GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלמה לחיאני: הוא יכול להגיד – רבותיי, רגע, בואו נעשה Pause, ושבוע קודם רביב דרוקר ושבוע קודם אלי סניור ב- Ynet, ושבוע אחר-כך כל הכתבים האלה הרי מקבלים, והם מקבלים אינפורמציה מדויקת, אני חייב להגיד לך, מדויקת.
שלמה לחיאני: ומישהו צריך לקום, דווקא בתוך המשטרה, ולבוא ולהגיד – רבותיי, ההדלפות האלה הן נגד החוק וזה שאני נמנע לחקור את ההדלפות האלה, זה לא בסדר.
שלמה לחיאני: ולדעתי, זו צריכה להיות מהות הדיון.
שלמה לחיאני: צריך לתת לאנשים תחושה שגם המשטרה שומרת על החוק וגם המשטרה לא יכולה לתת יד לסיפור של ההדלפות ואומרים שההדלפות האלה לא מהמשטרה, אדרבה, שיחקרו מי מהם.
שלמה לחיאני: ואני אגמור במשפט אחרון שדווקא מתייחס למבקר המדינה.
שלמה לחיאני: מבקר המדינה ואני לא חברים ולא אהובים, ברור לכולם, הרי.
שלמה לחיאני: ויושב פה שמואל גולן.
שלמה לחיאני: הרבה חקירות עשו מבקר המדינה.
שלמה לחיאני: מעולם, מעולם, מעולם, תשמע טוב מה שאני אומר לך, מעולם, וחקרו דברים יותר מסובכים מהמשטרה, רבע מילה לא דלפה עד היום האחרון.
שלמה לחיאני: ביום האחרון, הוא מכניס לך הכל, אין בעיה בכלל.
שלמה לחיאני: אבל רבע מילה לא דלפה.
שלמה לחיאני: מה זה מראה לך?
שלמה לחיאני: זה מראה לך שיש אפשרות להתנהל אחרת.
שלמה לחיאני: הרי מה שאומר מבקר המדינה מהמשטרה, הוא שליח ציבור, הוא שליח ציבור.
שלמה לחיאני: שניהם אנשים שחיים מהחוק.
שלמה לחיאני: מה השוני ביניהם?
שלמה לחיאני: למה אני אף פעם, ממבקר המדינה, ואני אומר לך עוד הפעם, הוא לא, אני לא מישהו שהוא אוהב אותו.
שלמה לחיאני: בחיים לא דלף כלום.
שלמה לחיאני: וזה הדדי, שלא תטעה.
שלמה לחיאני: גולן, לא, ראיתי שאתה מחייך, שלא תחשוב.
שלמה לחיאני: סתם, אני צוחק.
שלמה לחיאני: תקשיב טוב, כרמל, מילה אחת, מילה אחת, לא דלפה.
שלמה לחיאני: והנה יושב פה שמואל, אתה מכיר אותי מספיק שנים, עשית עלי מספיק חקירות?
שלמה לחיאני: פעם אחת לא דלף.
שלמה לחיאני: זה מראה לך שאפשר להתנהל אחרת, שאפשר להתנהל בדרך שהיא מכבדת את החוק, שהיא שומרת את החוק ולפיכך, מה שאני מבקש מהוועדה הזאת, באמת, זה שייכנס אדון מבקר המדינה או משרד מבקר המדינה, שיבדוק למה קורות ההדלפות האלה ושייתן להם הנחיות, למשטרה, איך לדעתו, לקבוע נהלים שלא יקרו ההדלפות האלה כי ברור לכל העולם, שהם לא מצליחים למנוע את ההדלפות האלה.
שלמה לחיאני: אני חושב שאני, שלמה לחיאני, מחזקת החפות שלי בחוק, לא נהניתי שנייה.
שלמה לחיאני: שנייה.
מרינה סולודקין: מר לחיאני, אין חוק.
מרינה סולודקין: אני מקדמת אותו, לא נותנים.
מרינה סולודקין: לא משטרה ולא משרד המשפטים, אני אדבר על זה.
שלמה לחיאני: הבית הזה, אמר את זה יפה מר סיגלוביץ', הבית הזה, התפקיד שלו, לתת כוח לחוק.
שלמה לחיאני: ובשביל זה אנחנו יושבים פה.
שלמה לחיאני: תודה רבה לכם.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא מתייחס באופן ספציפי לחקירה של לחיאני, למעט הדבר שכן ראיתי מול העיניים, זה המעצר באמת המתוקשר.
כרמל שאמה-הכהן: אי-אפשר לחשוד בי ברגישות יתר כלפי ראשי ערים, המעצר נראה רע.
כרמל שאמה-הכהן: אבל מצד שני, אני יכול להבטיח למר סיגלוביץ' ולסגן המפכ"ל, לא רק רוח גבית אתם מקבלים בבניין הזה, אלא אנחנו קיר ברזל מאחוריכם.
כרמל שאמה-הכהן: מצד שני, אתם נמצאים מולכם גם קיר ברזל של זכויות האדם ואתם מתנהלים בין זה לזה.
כרמל שאמה-הכהן: מקבלים גיבוי מלא, מצד שני יש זכויות אדם לכל אדם, ראש עיר או אחר, שכבודו יישמר.
כרמל שאמה-הכהן: בעניין של לחיאני, אני לא מאמין שלחיאני הזמין את התקשורת.
כרמל שאמה-הכהן: אין סיבה שלחיאני יזמין את התקשורת, אבל מצד שני אני יכול להעיד ולומר שמקרים אחרים של מעצרים מתוקשרים של ראשי ערים, בידיעה אישית אני יודע, שלא המשטרה הזמינה את התקשורת, והיו שם יותר כתבים מהמקרה שלך, מר לחיאני, ובוודאות אני אומר לך שגורמים אחרים, בעלי אינטרס, חיצוניים למשטרה, ארגנו את התקשורת.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר יכול להיות ובאמת כמו שהמשטרה טוענת, שזה הגיע ממקום אחר.
כרמל שאמה-הכהן: ממקום אחר לגמרי.
כרמל שאמה-הכהן: ולכן, אני באמת מאמין שגם במקרה הזה, מאחר ובחקירה שלך גם יש אלף ואחד גורמים שיתעסקו אתם, בין אם רשמיים ובין אם לא רשמיים, כולל מתוך העירייה.
כרמל שאמה-הכהן: אני יכול להגיד לך שבמקרים אחרים אני יודע שההדלפה על בוא המשטרה יצאה מלשכת ראש העיר.
כרמל שאמה-הכהן: לא בידיעת ראש העיר, אבל יכול להיות מאיזה פקידה ממורמרת או מאיזה עוזר, בוודאות.
כרמל שאמה-הכהן: סמוך על דברתי.
כרמל שאמה-הכהן: לי יש טענה אחרת לגבי המשטרה, בניגוד למה שאתה אמרת, שההליכים כלפי אישי ציבור, לוקים בחוסר שקיפות.
כרמל שאמה-הכהן: כי אני חושב, בניגוד למה שאמרת, שחומר מועבר לפרקליטות, זה צריך להיות פומבי.
כרמל שאמה-הכהן: צריך להוציא הודעה מסודרת, שהחומר עבר וכל פעולה שהיא לא פוגמת בחקירה, אני מדבר אחרי השלב הסמוי, כל פעולה שנוגעת לאיש ציבור, זה גם זכותו של איש ציבור וזו חובתה של המשטרה וזכותו של הציבור לדעת, מה קורה עם התיק, אם תיק סתם שוכב, אם נערכים דיונים, אם יש כל הכרעה נערך שימוע, לא נערך שימוע, נדחה, כל דבר צריך להיות שקוף, כשמדובר באיש ציבור.
כרמל שאמה-הכהן: ואני אומר לך, כמי שישב והזכרת על כיסא יו"ר ועדת ביקורת ברשות מקומית, וראש אופוזיציה בעיר רמת-גן, ובאמת רמת-גן היא דוגמה קלאסית לעניין, המשטרה לדעתי לא חוקרת מספיק.
כרמל שאמה-הכהן: אני באמת לא מדבר על העניין של בת-ים.
כרמל שאמה-הכהן: אם אני בא, אני בא בתלונה למשטרה שהמשטרה לא חוקרת מספיק בשלטון המקומי.
כרמל שאמה-הכהן: השלטון המקומי הוא מקום פרוץ, לאחרונה יש שינוי מגמה ואני מברך על הפעילות של המשטרה, אבל יש, זה אחד המקומות האחרונים שנשארו רחוקים מביקורת אמיתית, כי גם תקשורת מקומית היא לא באמת תקשורת חוקרת ומעמיקה, לצערנו.
כרמל שאמה-הכהן: גם בגלל מדיניות של היועץ המשפטי הקודם לממשלה, שראה בשלטון המרכזי ובמרכזי המפלגות השונים, כאיום של מינהל לא תקין ושל שחיתות, לדעתי טעה ושגה.
כרמל שאמה-הכהן: אם מדובר במינויים פוליטיים ואם מדובר בשחיתות ואם מדובר, זה נמצא במקום אחר, לא בשלטון המרכזי.
כרמל שאמה-הכהן: אבל, ואני שוב רוצה להדגיש, מאחר והעניין של הדיון הזה הוא עניין המעצר המתוקשר שלך, אני אומר בפה מלא, המעצר המתוקשר שלך היה מעצר רע, לא בגלל שצילמו אותם נעצר, זה פחות בעיה, עצם זה שנקלטו בעין המצלמה השיח שלך עם השוטרים, שלדעתי לא הוסיף כבוד גם לא למשטרה ופגע גם בכבודך.
כרמל שאמה-הכהן: להגיד לך – תביא את המכשיר הנייד, כל זה היה מיותר.
כרמל שאמה-הכהן: מיותר לעלות אליך הביתה, באמת היה אפשר לדעתי, אלא אם כן המשטרה תציג אחרת, לעשות את זה אחרי שמונה בבוקר, אחרי שהילדים הולכים לבית-הספר, אלמנטרי, מקובל, לדעתי הפקת הלקחים מהאירוע שלך יכולה להיות פשוטה והיא צריכה להיעשות.
כרמל שאמה-הכהן: באמת, מה שאני יכול לעזור לך עם זה, להגיד לך שבאמת מניסיון, בדברים כאלה יש המון אנשים שיכולים לארגן את המקהלה של התקשורת למטה, זה קל מאוד, ויש המון אנשים עם האינטרס הזה ומידיעה אישית, זה קרה גם בעבר.
מרינה סולודקין: אני חושבת שהישיבה מאוד חשובה והיה תענוג לשמוע גם את סגן המפכ"ל וגם את ניצב סיגלוביץ'.
מרינה סולודקין: לצערי הרב לא הייתי בישיבה הסגורה, אז אנחנו עכשיו גילינו עם יואל, שהיו ישיבות סגורות שאנחנו לא היינו נוכחים, של ועדת הפנים, וחבל, כי הנושא מאוד חשוב.
מרינה סולודקין: אני אגיד לכם שאתה צודק, ניצב סיגלוביץ', אנחנו כאן קודם כל רוח גבית למערכת החוק והסדר, אבל לא אוטומאטית.
מרינה סולודקין: אם יש אמת, אם יש צדק, יושר, מקצוענות, אנחנו תומכים בכם.
מרינה סולודקין: אבל אנחנו גם מערכת מפקחת ובגלל זה, אנחנו לפעמים מבקרים גם את המשטרה, גם את הפרקליטות וגם את מערכת המשפט.
מרינה סולודקין: כל הכבוד לכם שבשנים האחרונות אתם עשיתם הרבה דברים כדי לנקות את האורוות של מדינת ישראל ועשיתם את זה בכבוד ובשקט.
מרינה סולודקין: אני מתייחסת לא לעניינים של מר לחיאני שנוכח כאן או צחי הנגבי שעדיין אין החלטה סופית, אני מדברת על חקירת הירשזון והמשפט של הירשזון, על חקירת אולמרט שהיה ראש הממשלה ואנחנו תומכים בכם.
מרינה סולודקין: אבל במקרה שאנחנו מדברים עכשיו, אני רק אגיד לכם שללחיאני יש זכויות בעיר שלו, הציבור שלי, כשאני באה לבת-ים אז אומרים שהוא שינה את הפנים של העיר.
מרינה סולודקין: אז בגלל זה, לפני סוף החקירה ולפני סוף תהליכים משפטיים, לא מפלילים את האיש.
מרינה סולודקין: הזמנה של תקשורת וזה לא חשוב מי הזמין, בגלל שאתם אפשרתם את הדבר הזה, זה פגיעה, גם בלחיאני, גם בציבור שלי.
מרינה סולודקין: שמעתי דברים שאף פעם לא שמעתי קודם.
מרינה סולודקין: אני חושבת שהמשטרה, משנות ה- 90, עברה תהליכים מאוד מאוד חיוביים.
מרינה סולודקין: אני אגיד לכם, אני מופתעת מאוד בשנים האחרונות, יש לי מעט מאוד תלונות על יחס המשטרה לעולים מברית-המועצות, מאתיופיה.
מרינה סולודקין: אבל אני חושבת מפריע לכם דבר אחד, הערך של חזקת החפות שאין חוק, יש בעל-פה, אבל אין חוק שיאמר בפירוש שלא מפלילים אדם לפני שיש גזר דין ובגלל זה חייבים לשמור על הכבוד של כולם.
יואל חסון: תודה רבה, חברת הכנסת סולודקין.
יואל חסון: ראש העיר קריית אונו, בבקשה.
יוסי נשרי: בוקר טוב ליושב-ראש, לכל הנוכחים.
יוסי נשרי: אני כמובן מצר על המהלך שנעשה לידידי לחיאני בתקשורת, אני לא נכנס לגופה של החקירה, אבל גם אני הייתי בעיר בת-ים, בחקירה ביאח"ה, על זה שחבר מועצת עיר התלונן שאני כביכול השתמשתי בנכסי הרשות לטובתי האישית ובזמנו לטובתה של מפלגת קדימה.
יוסי נשרי: באו אלי עם צו, עם חמישה שוטרים, הגיעו ללשכה בבוקר של ערב יום השואה לפני שלוש שנים, והחליטו שצריך לפתוח בחקירה על איזה שהיא גחמה של חבר מועצה.
יוסי נשרי: לא היה שום דבר.
יואל חסון: הגיעו, אמרת בערב יום השואה?
יוסי נשרי: ערב יום השואה, השעה שבע, שמונה, תשע בבוקר, לא זוכר את השעה, הגיעו אלי עם איזה שהוא צו בית-משפט, שמראה לנו ונותן לנו את הזכות לחפש במשרדיך ובמחשבים שלכם, לראות מה בדיוק עשית או לא עשית.
יוסי נשרי: התחילו לחפש, אחרי שעתיים וחצי לא מצאו שום דבר, שלחתי עוד פעם לדוברת שהיא תחפש אולי בטעות יש אצלה איזה שהוא מסמך, נייר, מכתב, מעטפה, משהו שעשיתי, אני לא יודע בדיוק מה והפניתי אותם גם להוראות החוק ואמרתי להם – תפתחו את פקודות העירייה, לפני שאתם באים בכלל ומאשימים אותי, מה מותר לי לעשות בלשכה שלי ומה אסור לי לעשות בלשכה שלי, שזה דבר בסיסי שאם היו עושים אותו, בכלל לא היו מגיעים אלי, ועוד לא הגעתי.
יוסי נשרי: אחר-כך, אחרי שבדקו וראו, אמרו – טוב, אנחנו ניקח אותך לבת-ים, נשאל אותך את השאלות ונשחרר אותך.
יוסי נשרי: שלוש וחצי שעות שאלו אותי שאלות לא מפה ולא מפה ושום דבר, לא קרה שום דבר.
יוסי נשרי: מה עשיתי?
יוסי נשרי: לקחתי מייל, כתבתי במדפסת שלי מייל ושלחתי לכל תפוצת ראשי הרשויות במדינת ישראל מייל ממשרדי שלי, באופן אישי, שאני מזמין אותם, מי שרוצה, אני הצטרפתי למפלגת קדימה ומי שרוצה – שיצטרף.
יוסי נשרי: זה כל החטא שעשיתי.
יוסי נשרי: על זה הייתי צריך חמש שעות וחצי, שש שעות, שעתיים לפני תחילת ערב יום השואה שחררו אותי שאני אלך הביתה, החתימו אותי על מסמך ולך הביתה.
יוסי נשרי: התקשורת, כמובן הילדים שלי שמעו בתקשורת שאבא שלהם נעצר, משום דבר, אף אחד, לא יצא שום דבר.
יוסי נשרי: נגמר, נגמרו תשעה, שמונה, עשרה חודשים, רק עם תחנונים וכשהפעלתי     עורך-דין וביקשתי לדעת מה קורה, קיבלתי אחרי תקופה ארוכה שהפרקליטות אמרו לי – מה?
יוסי נשרי: מזמן אמרנו למשטרה שהעסק נסגר.
יוסי נשרי: סטנסיל.
יוסי נשרי: סטנסיל, עם ריבועים שם, שהתיק נסגר מחוסר אשמה.
יוסי נשרי: אני צריך לרוץ להתחנן?
יוסי נשרי: תקשורת – תקשרתם את זה, הלכתם עם התקשורת, הכפשתם אותי בציבור, כל העיר יודעת שראש העיר שלהם הוא עבריין, הוא משתמש בנכסיה שלא על-פי דין.
יוסי נשרי: מן הראוי לפחות, אם תקשרתם את זה, לפחות תחזרו בחזרה לתקשורת ותגידו – טעינו, סליחה, לא היה שום דבר.
יוסי נשרי: אתה יודע מה יותר מזה?
יוסי נשרי: בואו תיקחו את אלה שהדליפו והביאו לכם מצגת שווא, תגישו נגדם תלונה, תחקרו אותם.
יוסי נשרי: תביאו אותם לדין.
יוסי נשרי: אנחנו, נכון, אתם צודקים, באנו, לקחנו אחריות ציבורית.
יוסי נשרי: באנו כשליחי ציבור מתוך רצון לקדם את הרשויות שלנו ואתם, בתור חברי כנסת שרוצים לקדם את המדינה, נכון, אנחנו חשופים לתקשורת וחשופים לעשייה שלנו, אבל אנחנו לא בשר שאפשר להתעלל בו.
יוסי נשרי: שמו של ראש רשות ושל אדם, שמו הוא יותר טוב משמן וצריך לשמור על השם הזה.
יואל חסון: ראש עיריית רמת-השרון.
יצחק רוכברגר: אני לא רוצה להיכנס ספציפית לחקירה כזאת או אחרת, אבל אני רוצה לדבר בגדול.
יצחק רוכברגר: ה-בגדול שלי, דווקא ממה שאמר לחיאני, לגבי משרד מבקר המדינה.
יצחק רוכברגר: אני רוצה לומר שכמו שלחיאני אמר, דוגמה של משרדים, של משרד, שעושה בדיקה כאשר יש לו תלונות או בדיקות יזומות, שמעולם לא יוצאת הדלפה מהמשרד הזה.
יצחק רוכברגר: בין אם זה טוב או לא טוב, לא יוצאת הדלפה.
יצחק רוכברגר: למה אני אומר את זה?
יצחק רוכברגר: כי הרבה פעמים דו"ח של מבקר המדינה, בעטיו מגיעות חקירות של המשטרה לאחר מכן.
יצחק רוכברגר: וזה בסדר, זה לגיטימי, אין בעיה עם זה.
יצחק רוכברגר: אבל לא יוצאת הדלפה מהם.
יצחק רוכברגר: אתה מרגיש שיש בדיקה הוגנת, מקצועית, פיירית, זה בסדר גמור.
יצחק רוכברגר: אין שום טענה, ככה זה צריך להתנהל.
יצחק רוכברגר: עכשיו ניגש למשטרה.
יצחק רוכברגר: אני לא רוצה להיכנס ספציפית למקרה של לחיאני או למקרה של יוסי או למקרים שלי או לטענות אחרות.
יצחק רוכברגר: במקום שצריך לעשות בדיקה, חובה על המשטרה לעשות את הבדיקה, זה בסדר גמור, אין שום בעיה.
יצחק רוכברגר: אני מדבר על הפוזות.
יצחק רוכברגר: כי הפוזות זה הדבר הכי הורס כל אדם וגם את המשפחות והפוזות של המשטרה קיימות.
יצחק רוכברגר: ולא במקרה לא נמצאים פה הרבה ראשי רשויות או אחרים, כי מפחדים וגם בכנסת מפחדים וגם שרים מפחדים לדבר, שמא מחר מחרתיים יחפשו אותם.
יצחק רוכברגר: אני לא מפחד.
יצחק רוכברגר: עשו לי חקירות, יש המלצות כאלה ואחרות, יש גם מקומות שהם סגרו את התיקים.
יצחק רוכברגר: אני מודה – לי, בגדול, לא עשו את הפוזות.
יצחק רוכברגר: לא באו עם עיתונאים החוצה, לא עשו לי את התקשורת.
יצחק רוכברגר: אבל כשאני נבחרתי לתפקידי, אמרו לי דבר אחד – קח בחשבון שאם אתה תהיה ראש רשות טוב, ואני מודה שאני אפילו טוב מאוד, וגם לחיאני, וגם יוסי ואחרים, קח בחשבון אתה תגיע ליאח"ה.
יצחק רוכברגר: ככה.
יצחק רוכברגר: והתחושה, עכשיו אני מדבר על תחושות, שקודם כל מסמנים את האנשים, ואחר-כך מגיעות התלונות ומתחילות הבדיקות.
יצחק רוכברגר: אבל זה תחושות.
יצחק רוכברגר: אני אתן לכם דוגמה של פוזות.
יצחק רוכברגר: הגיעו אלי הביתה בשש בבוקר, כשביקשו ממני מסמכים מסוימים עם צו חיפוש.
יצחק רוכברגר: המסמכים, אותם מסמכים שהם ביקשו ממני, היו במשטרה.
יצחק רוכברגר: אמרתי להם – חבר'ה, זה נמצא אצלכם.
יצחק רוכברגר: הם אמרו לי – איך אתה יודע?
יצחק רוכברגר: אמרתי – תראו, אידיוט אני לא.
יצחק רוכברגר: אתם לא תעשו חקירה או תבואו אלי הביתה, כשאין לכם את המסמכים במשטרה.
יצחק רוכברגר: באו עם צו חיפוש, להלן החיפוש.
יצחק רוכברגר: יכול להיות שאני פנטזיונר, תשמעו סיפור.
יצחק רוכברגר: זאת מגירה לכאורה, פתחו מגירה, סגרו מגירה, פתחו מגירה, סגרו מגירה.
יצחק רוכברגר: לקחו את הניירת ועשו לה ככה.
יצחק רוכברגר: ואז אני אומר להם – תגידו לי, זה חיפוש?
יצחק רוכברגר: על זה באתם עם צו חיפוש?
יצחק רוכברגר: רגליי רועדות, אני לא ישן בלילות עד היום, מהחיפושים האלה, מזה שדופקים לך בדלת ומה זה דפיקות בדלת?
יצחק רוכברגר: חבל על הזמן.
יצחק רוכברגר: לא צלצול, פך-פך-פך, עם פוזות.
יצחק רוכברגר: ארבעה שוטרים.
יצחק רוכברגר: אז בסדר, יכול להיות שהטקטיקה של המשטרה היא טקטיקה של לבוא הביתה.
יצחק רוכברגר: מהות החקירה, צורכי החקירה, מחייבים לעצור אותך, יכול להיות.
יצחק רוכברגר: אותי לא עצרו, אבל יכול להיות.
יצחק רוכברגר: אני לא נכנס לזה.
יצחק רוכברגר: יכול להיות שבגלל פרטי חקירה כאלה ואחרים, צריכים לבוא הביתה ולקחת חומר כזה או אחר וגם אולי אפילו להגיד לך – בוא איתנו, תתלווה אלינו לצורכי חקירה.
יצחק רוכברגר: ככה המשטרה חושבת.
יצחק רוכברגר: אני לא טוען נגד הדבר הזה, אני מדבר על הפוזות.
יצחק רוכברגר: אני הייתי בחקירה, לא היה קשר בין מה שחקרו אותי לבין מה שפורסם ברדיו.
יצחק רוכברגר: אני בדרכי הביתה, משדרים ברדיו, אני שידרתי את זה?
יצחק רוכברגר: זה נראה לכם הגיוני?
יצחק רוכברגר: משדרים – בשעה זאת, ראש עיריית רמת-השרון נמצא בחקירה בחשד לקבלת שוחד של מאות אלפי שקלים ובכלל מדובר על איזה משהו של 5,000 שקל שמישהו נתן לי הלוואה והמשטרה סגרה את התיק בסופו של דבר.
יצחק רוכברגר: אני מדבר עד שהיא סוגרת ועד שהיא מגישה.
יצחק רוכברגר: למה צריך את הפוזות האלה?
יצחק רוכברגר: וחבר'ה, זה יוצא מהמשטרה, לא ממקום אחר.
יצחק רוכברגר: אז בואו נשאל שאלה אחרת – המשטרה בדקה את עצמה?
יצחק רוכברגר: המשטרה בודקת את עצמה?
יצחק רוכברגר: מישהו בודק אותם?
יצחק רוכברגר: עם כל הכבוד למשטרה, תעשו את הבדיקות, תעשו את החקירות.
יצחק רוכברגר: במקום שצריך למצות את הדין, תמצו את הדין.
יצחק רוכברגר: אבל יאח"ה או יחב"ל, אני לא יודע, יאח"ה, זה לא המשטרה הכחולה הרגילה שעובדת מולנו, זה לא המשטרה, זה משהו אחר, זה יחידה אחרת לחלוטין.
יצחק רוכברגר: כאילו הכל מותר.
יצחק רוכברגר: כל העולם מפחד לדבר.
יצחק רוכברגר: אני התלבטתי אם לבוא לפה, אני התלבטתי אם לבוא לפה, כי אני פוחד.
קריאה: מה יש לך לפחד?
יצחק רוכברגר: כי זה מדינה שיכולה לסמן אותך וגם חברי כנסת ושרים, אותו דבר חושבים.
יצחק רוכברגר: אני דיברתי עם אנשים, תגידו לי – בשביל מה הפוזות האלה שעשו בזמנו לאולמרט, ערב יום הזיכרון לחללי צה"ל, באים אליו הביתה.
יצחק רוכברגר: איך אתה רואה את זה, כציבור?
יצחק רוכברגר: למה חייבים?
יצחק רוכברגר: אי-אפשר היה לחכות, 60 שנה למדינת ישראל, לחכות שלושה ימים, ארבעה ימים, שבוע?
יצחק רוכברגר: כל העולם רואה את זה.
יצחק רוכברגר: תשמע, ככה זה נראה, זה נראה לא טוב.
יצחק רוכברגר: אני רק מבקש דבר אחד, לא מבקש רחמנות ולא מבקש סליחות, כלום.
יצחק רוכברגר: אני מבקש דבר אחד – כאשר המשטרה פועלת, שתפעל בהגינות.
יצחק רוכברגר: כי איך אמרת, כרמל?
יצחק רוכברגר: דיברת על זכויות אדם.
יצחק רוכברגר: ויש כאן זכויות אדם שנרמסות ועל זה אני מדבר ולצערי, חברי הכנסת, בגדול, לא מדברים על זה.
יצחק רוכברגר: ועם כל הכבוד למשטרה, צריך גם אותם לבדוק.
יצחק רוכברגר: אני לא ראיתי שבדקו.
יצחק רוכברגר: אני אומר לכם שבמקום מתוקן, שצריך לקחת אחריות, ראש הפירמידה היה הולך הביתה על מה שעשו לו ואני לא נכנס למהות החקירה.
יצחק רוכברגר: לא נכנס על מהות החקירה.
יצחק רוכברגר: זהו.
יואל חסון: כן, ניצב סיגלוביץ'.
יואב סיגלוביץ': קודם כל, אם אתה מחפש מישהו שמסמן, אז כנראה זה אני, אז בוא נדבר אחד לשני.
יצחק רוכברגר: אני לא מכיר אותך, אני לא יודע, אתה חדש.
יואב סיגלוביץ': אני זה המסמן.
יואב סיגלוביץ': כי שמעת את הסמפכ"ל, שמעת גם אותי, שההחלטה על פתיחת החקירה ועיסוק בחקירת אישי ציבור, לצורך העניין, כרגע זה אני, מחר זה יהיה מישהו אחר, לפניי היו אחרים.
יצחק רוכברגר: הנה, אמרת.
יואב סיגלוביץ': שנייה, אני הקשבתי רוב קשב לתיאורית הסימון.
יואב סיגלוביץ': נמצאים בתקופה ודאגת גם לערבב דברים שאני נזהר אתם כי חלקם בתהליכי חקירה, חלקם מתנהלים בבית-המשפט המחוזי בירושלים.
יואב סיגלוביץ': אז רק בשביל הדיוק, כי אני רואה שלפעמים צריך לדייק, גם בכנסת.
יואב סיגלוביץ': לא נעשה חיפוש בביתו של אולמרט מעולם.
יואב סיגלוביץ': אמר.
יצחק רוכברגר: אמרתי – באו אליו הביתה.
יואב סיגלוביץ': לא היו אצלו בבית.
יואב סיגלוביץ': אבל קל לדבר.
יואב סיגלוביץ': כי על המילים, כמו שאמרת, לא משלמים.
יואב סיגלוביץ': גם לא ראשי רשויות.
יואב סיגלוביץ': אומר לגבי הסימון.
יואב סיגלוביץ': הטענה הזו היא טענה שנשמעת חדשות לבקרים, כלפי משטרת ישראל.
יואב סיגלוביץ': אז בואו נדבר בעלמא, בואו נדבר כללית, מסמנים אנשים.
יואב סיגלוביץ': נאמר לכם על-ידי הסמפכ"ל ועל-ידי, אם אתה "מחפש" במירכאות, מישהו שמסמן, הוא יושב ארבעה ספסלים מימינך.
יואב סיגלוביץ': אני אומר פה לכנסת: תראו – אפשר לקבל ביקורת ואני לכל מה שאמרה חברת הכנסת סולודקין, אני מזדהה.
יואב סיגלוביץ': ואני אומר – תפקיד הכניס לבקר.
יואב סיגלוביץ': תבקרו.
יואב סיגלוביץ': מבקר המדינה, האמינו לי, מבקר את המשטרה.
יואב סיגלוביץ': אנחנו לא חסינים מביקורת.
יואב סיגלוביץ': רק בשבוע הבא אנחנו נהיה לדעתי שוב בפני יושב-ראש הוועדה או ביום ראשון או ביום שני, בנושא של מה שנקרא דו"ח הבדיקה של נושא האזנות הסתר, אני לא זוכר את הציטוט המדויק, אנחנו נהיה פה.
יואב סיגלוביץ': אנחנו רשות מבוקרת.
יואב סיגלוביץ': אני חושב שאין לנו טענות במירכאות או בלי מירכאות, על רמת הביקורת שיש עלינו, כסמכות וטוב שיהיה, כי לסמכות שלנו ולהחלטות שלנו, אדוני, צריכה שתהיה ביקורת.
יואב סיגלוביץ': כי אמרתי קודם, ההחלטות הן הרות גורל והן נבדקות, מבטיח לכם, שהן נבדקות לא פעם ולא פעמיים, בהרבה מאוד נושאים.
יואב סיגלוביץ': אבל לבוא כאן ולשמוע את אדוני, מספר את הסיפורים ואני גם שמח לשמוע מר לחיאני, בהתחלה היו חמישה שוטרים, עלינו ל- 50, ואז 150.
יואב סיגלוביץ': מר לחיאני יושב פה, כמו, כאילו איזה יושב קרנות צדדי, כאילו לא התראיין בערוץ 2, כאילו לא כתבה גדולה בידיעות אחרונות, כאילו    עורכי-דינו לא כותבים לי כל שני וחמישי מכתבים על ההוא ועל הזה, כאילו אין תקשורת, כאילו אין חקירות, כאילו אין קשרים, כאילו רק עכשיו הוא סיפר לי גם מתי אני הולך להודיע או לא להודיע את ההחלטה שלי, בתיק שלו, שעוד לא קיבלתי אותה, אבל הוא יודע.
יואב סיגלוביץ': אבל אני עוד לא קיבלתי אותה.
יואב סיגלוביץ': ואני אגיד לכם יותר מזה, גם אם אני אתרגז עכשיו, כנראה שאני אקבל החלטה עניינית.
יואב סיגלוביץ': כי התיאוריה הזאת שפה מושמעת היא תיאוריה בעייתית במדינת חוק.
יואב סיגלוביץ': אתם באמת מפחדים?
יואב סיגלוביץ': ממי אתם מפחדים, ממני?
יואב סיגלוביץ': חבר'ה, באיזה משטר אנחנו נמצאים?
יואב סיגלוביץ': אתם יושבים, סליחה על הביטוי, אתם יודעים מה אתם עושים בפועל, אדוני ראש העיר?
יואב סיגלוביץ': נראה לי שהכל בסדר, אז בסדר, הטלוויזיה מצלמת.
יואב סיגלוביץ': אתה חוזר לעיר, יש שם תחנת משטרה, בעיר שלך.
יואב סיגלוביץ': יש שם שוטרים שעושים עבודתם נאמנה.
יצחק רוכברגר: נכון.
יואב סיגלוביץ': היום אני פה, מחר אני שם.
יואב סיגלוביץ': הייתי מפקד תחנה פעם, הייתי מפקד מרחב פעם, עסקתי בהדרכה, היום אני ראש אגף חקירות, נשארתי אותו בן-אדם, כנראה.
יואב סיגלוביץ': יותר טוב, פחות טוב, אותו בן-אדם.
יואב סיגלוביץ': עם אותו סולם ערכים שגידלו אותי במשטרת ישראל.
יואב סיגלוביץ': לשמוע אותך אומר פה, בכנסת ישראל, מפחדים.
יואב סיגלוביץ': ממי אתה מפחד בדיוק?
יצחק רוכברגר: אני אומר לך, מכם כמשטרה, כן.
יואב סיגלוביץ': אדוני, אתה תקשיב לי עכשיו, לא בגלל שאתה מפחד, בגלל שאתה מכבד אותי, כי אני הקשבתי לך.
יואב סיגלוביץ': כי ההכפשות שלך כאן, כלפי ארגון שלם.
יצחק רוכברגר: איזה הכפשות?
יצחק רוכברגר: אני אומר את האמת מה שאני מרגיש.
יואב סיגלוביץ': אדוני.
יואב סיגלוביץ': ולכן אני יושב כאן, אני יושב כאן, לא בגלל הניצב.
יואב סיגלוביץ': סיכמנו שאתה מפחד, אבל.
יואב סיגלוביץ': סיכמנו שאתה מפחד, אז איך אתה מפריע לי פתאום?
יואב סיגלוביץ': סיכמנו שהפחד הרי משתק אותך, הרגליים שלך רועדות כל שני וחמישי.
יואב סיגלוביץ': מר לחיאני מבוהל כולו.
שלמה לחיאני: אני לא מבוהל, אל תטעה לרגע.
יואב סיגלוביץ': חשבתי לרגע שגם תגיד שאתה מבוהל.
שלמה לחיאני: 700 כמוך לא הבהילו אותי.
יואב סיגלוביץ': בגלל זה הביאו 150 שוטרים.
שלמה לחיאני: אל תטעה, אל תטעה.
יואב סיגלוביץ': 150 שוטרים, בשביל מר לחיאני.
יואב סיגלוביץ': אז מאחר וסוגיית הפחד ירדה, כרגע לפחות, כרגע לפחות, אז אני חוזר למה שנאמר פה על תיאורית הסימון, שנמצאת בסיג ושיח הציבורי ויש לה אג'נדה ברורה ואת זה אולי תבדקו.
יואב סיגלוביץ': אולי הבית הזה יגיד – בואו נבדוק את האג'נדות.
יואב סיגלוביץ': איך פתאום נכנס ראש הממשלה לשעבר, אולמרט, לדיון הזה, מה, הוא נחקר כראש רשות?
יואב סיגלוביץ': איך הוא הגיע פתאום?
יואב סיגלוביץ': איך הוא נכנס לדיון?
יואב סיגלוביץ': כי הכל מתחבר לכל?
יואב סיגלוביץ': כי הכל מתחבר לכל.
יואב סיגלוביץ': אז אני אגיד לכם דבר אחד, אצלי לא מתחבר דבר לשום דבר.
יואב סיגלוביץ': יש חקירה נגד X, Y, או Z. וזה נכון שצריך ביקורת, אז תבדקו את מה שצריך לבדוק.
יואב סיגלוביץ': אבל אם בסופו של תהליך הבדיקה שנעשה בבית המכובד הזה, אני שומע שאנשים מפחדים?
קריאה: לא, אף אחד לא אמר פה שמפחדים.
יואב סיגלוביץ': אני שמעתי.
יואב סיגלוביץ': ומסמנים אנשים, אז אתם יודעים מה?
יואב סיגלוביץ': באמת צריך לבדוק.
יואב סיגלוביץ': השאלה את מה.
יואל חסון: בסדר, הבנו.
יואל חסון: נושא ההדלפות כאן הוא נושא עקרוני ועיקרי בדיון הזה ואני לא הצלחתי להבין עד עכשיו, האם אתם עושים או עשיתם, לדוגמה, בדיקת פוליגרף לשוטרים.
יואל חסון: אני עוד פעם, לא מדבר על מח"ש, אני מדבר על ממונה שחוקר את זה שמתחתיו, לדעת האם אתה הדלפת משהו מהחקירה.
יואב סיגלוביץ': אז ברגיעה עכשיו, בצורה שקולה ומדודה, בלי להתייחס לשום דבר, רק לאדוני       היושב-ראש.
יואב סיגלוביץ': אל"ף, יש בדיקות פוליגרף במשטרת ישראל, נכנסו לתהליך הזה לא בשל ההדלפות, זה דברים הרבה יותר עמוקים שקשורים לשמירת הסוד במשטרה בדברים אחרים, יש תהליך שלם של פוליגרף שמתקיים בהובלת הסמפכ"ל שיושב כאן ואם תצטרכו הוא ירחיב עליו.
יואב סיגלוביץ': הוא תהליך שנכנסנו אליו, אחרי מאבקים מאוד גדולים שאנחנו, כמשטרה, נלחמנו שזה ייכנס פנימה.
יואב סיגלוביץ': זה היה חשוב לנו לשמירה על תרבות ארגונית אצלנו בבית והוא התחיל לפני שנתיים, זה אחד.
אילן פרנקו: אנחנו דרשנו את זה עבור עצמנו, כדי להבטיח את שמירתו של הסוד במשטרת ישראל, מאבק של שנים, שבו משטרת ישראל ביקשה את אישורו של היועץ המשפטי לממשלה, לבדוק את עצמה וקיבלנו אישור לפני כשנתיים ואנחנו עושים את זה באופן שוטף.
יואב סיגלוביץ': דבר נוסף שאני רוצה לומר לגבי סוגיית ההדלפות.
יואב סיגלוביץ': תראו, אני בוודאי לא פה נציג של כלי התקשורת, אבל תראו, פה המשחק הוא מאוד פשוט.
יואב סיגלוביץ': יש מצד אחד את זכות הציבור לדעת, התקשורת השתנתה לחלוטין בשנים האחרונות.
יואב סיגלוביץ': נמצאים במקום אחר, בכל מובן שהוא.
יואב סיגלוביץ': תראו, אני אתן לכם הצעה פרקטית, הצעתי אותה ליועץ המשפטי לממשלה ואני אשמח מאוד אם הבית הזה וכולנו נתגייס לזה, כולל התקשורת.
יואב סיגלוביץ': בואו נחיל את סעיף 13(א) לחוק חקירת חשודים על כל דבר שקשור לחקירות, שיהיה איסור בדין לפרסם בעיתון או בתקשורת.
יואב סיגלוביץ': ואז מה זה משנה אם יואב מקשקש את עצמו לדעת או לא?
יואב סיגלוביץ': לא יכולים לפרסם את זה.
יואב סיגלוביץ': יש הצעה שאנחנו, כמשטרה, רוצים אותה.
יואב סיגלוביץ': במקום לנהל חקירות כאלו או אחרות בעתיד, פשוט יהיה איסור לכלי התקשורת באשר הם, לפרסם פרטים מחקירה למעט הודעות רשמיות.
יואב סיגלוביץ': הודעות רשמיות יוצאות, ופה צריכים להבין, יש במבחן של זכות הציבור לדעת אל מול זכויות החשוד או מול זכויות הנאשם בהמשך, במעלה הדרך, אם הוא מגיע לרמה של נאשם בכלל ובמבחן הזה, אני אומר לכם, כל חקירת איש ציבור, כאשר היא מתנהלת, נכון להיום, חובתי וכך אני רואה את זה, יוצאת הודעה על חקירתו.
יואב סיגלוביץ': בסיום החקירה, יוצא, כתוב, אני כותב את זה, מה הממצאים המרכזיים, התשתית העובדתית שבה סבורה המשטרה שיש בתיק הזה, זה יוצא בהודעות רשמיות.
יואב סיגלוביץ': בבקשה, מחר בבוקר, תיכנסו, תוציאו את הצעת החוק, שאי-אפשר לפרסם דבר, למעט הודעות רשמיות של משטרת ישראל.
יואב סיגלוביץ': לקחתי את זה למצב קיצון, כי אני לא אתנגד לה.
יואב סיגלוביץ': אני כמשטרה, לא אני כיואב, באופן פרטי.
יואב סיגלוביץ': אבל יש פה שיקולים כבדי משקל נוספים, של זכות הציבור לדעת, חקר האמת, הסביבה התקשורתית שמסביב.
יואב סיגלוביץ': הזכות של הציבור לדעת בכלל, באיזה סיג ושיח אנחנו נמצאים.
יואב סיגלוביץ': תקיימו את הדיון הזה.
יואב סיגלוביץ': אני אומר מראש, אני מתחייב, בתור משטרת ישראל, אני תומך שלא יפורסם.
יואב סיגלוביץ': למעט הודעות רשמיות של משטרה.
יואב סיגלוביץ': אבל כנראה נישאר גם בעניין הזה בדעת מיעוט.
יואב סיגלוביץ': אני לא יכול לחקור הדלפות.
יואל חסון: זה א-ב של ביטחון שדה.
יואב סיגלוביץ': לספר לך איך אני חוקר הדלפה?
יואל חסון: נו, תספר לי, כן.
יואב סיגלוביץ': עכשיו החשוד הוא כזה, הנה, מר לחיאני, אני והוא היום יושבים אחד קרוב לשני, ומדברים אחד על השני, כמעט אחד מול השני.
יואב סיגלוביץ': עכשיו מר לחיאני רוצה שנחקור לטענתו הדלפה שהיתה.
יואב סיגלוביץ': אמרתי – אין בעיה.