GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מאיר אינדור: אני חושב, ואני רואה פה גם את גדעון, שחייבים למצוא קודם כל פתרון מיידי לציר שמוביל בין אוגוסטה ויקטוריה להר הזיתים, וזה פתרון פשוט, של נוכחות משטרתית קבועה.
מאיר אינדור: לא יעלה על הדעת שמדי כמעט שבוע יש פצוע תורן.
מאיר אינדור: חָבָר אליי, כי שמי ידוע, יהודי שנדקר חמש פעמים בדרכו מהלוויה.
מאיר אינדור: הפתרון שאתם מדברים עליו, של הליווי הצמוד, הוא לא ישים לאזכרות והוא כל כך מקשה.
מאיר אינדור: במקום ליצור איזה שהוא ליווי צמוד, צריך מעטפת ביטחונית קבועה לאורך הציר, נוכחות משטרתית, ואם צריך, להקים שם גדר חוצצת בין בית הספר לכביש, שיעברו רק דרך מעבר אחד.
מאיר אינדור: כל כך פשוט, כל כך הגיוני.
מאיר אינדור: המצלמות שלכם, לא רק בפרישה על ההר, לאורך הציר.
יעקב מרגי: יש היום סיורים שוטפים של משרד השיכון, המשטרה עושה מהלכים סמויים, הם תגברו, בדיווח לנו, את הסיורים.
יעקב מרגי: אמנם האחריות על האבטחה היא על משרד השיכון, כהחלטת ממשלה, אבל הם לא מתנערים, הם מפעם לפעם מגבירים, מעצימים את זה.
יעקב מרגי: זה לא מספיק, כמו שאמר מר אינדור, כמו כל מעגל האבטחה.
יעקב מרגי: ככל שאתה מרחיב את מעגלי האבטחה, אתה מגן יותר.
יעקב מרגי: ההר זה, לא רק מה שאנחנו רואים פה, יש לו שיפולים, יש לו שטח ענק.
יעקב מרגי: אנחנו בכיוון הנכון, לא מספיק, אבל אנחנו בכיוון הנכון.
אריה אלדד: שר הדתות, מה עם חוק רשת הר הזיתים?
אריה אלדד: אמרת שאתה תומך בו.
יעקב מרגי: מיד נדבר גם על זה.
אריה אלדד: אני חושב שהפתרון יהיה, גם אם נגמור את שלב ההקמה, וגם אם השיפוץ של הר הזיתים יסתדר, ביום שאחרי, צריך גוף לקבל אחריות.
אריה אלדד: יש את החברה לפיתוח מזרח ירושלים ויש חברה לפיתוח כזאת וחברת אחזקה כזאת וזה טלאי על טלאי.
אריה אלדד: משרד השיכון עושה את זה, משרד התיירות עושה את זה, המשטרה עושה את זה וצריך גוף אחד שיהיה אחראי לתעל את כל הגופים הללו.
אריה אלדד: אני שמח ששר הדתות תומך בחוק רשות הר הזיתים.
יעקב מרגי: אני אתייחס לזה.
יעקב מרגי: אם הוא העלה את נושא הרשות, אני מסכים עם חבר הכנסת אריה אלדד, ברגע שאין כתובת אחת שמרכזת את הכל, אנחנו עלולים למצוא את עצמנו שמיד אחרי הטיפוח והשחזור, נחזור לאותם מראות שהיו.
יעקב מרגי: משרד ראש הממשלה תומך בהעברת הסמכות למועצת בתי העלמין.
יעקב מרגי: אני לא כל כך תומך בכך, אני חושב שבנתונים, אם מישהו מכיר את הממסד ואת הממשל שלנו ואת האוצר שלנו, ללא רשות, זה ייפול בין הכיסאות.
יעקב מרגי: אני פוחד להטיל על שכמה של מועצת בתי העלמין מטלה כל כך כבדה בלי האידיאולוגיה שעליה הוקמה החברה לפיתוח מזרח בנימין והוקמה הרשות לפיתוח ירושלים.
יעקב מרגי: החברות הללו מתוקצבות בגלל שיש פה סוגיה של ריבונות וסוגיה באמת משמעותית ומדינית בירושלים שלנו, אבל אני לא רואה שמישהו יהיה באותה רוח אידיאולוגית, הן לתקצוב והן להקצאת משאבים ותקנים, כשזה יהיה מועצת בתי העלמין.
יעקב מרגי: אני חושב שרשות---
קריאה: יש כתובת שקוראים לה מועצת בתי עלמין---
יואל חסון: אני רוצה להגיד דבר אחד ברמה העקרונית, שהוא בכלל הסיבה שהגענו לכאן.
יואל חסון: הגענו לכאן קודם כל בגלל דוח של מבקר המדינה, דוח מאוד חמור של מבקר המדינה, שקבע שהאזור שאנחנו צופים בו עכשיו הוא אזור מופקר, הוא אזור שנמצא בשטח ריבוני והוא אזור מופקר, מתקיימת בו פעילות פלילית, הושקעו בו כספים רבים שירדו לטמיון, הזנחה, פעילויות פליליות.
יואל חסון: קודם כל באנו כדי לעצור את המצב הזה.
יואל חסון: גם כשעשינו את הישיבה בוועדה לביקורת המדינה וגם עכשיו, בסיור, לראות בעיניים, בתקווה, סוג של התקדמות.
יואל חסון: עובדה שעד היום המצב הוא לא טוב ואנחנו רוצים לתקן אותו, אנחנו רוצים שהמצב ישתפר, כי זה בעיניי, מעבר לעובדה שיש כאן מקום קדוש, יש גם מקום היסטורי, יש לזה ערך של ריבונות, יש ערך רב מאוד להר הזה, להר הזיתים.
יואל חסון: אני רוצה לשאול על האבטחה ולסכם אותו.
יואל חסון: הנושא של הביטחון.
יואל חסון: מכיוון שאצלנו בוועדה לביקורת המדינה הכל בסוף נכנס ללוחות זמנים, כל נושא המצלמות, כל הנושא של האבטחה ההיקפית, תן לי זמן מתי אנחנו באים לחנוך את המצלמות.
מוטי חזן: רבעון ראשון ב-2011, עד מרץ 2011 הכל מסתיים.
יואל חסון: אני אומר לך, במרץ 2011 הוועדה לביקורת המדינה תהיה פה.
מוטי חזן: בשמחה, בשמחה.
יוסי גיל: אני מחברה קדישא הספרדית.
יוסי גיל: כל מה שמשתרע מול עיניך כעת כאן אלה השטחים שלנו.
יוסי גיל: השטחים האלה סבלו מהזנחה עצומה בתקופת הירדנים, עשו אותם כבישים והרסו קברים, לא היה פה כלום.
יוסי גיל: שום דבר.
יוסי גיל: היה פה הרס מוחלט, אתה יכול לראות בתמונות.
יוסי גיל: אנחנו, חברה קדישא, החליטה בכוחות עצמה בהתחלה לשקם לבד, אחר כך החברה, דרך מועצת בתי העלמין והרשות לפיתוח מזרח ירושלים, התחלנו להשקיע פה כספים בשיקום.
יוסי גיל: עד היום שיקמנו כ-10,000 קברים, משעולים ודרכים ודרכי גישה, אבל אנחנו עדיין נמצאים במצב שהשיקום צריך עוד הרבה השקעה.
יוסי גיל: צריכים כאן חשיבה הלאה, אחרי השיקום.
יוסי גיל: מה שאתה רואה, ערמות העפר שם האנשים הולכים, אלה הכל קברים.
יוסי גיל: היה כולו תחת שישה מטרים של עפר, אנחנו חשפנו את הכל, הרוב בעבודה ידנית, משום שאסור לנו להכניס פה כלים.
יוסי גיל: הכל בעבודה ידנית, לאט לאט, לעבוד ולחשוף, עבודה מאוד מאוד קשה.
יוסי גיל: אבל פה קבורים גדולי ישראל, הרב אור החיים הקדוש, הראשונים לציון, אתה עובר ואתה רואה פה גדולי ישראל וכולך נפעם.
יוסי גיל: אתה אומר, איך המקומות האלה... כל כך קשה, זה באמת משהו מהמם.
יוסי גיל: לגבי שיקום, אנחנו סובלים עדיין מהתנכלויות של ילדים שעולים דרך החלק התחתון, מסילוואן למעלה.
יוסי גיל: יש נזק עצום.
יוסי גיל: יש פה כמה פתחים שאנחנו ביקשנו כמה פעמים לסגור אותם.
יוסי גיל: אנחנו בכוחות עצמנו לא יכולנו לסגור אותם, פעמיים הכו אותנו, יש פה פתחים שדרכם נכנסים ופה צריכים כח מסוים שיבוא ויעשה את זה.
יוסי גיל: אנחנו גם צריכים---
יואל חסון: למה אי אפשר לפתוח את הפתח ההוא?
יוסי גיל: התושבים מרביצים לנו.
יוסי גיל: הם שוברים אותו.
אריה קינג: אני גר בהר הזיתים 13 שנים.
אריה קינג: אני עברתי פה שלוש ועדות ביקורת ואולי ארבע ועדות פנים ואני יכול להגיד לכם דבר פשוט, יש דברים פשוטים שצריכים להבין אותם, לסגור פתח בבית הקברות בהר הזיתים זה דבר פשוט, שלא יספרו סיפורים שפורצים.
אריה קינג: אם תעמוד שם המשטרה יומיים- שלושה והבטון יתקשה, החומה תישאר בנויה.
אריה קינג: בית קברות בהר הזיתים הוא בית הקברות היחיד, בכל מדינת ישראל, שאינו מגודר ואין לו שערים, למרות שהוא נמצא במקום הכי בעייתי בכל מדינת ישראל.
אריה קינג: איך זה יכול להיות?
אריה קינג: כמי שגר פה, אני אומר לכם עוד דבר, חס וחלילה שמערכת המנגנון של מוקד האבטחה תעבוד, כי אנחנו נהפוך לראות פה אזכרות והלוויות כמו שהיו נכנסים פה בין 48' ל-67' ולפני 48' לבית הקברות, עם ליווי ביטחוני.
אריה קינג: כלומר יש שלושה רכבי אבטחה, אם יש חמש אזכרות, אז שתיים בהגדרה מופקרות.
אריה קינג: ואם יש חמישה מבקרים בו זמנית, אי אפשר בהגדרה היום לאבטח אותם.
אריה קינג: הדבר השני, כמו שמר מאיר אינדור אמר מקודם, תפיסת העולם של האבטחה היום היא ממוקדת לבית הקברות ולא לסביבה, ולא למרחב של בית הקברות, ומי שמגיע מבית הקברות לצורך העניין לארמון הנציב, לכיוון דרום, הוא בהגדרה לא מאובטח בכלל.
אריה קינג: זה מה שחסר לנו, שכדי להיכנס לבית הקברות אתה צריך לעלות על רכב אבטחה משער האשפות.
אריה קינג: זה רק עניין של זמן עד שיתקפו אותו---
יוסי גיל: אנשים לא יכולים להגיע הנה.
אריה קינג: ברגע שיתקפו את הרכבים האלה, הם יהפכו להיות ממוגנים, הם יהפכו להיות יעד, כי כל ערבי שרוצה לפגוע יודע שאותו רכב הוא הרכב שמביא את המבקרים.
אריה קינג: אסור שזה יהיה משהו ממוקד, צריך להיות משהו מרחבי.
יואל חסון: איפה נציג המשטרה?
מוטי חזן: יש פה מפקד תחנה.
מוטי חזן: בצורה יותר מצומצמת, יהיו יותר פרטים.
יואל חסון: נדבר אחר כך.
מאיר שפיגלר: בגדול יש הרבה מאוד החלטות ממשלה שהתקבלו.
מאיר שפיגלר: אני כרגע ממונה על מועצת בתי העלמין היהודיים שבמחיצתה יהיו כל חברות הקדישא, שכל האתרים שנמצאים כאן הם בשליטה, ניהול וטיפול של חברות הקדישא.
מאיר שפיגלר: קודם כל יש הרבה מאוד החלטות ממשלה שהתקבלו עוד בשנות ה-90.
מאיר שפיגלר: זה נכון שבסוף, בשורה התחתונה, צריכה להיות כאן שמירה היקפית שוטפת כדי למנוע עד כמה שניתן ונדליזם ופגיעות, אם זה בנפטרים ואם זה באלה שבאים לבקר אותם כאן.
מאיר שפיגלר: בגדול, בשנים האחרונות, וזו הנקודה החשובה שיוסי לא אמר, הפעילות שאתה רואה כאן, שזה שחזור של קברים שלפני כן זה היה תל של פסולת בניין, נעשתה אך ורק תודות לפעילות של חברת קדישא, כמובן בעידוד של מועצת בתי העלמין היהודיים.
מאיר שפיגלר: אפילו הכספים לא הגיעו מראש, להיפך, הם תמיד הגיעו זמן רב לאחר שהעבודה כבר נעשתה, שלא לדבר על זה שחלק ניכר מהעלות של השיפוץ כאן היתה על חשבון חברת קדישא עצמה.
מאיר שפיגלר: הדבר נעשה בתיאום עם כל הגורמים המקצועיים, כולל אתרא קדישא, שאתה מתאר לעצמך שעל כל תזוזה כאן יש לך מיד לא מעט גורמים שמבקשים ללכת ולמנוע אותה.
מאיר שפיגלר: בסך הכל העיניים כבר רואות את מה שנעשה בשטח הלכה למעשה, רק בשנים האחרונות.
מאיר שפיגלר: לכל אורך הדרך היה כאן מצב של ביוב ושל זוהמה לא נורמלית, מהאזור של השכונה הערבית כאן.
מאיר שפיגלר: הם היו לוקחים את הפסולת של השירותים שלהם והפסולת הרגילה שאנשים בדרך כלל זורקים לפח וזורקים אותה פשוט על הקברים.
מאיר שפיגלר: זה היה משהו בלתי נסבל בעליל, ורק עם החברה לפיתוח מזרח ירושלים והרשות לפיתוח ירושלים הלכנו וביערנו את זה וכרגע השטח הוא יחסית נקי.
מאיר שפיגלר: הוא סביר, הוא בוודאי ובוודאי לא כפי שהוא היה בעבר.
מאיר שפיגלר: אנחנו דוחפים כמובן, עם אותם גורמים שהוזכרו כאן לפני כן, את הסיום של עבודות התשתית לעניין המצלמות שפזורות בכל ההר.
מאיר שפיגלר: ההר הוא גם מהצד השני, יש שם מתחם ענק, מה שאנחנו רואים זה חלק קטן ממנו, על מנת שאפשר יהיה לנטר את השטח ולדאוג לכך שמי שייכנס אליו מיד יאותר ואפשר יהיה למנוע את הכניסה שלו.
יואל חסון: כדי לייצר את האטימה הזאת שאנחנו רואים שנדרשת שם ובמקומות אחרים, מה צריך פה?
יואל חסון: שילוב של כוחות משטרה, שיאבטחו את המקום, כדי שהסגירה הזאת תישאר הרמטית?
מאיר שפיגלר: חד משמעית.
מאיר שפיגלר: אגב, לא אמרו לך לפני כן, יש כאן גם סוסים וגם פרות ואלף ואחד רועי צאן שעולים על האתר, עם הפסולת, לכל אורך הוואדי.
יוסי גיל: היו ארבעה, אנחנו סגרנו שניים לבד, נשארו עוד שניים.
יוסי גיל: אחד ועוד אחד למטה יותר.
יואל חסון: נדבר עם המשטרה בהמשך.
מאיר שפיגלר: מוטי, אגב, נכנס רק לאחרונה והוא מסייע מאוד ובגדול יש שינוי.
מאיר שפיגלר: אין ספק שיש עוד דברים רבים לעשות כאן, אבל בסוף בסוף בסוף שמירה היא שם הדבר, מכיוון שאם תהיה כאן שמירה נאותה, אפשר יהיה לשמר את כל מה שעושים כאן ונמשיך לפעול כאן בצורה הרבה הרבה יותר אגרסיבית והרבה יותר שוטפת ממה שנעשה עד כה.
יוסי גיל: גם התחבורה הציבורית.
יוסי גיל: אנשים מפחדים לבוא הנה.
דוד: אני רוצה לגעת בנקודת האבטחה.
דוד: צריך לציין שהיתה פה נוכחות של משטרת מחוז ש"י ומבחינת נוכחות משטרתית מאסיבית, היתה תנועה של כלי רכב משטרתיים שנעו על הציר כל הזמן.
דוד: עם העתקת המשטרה יש הידלדלות של נוכחות משטרתית באזור.
דוד: אם תהיה נוכחות משטרתית פיזית בתוך העסק הזה, תוקם תחנה רשמית למעלה בהר, שתכסה את ההר, שתהיה לה תכנית עבודה מסודרת, אפשר יהיה לתת תחושת ביטחון הרבה יותר טובה, גם לתושבים וגם---
יואל חסון: אז אנחנו נסכם את נושא הביטחון.
יואל חסון: אנחנו מדברים עד מרס 2001, מערך המצלמות ומערך האבטחה והצירים וחדר הבקרה אמור להיות גמור.
יואל חסון: כל המערך הזה אמור להיות גמור, אנחנו באמת נבוא ונוודא שהדבר הזה אכן קורה.
יואל חסון: לגבי אטימת החורים, אנחנו אומרים בצורה ברורה שיש צורך לאטום את החורים האלה---
קריאה: שערים.
יואל חסון: שערים, או איך שתקרא לזה.
יואל חסון: זה נראה שערים, אבל זה לא אמור להיות שערים, אני חושב.
יואל חסון: בכל מקרה צריך לאטום את השערים וצריך לאטום אותם בפעולה משותפת עם המשטרה ואנחנו נדבר עם מפקד האזור.
יואל חסון: הפתחים הלא מבוקרים זאת בעיה.
מוטי חזן: המשמעות היא מעבר למשמעות הפיזית.
יואל חסון: אני מבין למה שאתה מתכוון.
יואל חסון: אבל השורה התחתונה, השערים הפרוצים האלה הם בעיה שצריך לראות איך מתמודדים איתה.
יואל חסון: אני רוצה לעבור לנושא הבא.
מוטי חזן: נעבור לפרויקטים הפיזיים, ברשותכם.
מוטי חזן: אני רוצה להוסיף מלה אחת.
מוטי חזן: נמצאת פה שרית ממשרד ראש הממשלה וזה בהתייחס בדיוק לוועדת הביקורת ולדוח הביקורת שנכתב.
מוטי חזן: לא סתם 40 שנה יש פה פערים ומעבר לזה.
מוטי חזן: אני מדבר על 40 שנה מאז 67' ואני לא מדבר על הנזקים שנעשו לפני זה.
מוטי חזן: מה שקרה בשלוש השנים האחרונות, ואין מה לעשות, וזו המציאות של ימינו, ההתגייסות התקציבית והממלכתית לתוך הנושא הזה, וצודק מר שפיגלר, שחברות הקדישא שמות כסף מהכיס, אבל 75% מהמימון הוא כסף ממשלתי שמשרד ראש הממשלה מממן אותו, וכל מערך האבטחה ממומן מכספים ממשלתיים וכל מערך התחזוקה ממומן, על אף שבדרך כלל, כמו שאתה יודע, ממשלת ישראל לא מממנת תחזוקה, במקרה הזה היא התגייסה ומממנת תחזוקה.
מוטי חזן: בהסתכלות קדימה אני חושב שזה החלק הכי קריטי---
יעקב מרגי: איזה תחזוקה?
מוטי חזן: ניקיון.
יעקב מרגי: איפה הניקיון?
מוטי חזן: ניקיון סביר.
מוטי חזן: בלי ויכוח, זה לא אגף תקציבים וועדת כספים.
מוטי חזן: אני רק רוצה לומר בהקשר הזה ואנחנו חייבים להסתכל על זה ככה, בהינתן שאת כל השלמת הפערים האלה נעשה בשלוש-ארבע השנים הקרובות, מ שחשוב יהיה פה מערך התחזוקה כי בסופו של דבר הוונדליזם שרואים פה הוא ונדליזם של עשרות, אם לא מעבר לכך, של שנים, וברגע שיש גוף שמתחזק ומועצת בתי העלמין, ואני לא נכנס כרגע אם זה גוף כזה או אחר, כרגע---
יואל חסון: מי לדעתך יכול לתחזק את ה---
מוטי חזן: בהינתן שזה מועצת בתי העלמין---
יואל חסון: מי אתה חושב שצריך לתחזק?
יואל חסון: דעתך האישית.
מוטי חזן: אני חושב שמועצת בתי העלמין צריכה לעשות את זה, אבל זה לא רלוונטי.
יואל חסון: מועצת בתי העלמין, אתה אומר.
יואל חסון: מה אתה אומר, השר?
יעקב מרגי: אני אמרתי את דעתי.
מוטי חזן: זה צריך להיות עם הקצאת משאבים, זה מה שחשוב.
מוטי חזן: בסופו של דבר מה שקורה הוא ש-40 שנה לא היתה הקצאה של משאבים.
שרית: הנושא הזה נבחן עכשיו.
שרית: אנחנו יודעים שבשנת 2013 מסתיימת התכנית, אנחנו יודעים שהתקציב הקיים...
שרית: אנחנו יודעים כי עשינו מטעם הרשות לפיתוח ירושלים את ההערכה התקציבית הנדרשת לסיום שיקום כל הקברים, לשיקום המקוואות וכל מה שנדרש כאן.
שרית: אנחנו יודעים שהתקציב הזה לא יספיק.
שרית: מעכשיו, שנתיים לפני, אנחנו כבר נערכים, גם בהיבטים של התחזוקה וגם בהיבט של גוף שייקח אחריות.
שרית: ברור שכשגוף לוקח אחריות, הוא גם צריך לקבל את המשאבים לכך.
יואל חסון: לפי משרד ראש הממשלה, מי צריך לקחת אחריות?
שרית: לעניות דעתי המייצגת את משרד ראש הממשלה זה מועצת בתי העלמין.
שרית: כי להקים גוף נוסף, עם המשמעות התקציבית ואנשים נוספים.
שרית: ..
שרית: אני הכרתי את העבודה בבתי העלמין על קצה המזלג דרך מר ראובן פינסקי, מנהל הפרויקט הקודם.
שרית: כמות העבודה ושיתוף הציבור שצריכים לעשות כאן, שיתוף בין כל כך הרבה גופים, זה משהו שצריך להיעשות על ידי גוף ממלכתי וזה מועצת בתי העלמין, שזה תפקידם על פי חוק.
יעקב מרגי: כפי שאמרתי קודם, ואמרו קודמיי אחריי, יש מספר החלטות ממשלה, אחת מהן זו ההחלטה להקים את החברה לפיתוח מזרח ירושלים ואת כל מה שקשור במזרח ירושלים והר הזיתים.
יעקב מרגי: היתה החלטת ממשלה חשובה, של השנים האחרונות, עם תקציבים ומשאבים ואילו לא היו כל התקציבים לא היית רואה את מה שאתה רואה היום.
יעקב מרגי: זה ממש שונה לאין ערוך ממה שהיה לפני אותה החלטת ממשלה.
יעקב מרגי: לי אין בעיה שמועצת בתי העלמין תיקח את זה, בתנאי אחד, שהאחריות תינתן לה יחד עם כל האמצעים וכל הסמכויות.
יעקב מרגי: מה שיש היום לרשות לפיתוח ירושלים ולחברה לפיתוח מזרח ירושלים ומשרד ראש הממשלה עליהם, אם יינתן באותן מסות למועצת בתי העלמין, אני אתמוך, כי מבחינתי אם זה רשות או מועצת בתי עלמין, יש גוף אחד והוא צריך לקבל את ההחלטה.
יעקב מרגי: אני שומע מנגינה חשובה ממשרד ראש הממשלה, אני לוקח על עצמי, לאור הדברים שהיא אמרה, לשבת עם המנהל הכללי של משרד ראש הממשלה, לראות באמת מה הכוונות, מה המגמות ולהכין כבר היום את ההחלטה ל-2013, ואז לי אין ספק שגם חבר הכנסת המציע, שהציע את הצעת החוק לרשות, וגם כל מי שעושה פה, יקבל מסרים מרגיעים, ונדע שזה הולך להיות משהו חשוב.
יעקב מרגי: אף אחד פה לא קם בבוקר והחליט שתהיה רשות ולא---
יואל חסון: אתה תשב עם המנהל הכללי של משרד ראש הממשלה---
אריה אלדד: יש בעיה אחת במועצת בתי העלמין, שהאוריינטציה הראשית שלה זה בית העלמין וקבורה, והר הזיתים הוא הרבה הרבה יותר מפנתיאון לאומי, זה אתר תיירות.
אריה אלדד: אם אנחנו נתרכז אך ורק בעניין של בית הקברות, אנחנו נחמיץ את התפקידים האחרים של המקום הזה.
יעקב מרגי: נעשה ישיבה עם המנהל הכללי של משרד ראש הממשלה, נקבע אותה בזמן הקרוב, נדווח גם לוועדה על התקדמויות, נראה את הכיוון, נראה את המגמות.
יעקב מרגי: אני לא יכול לבוא ולומר שאם אני מקבל היום החלטה להעביר את זה למועצת בתי העלמין, אני רגוע.
יעקב מרגי: אני אומר לך שאני לא רגוע, צריך לשמוע ולראות שאכן היא תקבל את כל הכלים, את כל המשאבים, המדיניות לגבי האתר הזה כאתר לאומי, עם כל המשמעויות שלו.
יעקב מרגי: כשיינתן ביטוי לכל הנקודות האלה, אני אתמוך.
יואל חסון: ולא?
יעקב מרגי: אני חושב שהיום, לאור המציאות שאני מכיר שהדברים מתנהלים, ודאי שאני תומך ברשות.
יעקב מרגי: לכן אנחנו נשב.
מאיר שפיגלר: כבוד יושב ראש הוועדה, אני גם בזמנו ישבתי עם חבר הכנסת אריה אלדד, אני רוצה להמשיך את דבריו של השר.
מאיר שפיגלר: זה נכון, שווה לתת לזה מחשבה, רק כדאי שתדע דבר עובדתי אחד, כל חברות הקדישא שקיימות כאן מצונפות ופועלות תחת קורת גג של מועצת בתי העלמין היהודיים, שבמקרה מטפלת בכל מתחם הר המנוחות של גבעת שאול, בכניסה לכאן.
מאיר שפיגלר: כל העבודות שנעשות, עד היום, למרות שהיו מספר גורמים, נעשו תחת קורת הגג, בין היתר, של מועצת בתי העלמין היהודיים.
מאיר שפיגלר: התיאום עם חברות הקדישא, שבלעדיהן אי אפשר לעשות דבר וחצי דבר, מכיוון שהן בעלות השטח, הן מתחזקות את השטח והן מפעילות את השטח, וזה גם בחסות ותחת קורת הגג של ניהול מועצת בתי העלמין היהודיים, ובסופו של יום תתקבל החלטה על ידי הגורמים המוסמכים, עם כל מיני שיקולים, אבל ראוי לדעת שהם יקימו גוף מקביל, ואני בזמנו אמרתי את זה לחבר הכנסת אלדד, הייתי אצלו בכנסת, וזה להקים שני גופים שמטפלים בדיוק באותם גורמים, פעם אחת בכניסה לירושלים ופעם אחת כאן.
מאיר שפיגלר: ולגבי הנושא של פעילות נוספת מעבר לפעילות הקבורה, זה לא דבר שהוא פתאום מפציע לאוויר העולם, בהחלט אפשר להוסיף מטלות לגוף קיים, הוא יכול לטפל בהם בצורה ראויה, ככל שהוא עושה את עבודתו נאמנה.
יואל חסון: נתייחס עכשיו לנושא שיקום התשתיות והפרויקטים הפיזיים.
גדעון שמיר: הרבה לא נשאר לדבר.
גדעון שמיר: רק בשביל התמצאות, שתדעו, אתם עומדים פה, במקום הזה, בפינה הזאת של החומה ואנחנו צופים לעבר הר הזיתים.
גדעון שמיר: הר הזיתים, לשמחתי, חבר הכנסת אלדד אמר 'הפנתיאון הלאומי של עם ישראל'.
גדעון שמיר: את אותה מלה שמעתי לפני חמש שנים בוועדת הביקורת של הכנסת מידידי מהצנחנים, רן כהן, שהוא לא מהימין הקיצוני, כידוע, וזאת גישה כלל ישראלית שצריכה להיות נר לרגלינו.
גדעון שמיר: אני רוצה מלה אחת לנושא שדובר פה בסוף.
גדעון שמיר: אני גם חושב שמועצת בתי העלמין עושה פה עבודה אדירה בשנים האחרונות, ביחד איתנו וביחד עם הרות לפיתוח ירושלים ועכשיו גם מוריה.
גדעון שמיר: אני חושב שהפתרון הנכון הוא להקים מנהלת מאוד מצומצמת במסגרת מועצת בתי העלמין כששלוחת הביצוע של הניהול בעניין הזה היא החברה לפיתוח מזרח ירושלים, כחברה ממשלתית עירונית, עם כל המשמעויות, גם כפי שחבר הכנסת אלדד אמר, מעבר לקבורה פרופר.
גדעון שמיר: אני עובר לנושא התשתיות.
גדעון שמיר: אני אגיש לכם נייר בימים הקרובים על זה.
גדעון שמיר: קודם כל אנחנו קיבלנו לפני כחמש שנים את המשימה לטפל בשדרוג הר הזיתים ושיקומו.
גדעון שמיר: אני עושה את זה באמת בקיצור.
גדעון שמיר: דבר ראשון הוצאנו בפעם הראשונה מכרז לניקוי ההר שהיה מלא פסולת יבשה, פסולת רקובה, זבל עופות, אשפה ביתית, כל מה שאתם רוצים.
גדעון שמיר: מזה שלוש שנים יש פה קבלן פרטי שזכה במכרז ומבצע בעשרות אלפי שקלים לחודש ניקיון הר הזיתים.
גדעון שמיר: אולי זה עוד לא מושלם, אבל לפי דעתי יש קפיצת כמה מדרגות בעניין הזה.
גדעון שמיר: הוא נמצא כל יום בשטח ואנחנו עוקבים אחרי הביצוע שלו.
גדעון שמיר: דבר נוסף, אנחנו מטפלים במסגרת המכלול לא רק בהר הזיתים אלא גם מסביב.
גדעון שמיר: רק תעיפו מבט ואתם תראו את זה למטה.
גדעון שמיר: אתם רואים את השביל למטה, הלבנים האלה, רק שתקבלו מושג מעבר להר הזיתים, אנחנו עושים פה את כל האזור סובב חומות העיר, אנחנו משקמים ומשפצים.
גדעון שמיר: זו דוגמה לטיילת עמק המלך דרום, שצריכה להתחיל ממורדות הר הצופים ויורדת פה עד לברכת השילוח, שם מפגש גיא בן הינום עם נחל קידרון, שאנחנו עומדים מעליו כרגע, שהוא תוחם את ירושלים מול הר הזיתים.
גדעון שמיר: הר הזיתים ושיקום המצבות.
גדעון שמיר: אמרתי ניקיון, אמרתי שיקום המצבות---
יואל חסון: קודם כל שישחררו את השלט הזה פה, בשלב ראשון.
גדעון שמיר: הוא כל חודשיים מתקלקל מחדש.
יואל חסון: מתקלקל מעצמו, אתה אומר.
גדעון שמיר: לא מתקלקל, ידידינו, בני דודינו מקלקלים.
גדעון שמיר: המצב שאתם רואים עכשיו מולכם, גם בתצלום האוויר וגם פה, הוא מצב כבר... דווקא הקטע הזה הוא ברובו אחרי שיקום של קרוב ל-10,000 מצבות ומתוכננות עוד כמות כזאת, תלוי בהמשך התכנית.
גדעון שמיר: אנחנו מדברים על 7,000-6,000 מצבות בשנה.
גדעון שמיר: אחרי הרבה שנים הגענו למתכונת אדריכלית מקובלת על חברות הקדישא ועל הרשות לפיתוח ירושלים ועל החברה לפיתוח מזרח ירושלים.
גדעון שמיר: עושים את העבודה ביחד.
גדעון שמיר: הפרויקט מבחינה פיזית קבלנית מבוצע על ידי החברה לפיתוח מזרח ירושלים באמצעות החברה קדישא הספרדית שמחזיקה עובדים ועובדת פשוט בצורה מדהימה מבחינת הקשר עם תושבי המקום, גם באספקט של ידיים עובדים וגם באספקט של ביטחון יום יומי וקשר עם התושבים ומניעת ונדליזם.
גדעון שמיר: התוצאה היא מה שאתם רואים פה.
גדעון שמיר: יש עוד הרבה לעשות, אנחנו גם נסייר בשטח.
גדעון שמיר: דבר שני זה נושא של קירות תמך וגדרות אבן למקומות.
גדעון שמיר: אתם יכולים לראות פה דוגמאות של מבואות של שערים.
גדעון שמיר: בשבוע האחרון פרסמנו מכרז פומבי בעיתון, יש מפרט לכל האזור שאתם רואים פה, בחלק אתם רואים כבר גדרות, אבל זה המיעוט.
גדעון שמיר: אנחנו משקיעים בזה מיליונים.
גדעון שמיר: יצא מכרז בתוך חודשיים, אפילו פחות, יתחיל קבלן לעבוד לפי המפרטים, זה גם אסתטי, גם ביטחוני, אבל מאוד מאוד מסובך לביצוע כשיורדים לפרטים הקטנים, בגלל הוונדליזם, בגלל הסלעים, בגלל כל מה שאתם רוצים.
יואל חסון: כל הדברים האלה תלויים גם ברמת האבטחה שתהיה אחר כך.
גדעון שמיר: נכון, דובר על רמת האבטחה ובחודשים האחרונים חלק מהפרויקטים שהחברה לפיתוח מזרח ירושלים מטפלת בהם, בחמש השנים האחרונות, על פי הוראת ראש העיר, הוסטו והועברו למוריה וזה טיילות אמצע, זה נושא האבטחה ונושא מרכז המבקרים.
גדעון שמיר: על הדברים האלה ידבר מר אלכס לנצמן, המנהל הכללי של חברת מוריה.
יואל חסון: לפני שהוא ידבר, מבקר המדינה גם התייחס, למה צריך חברה לפיתוח מזרח ירושלים ורשות לפיתוח ירושלים?
יואל חסון: למה אין חברה אחת?
אלכס לנצמן: שאלת שאלה טובה ומוטי יתייחס לרשות לפיתוח ירושלים, כי זו שאלה אחרת.
אלכס לנצמן: ביחס לשאלה של החברה לפיתוח מזרח ירושלים ומוריה.
אלכס לנצמן: אני חושב שבהקשר הזה ראש העיר קיבל את ההחלטה ובעצם היום בירושלים יש זרוע מרכזית אחת שמובילה את פיתוח התשתיות, הזרוע הזאת זאת מוריה.
אלכס לנצמן: אנחנו עובדים פה במתחם בצורה מאוד רחבה, מסילוואן ועד לכיוון של דאוד חלבי והתכניות פה די גדולות, מעבר למקומות אחרים, כך שבעצם החלוקה הזו די ברורה.
אלכס לנצמן: פעם היא מתמקדת בכל מה שקשור לפרויקטי אחזקה, כך שהיום אין פה שום ספק.
אלכס לנצמן: לגבי הרשות לפיתוח ירושלים, אני לא חושב שצריך להרחיב את הדיבור, המקום שלה היא מאוד חשוב ומרכזי ובעצם הוא זה שיוזם ומניע לנו את הפרויקטים.
אלכס לנצמן: אנחנו זרוע הביצוע גם עבור הרשות לפיתוח ירושלים.
אלכס לנצמן: אחרי שחזרו ואמרו, הרבה כבר אין מה להגיד ואני רוצה שנתחיל לזרום למטה ונראה את הדברים.
אלכס לנצמן: מר אלי שמוליאן, סמנכ"ל מוריה, יוביל.
אלי שמוליאן: אני אומר לאן אנחנו יורדים.
אלי שמוליאן: אנחנו יורדים למטה, ברגל, לקבל הסבר כמה דקות.
אלי שמוליאן: נעלה לחלקת קנדיל, שם נמצאים הבאלות, נתקדם לכיוון אור החיים הקדוש, שם נמצאים החבר'ה שמתפללים, נעלה לכיוון דרך יריחו, נפנה שמאלה ובמקום של הדגל שם מרכז הבקרה וניכנס למרכז הבקרה.
אלי שמוליאן: זה המקום שאנחנו קוראים לו עמק המלך דרום.
אלי שמוליאן: את יד אבשלום אתם רואים, לא צריך להרחיב את הדיבור עליו.
אלי שמוליאן: בשלב שני יש פרויקט של שיקום והארה שלו.
אלי שמוליאן: נכון להיום יש פרוז'קטורים מלמעלה שמאירים, אבל זה לא מספיק, וזה יהיה בשלב ב'.
אלי שמוליאן: עמק המלך דרום זו למעשה טיילת שמובילה מפה עד לאזור של עיר דוד.
אלי שמוליאן: אם אתם רואים את התוואי, התוואי פה מפותל, מלמעלה ראיתם את זה, התוואי של הטיילת או הריצוף הוא מאוד מפותל.
אלי שמוליאן: כל כך למה?
אלי שמוליאן: מהסיבה הפשוטה שכל מה שאתם רואים פה זה בית קברות ויש פה קברים בכל מקום, לרבות בערוץ שאנחנו נמצאים בו.
אלי שמוליאן: בהתאם להנחיות שקיבלנו לעשות את התוואי, המקום היחיד שבו אפשר היה לבצע עבודות זה התוואי של תחתית הערוץ, כי רק בתחתית הערוץ לא קברו.
אלי שמוליאן: בתחתית הערוץ זה היה מובל ניקוז מנדטורי.
אלי שמוליאן: כלומר הבריטים עשו לפני 60-50 שנה, אנחנו חיקינו, הדמינו את התוואי של מובל הניקוז.
אלי שמוליאן: עד כאן זה קל ופשוט, נכון?
אלי שמוליאן: אבל באיזה עומק נמצא מובל הניקוז?
אלי שמוליאן: בין שישה לשמונה מטרים מתחת לפני הקרקע.
אריה אלדד: בימי הבריטים הוא היה חצי מטר מתחת.
אריה אלדד: יש לי תמונות מ-67' ואתה נמצא חמישה מטרים משם, אתה מסתכל על יד אבשלום בגובה עצום, כל זה לא היה קבור באדמה.
אלי שמוליאן: התשובה היא, נכון.
אלי שמוליאן: לכן כדי למצוא את התוואי הזה חופרים שמונה מטרים, מדפנים, מורידים מודד אחד, יחיד בארץ שיודע לעשות את העבודה, קושרים אותו טוב, וכמו חתולים מחפשים את תוואי הניקוז, פונים ימינה, פונים שמאלה וכולי.
אלי שמוליאן: אחרי שנה של חפירות גישוש, רק אז השתחרר השטח ויכולנו לעשות את הריצוף.
אלי שמוליאן: לכן כשאומרים כמה זמן לוקח לבצע את הטיילת, אתה אומר, ברמה של ההנדסה יש חמישה מיליון שקל תקציב, חצי מיליון שקלים ביצוע בדרך כלל בחודש, עשרה חודשים.
אלי שמוליאן: בפועל זה יכול לקחת שנתיים כי רק שנה לקח לחשוף את התוואי.
אלי שמוליאן: זה אחד.
אלי שמוליאן: שניים, דבר שקרה רק שלשום, כאן אמורה להיות רחבה, טרקטור התחיל לעבוד, פופ!, מצא מערה בעומק של שישה מטרים.
אלי שמוליאן: חדש בלייב, לא נגענו.
אלי שמוליאן: לכן בודקים, חופרים וממשיכים הלאה.
אלי שמוליאן: תראו דוגמה לצורת העבודה.
אלי שמוליאן: זו דוגמה טובה לחלקה לפני השיקום---
מאיר שפיגלר: עוד דבר שכדאי שתדע, יש כאן מערכת מיפוי מדהימה, של קברים שנמצאים כאן ועוד הרבה, כמובן לפני קום המדינה, באמצעות ג'י.
מאיר שפיגלר: איי.
מאיר שפיגלר: אס, שאפשר לאתר כל קבר וקבר, זה קרה בזכות הרשות לפיתוח ירושלים, עם פרטים של אותו נפטר ותוספות, ככל שהמשפחות רצו להוסיף להם, עם דרך איך להגיע בדיוק אל הקבר הזה.
מאיר שפיגלר: זה דבר שרוצים לעשות אותו עכשיו ביתר חברות הקדישא בארץ, בחלק יש ובחלק אין, אבל באתר הזה זה היה כל כך קשה מכיוון שאי אפשר היה לזהות את הקברים ולקחו מסמכים שהם מלפני קום המדינה והלכו בצורה פרטנית, אחד אחד, עד שאיתרו את המצבות, וידאו את האיתור בשטח ואחר כך הכניסו את זה לתוך מערכת הג'י.
מאיר שפיגלר: אס שמשרתת בצורה בלתי רגילה את התושבים.
מאיר שפיגלר: לפני כן היה ספר שקראו לו 'חלקת מחוקק'.
מאיר שפיגלר: הספר הוא ספר מדהים, הוא בן 150-100 שנה, ועם כתב קדום, וכתוב בו: הקבר של משפחת תורג'מן הוא משמאל לקבר של משפחת זכריה.
מאיר שפיגלר: עוד רגע אני אסביר למה זה רלוונטי.
מאיר שפיגלר: העץ הזה, כפי שאתם רואים פה, זה למעשה העץ הזה.
מאיר שפיגלר: כל החלקה שאנחנו רואים אותה עכשיו היתה קבורה בעומק ממוצע של בין שלושה לחמישה מטרים וזו תמונה שצולמה לפני כארבעה-חמישה חודשים.