: הר הזיתים.
אלי שמוליאן: כלומר 50% מכלל התיירות הנכנסת מגיעה לכותל ו-25% מכלל התיירות הנכנסת מגיע להר הזיתים, גם יהודים וגם לא יהודים.
אלי שמוליאן: למה זה מקודש ליהודים?
אלי שמוליאן: מהסיבה הפשוטה שבית המקדש, כשהוא עומד בהר הבית, לאן מופנית הכניסה של בית המדרש?
אלי שמוליאן: למזרח, כלומר פה זו הכניסה להר הבית ולכן רוצים כולם להיקבר בהר הזיתים, כי כשהמשיח יבוא הוא ייכנס בכניסה הראשית ומי הראשון שיקום לתחייה?
אלי שמוליאן: מי שנמצא בכניסה הראשית.
אלי שמוליאן: שער הרחמים סגור, הוא אמור לפתוח את שער הרחמים.
אלי שמוליאן: איפה שאנחנו מפנים היום בכותל זה למעשה הקיר הזה.
אלי שמוליאן: אנחנו רואים את החומה.
יואל חסון: מה אלה הקברים למרגלות החומה?
קריאה: קברים מוסלמים, כדי שהמשיח לא יבוא.
קריאה: הם יקומו ויילחמו בו.
אלי שמוליאן: הקדושה של החומה היא בדיוק כמו של הכותל, זה אותו קיר, זה אותה אבן, זה בדיוק אותו דבר.
אלי שמוליאן: רק שם הם קוברים והם כל הזמן מתקדמים קדימה.
יואל חסון: למה מאז שאנחנו פה לא מנענו את הקבורות האלה?
אריה אלדד: לא רק שלא מנענו, אלא הם ממשיכים לפלוש לתחומי הגן הלאומי.
אריה אלדד: כל זה אלה קברים וסתם חורים באדמה שאין בהם שום קבר.
אלי שמוליאן: אם תשאל למה---
קריאה: תשאל את אריה קינג, חצי מהחיים שלו הוא מבלה בבתי משפט כדי לנסות לעצור אותם.
אריה אלדד: גן לאומי על הפינה הדרום מזרחית של החומה, והם פולשים לתוכו.
אריה אלדד: זה כמו אם אתה היית מנסה לעשות משהו בשמורת טבע.
אריה אלדד: גן לאומי.
אלי שמוליאן: שוב אני אומר, למה הר הזיתים חשוב?
אלי שמוליאן: ליהודים הוא חשוב בגלל שהוא מופנה לחזית של בית המקדש.
אלי שמוליאן: לנוצרים הוא חשוב בגלל שזה למעשה המסלול של הוויה דולורוזה של ישו ולכל אורך הר הזיתים פזורות כנסיות שקשורות לישו, החל מלמטה, כנסיית מרים וכנסיית הבצלים, ממשיך בכנסיית גת שמנים שנמצאת למטה, פה ממש למרגלותינו, שעל פי המסורת שלהם מכנסיית גת שמנים חטבו את עצי הזית שעליו צלבו את ישו, הרי אנחנו בהר הזיתים והיו עצי זית.
אלי שמוליאן: הוא נכנס דרך שער האריות לתוך העיר העתיקה.
אלי שמוליאן: אתם רואים את כיפת הזהב?
אלי שמוליאן: מאחוריה, קצת שמאלה, יש מבנה גדול עם שתי כיפות, אחת גדולה ואחת קטנה בצבע שחור.
אלי שמוליאן: זו כנסיית הקבר, שם הוא בסוף נקבר ועל פי המסורת אחרי שהוא נקבר הוא עלה לשמים.
אלי שמוליאן: איך הוא עלה השמימה?
אלי שמוליאן: הוא עלה עוד פעם במעלה הר הזיתים, כאן זו כנסיית הדמעה, כי כאן ישו דמע בדרך ובהמשך יש את כנסיית העלייה שמשם, לפי המסורת---
יואל חסון: שם יש שטחים פנויים לקבורה?
אלי שמוליאן: סיסטמטית בכל אגן העיר העתיקה, כל מקום, או בית קברות או בבעלות נוצרית, נשמר.
אלי שמוליאן: כל מקום שתראה ירוק, אתה יכול לדעת אוטומטית שזה בבעלות נוצרית.
אלי שמוליאן: כל מקום שהוא לא בבעלות נוצרית או לא בית קברות, נבנה על ידי מוסלמים.
יואל חסון: הערבים לא פולשים לשטחים נוצריים.
אלי שמוליאן: כאן למטה, זה בית הקברות של הר הזיתים, לא נכנסו אליו.
אלי שמוליאן: קצת שמאלה, שם כנסיית פטר גליקנטו, כל מה שיש מסביב אלה שטחים ריקים, למה?
אלי שמוליאן: כי זה שייך לכנסייה.
אלי שמוליאן: כל מה שלמטה אלה בתים מוסלמיים, שזה סילוואן.
אלי שמוליאן: זה שיטתי.
אלי שמוליאן: תבדוק את זה, הנוצרים שומרים על השטח, המוסלמים בונים.
אלי שמוליאן: בכל מה שקשור למרכז המידע, אז כמו שאמרתי למטה, אלעד התחילו לייצר מרכז מידע משל עצמם, עם אתר אינטרנט מאוד יפה ומרשים, אבל זה לא עסק שגורמים פרטיים מטפלים בנושאים שהם נושאים לאומיים ולכן הנושא הזה מטופל ברמה של הג'י.
אלי שמוליאן: איי.
אלי שמוליאן: אס שלנו, כלומר הועלה פה בלון, צילום, יש פה מדידה ברמה של אחד לאחד על כל אחד מהקברים.
אלי שמוליאן: אתר אינטרנט סביב מרכז המידע אמור להיות חלק ממרכז המידע.
אלי שמוליאן: באזור של העצים שם למטה אמור להיות מוקם מרכז מידע.
אלי שמוליאן: אני לא יודע אם אתר האינטרנט יושק לפני כן או אחרי כן, אבל בכל מקרה העסק הזה נמצא בתהליך.
יואל חסון: חברים, תודה רבה.
יואל חסון: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה לענייני ביקורת המדינה בנושא קו הרכבת המהיר לירושלים – דוח מבקר המדינה 60ב'.
יואל חסון: זו ישיבת המשך לדיון שאנחנו קיימנו לפני תקופה ארוכה לגבי התקדמות הפרויקט של הרכבת המהירה לירושלים.
יואל חסון: בישיבה הקודמת המציאות היתה מציאות קשה, של עוד פרויקט תשתיתי, שלא מתקדם ולא מתבצע בקצב ובצורה שהיינו רוצים, ואנחנו רוצים לקבל עדכון ולדעת איפה הדברים עומדים היום.
יואל חסון: נמצא אתנו כמובן נציג המבקר.
יואל חסון: בכל שלב שתרצה, תוכל להציג את הדברים.
צבי ורטיקובסקי: אם תרצה, אני אציג את עיקרי הדברים בהתחלה.
יואל חסון: אז אנחנו נשמע אותך, ואחר כך את מנכ"ל משרד התחבורה ואת מנכ"ל הרכבת.
צבי ורטיקובסקי: אני אתחיל בכמה משפטים קצרים של רקע, ולאחר מכן אני אגש ישירות לממצאים בדוח הזה.
צבי ורטיקובסקי: רק בשנת 1995 החלה רכבת ישראל בתכנון קו רכבת מהיר חדש מירושלים לתל-אביב.
צבי ורטיקובסקי: הממשלה אישרה את התוואי כבר במרץ 2001, ובאוגוסט אותה שנה הוחלט להתחיל בביצוע הקו המהיר, במטרה להשלים אותו עד 2008.
צבי ורטיקובסקי: אומדן העלויות באפריל 2004 עמד על 3.18 מיליארד שקל, ובאוגוסט 2008 זה היה מועד שבוצעה הביקורת הזאת, הוא כבר עמד על 5.97 מיליארד שקל, באותו בסיס מחירים.
צבי ורטיקובסקי: בדוח 59ב' הוצאנו את החלק הראשון שנוגע לקו הרכבת המהיר, ואנחנו הכנו פרק נוסף בנושא קו הרכבת המהיר לירושלים, שמתמקד בתוואי שמעמק איילון ועד ירושלים.
צבי ורטיקובסקי: עיקרי הממצאים הם כדלהלן: באפריל 2004 נמצא שהרכבת עדיין לא החלה בתכנון המפורט של הקו, ולמרות זאת נקבע כי הקו יושלם כעבור ארבע שנים.
צבי ורטיקובסקי: בספטמבר 2009 אישרה המועצה הארצית לתכנון ובנייה את רוב התוכניות המשלימות והמפורטות, אבל כבר הסתמן שיהיו דחיות גדולות בביצוע הקו.
צבי ורטיקובסקי: נכון למועד סיום הביקורת, המועד המתוכנן לסיום הקו הוא כבר 2016, זאת אומרת איחור של כשמונה שנים.
צבי ורטיקובסקי: לפי הוראות תוכנית המתאר הארצית, הוחלט כי יוקם גוף מאשר מטעם מוסדות התכנון והבנייה, ונמצא שחברת הרכבת לא מילאה אחר דרישות הגוף המאשר במועדן.
צבי ורטיקובסקי: ביולי 2005 הציעו נציגי המשרד להגנת הסביבה ונציגי החברה להגנת הטבע חלופה לבנות מנהרה ארוכה במקום כמה מנהרות עם גשרים ביניהן, על מנת לצמצם את הפגיעה בגן הלאומי הרי יהודה.
צבי ורטיקובסקי: חברת הרכבת התנגדה לחלופה הזאת, בטענה שהפרויקט יתייקר והשלמתו תתעכב בשנתיים.
צבי ורטיקובסקי: לאחר דיון, דחה הגוף המאשר את ההצעה הזאת, ובפברואר 2006 ציינה חברת בקרה שעימה התקשר משרד האוצר – כי נוכח העובדה שאין תכנון מפורט לחלופת המנהרה, לא ניתן היה לבצע השוואה אמיתית בין שתי החלופות, וזאת למרות שהפער שהוצג על ידי הרכבת, שוב לפי עמדת אותה חברת בקרה, היה לדעתם מוגזם.
צבי ורטיקובסקי: זאת אומרת, אנחנו מתחילים כבר אז לראות את התהליך של ויכוח גדול, האם ואיך נבדקו החלופות לביצוע הפרויקט הזה.
צבי ורטיקובסקי: ביצוע העבודות בשטח מחייב מעבר של ציוד וכלי רכב בגן הלאומי, ולשם כך נדרש אישור של המועצה לגנים לאומיים, שמורות הטבע והאתרים הלאומיים, רט"ג.
צבי ורטיקובסקי: במאי 2008 גם רט"ג הציעה חלופה של מנהרה ארוכה, שתצמצם את הפגיעה בגן הלאומי, והמליצה בפני המועצה לתכנון ובנייה לאמץ חלופה זאת.
צבי ורטיקובסקי: אבל רק באוגוסט 2009 סיכמו ביניהן חברת הרכבת ורט"ג, כי צוות משותף שלהן יפעל לקביעת עקרונות כדי למזער את נזקי הסביבה.
צבי ורטיקובסקי: בספטמבר 2009 דנה המועצה הארצית בחלופת המנהרה הארוכה שהציעה רט"ג, ואז היא אישרה את דרכי הפעולה למקרה שהמועצה לגנים תעמוד על ביצוע החלופה, זאת אומרת: אם לא יהיה אישור, תכננו דרכי פעולה חלופיות.
צבי ורטיקובסקי: מנהל התכנון במשרד הפנים מינה ועדה לבחינת חלופות להערכת הוועדה.
צבי ורטיקובסקי: עוד פעם, לא הוכח הבדל מהותי בין שתי החלופות.
צבי ורטיקובסקי: פעם שנייה בודקים את החלופות, לא הוכח הבדל מהותי ביניהן, אבל בנימוק שהשינוי כבר אז יהיה מרחיק לכת, ייקר ועוד פעם יעכב – עוד פעם המליצה אותה ועדה להמשיך לפי ההמלצה והחלופה של הרכבת, תוך הכנסת שינויים שימזערו את נזקי הנוף והסביבה.
צבי ורטיקובסקי: בינואר 2009, לפני שהמועצה הארצית עוד אישרה את התכנון, כבר אז חברת הרכבת חתמה הסכם עם קבוצה קבלנית לביצוע עבודות המנהור.
צבי ורטיקובסקי: על פי התכנון, אמורים לפנות מהאזור בעבודות כרייה כמה מיליונים של מטרים מעוקבים של חומרי חפירה.
צבי ורטיקובסקי: נכון למועד סיום הביקורת, לא היה פתרון מאושר ומוסכם להובלת עודפי העפר ולהטמנתם.