GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זבולון אורלב: מר זאב פקטור אני נאלץ להפסיק אותך.
זבולון אורלב: יש עוד חברים.
זבולון אורלב: מר זאב פקטור אני מבקש.
זאב פקטור: אני צריך עוד שלוש דקות.
זאב פקטור: אני מקשיב לך ואני מוסיף לפרוטוקול שלא ניתנת לי האפשרות להשמיע את טענותיי.
זבולון אורלב: אני מקווה שיתר חבריך ישלימו.
זבולון אורלב: הגברת רחל ביאלה בבקשה.
זאב פקטור: אני שומע את כל אחד מפקידי הממשלה שנמצאים מסביב.
רחל ביאלה: אני ראשית מבקשת לדבר על יישום הדוח בנוגע למתן השירותים.
רחל ביאלה: אני טוענת שסל השירותים שהובטח לא ניתן.
רחל ביאלה: זו מניפולציה מקוממת.
רחל ביאלה: בנובמבר 2007 הוחלט על תמיכה להגדלת ההטבות והתברר שמתוכם 85% הם ניצולי השואה.
רחל ביאלה: זה מענק אוניברסאלי שמקרה רבים מהם הם ניצולי שואה.
רחל ביאלה: אבל אחר כך הייתה דרישה של דוח ועדת דורנר לסל שירותים או מערך שירותים בעלות 441 מיליון שקל בשנה.
רחל ביאלה: אני טוענת שהממשלה או מי שהיה אחראי על כך פשוט תפס טרמפ על החוק למעוטי יכולת ולמעשה לא ניתנה אגורה אחת למטרה הזאת.
רחל ביאלה: לפי החוק הזה מנובמבר 2007 נוסף למעוטי היכולת גם ניתן סכום של 200 מיליון לניצולי שואה והסכום הזה הוא למרכז הארגונים ולארגונים אחרים.
רחל ביאלה: אולי צריך לומר מהו הרקע לכל הדברים האלה.
רחל ביאלה: ההחלטה הזאת להעניק מיליארד למעוטי יכולת נבעה מהדרישה של מפלגת הגמלאים דאז להעלות את הקצבה של הביטוח לאומי ל- 20% במקום 16%.
רחל ביאלה: עשו חישוב שכדי לעלות את זה העלות תהייה 4 מיליארד.
רחל ביאלה: כמובן שזה סכום גדול מדי לדעת האנשים הקובעים והם אמרו שהם יתנו הבטחת הכנסת לזכאי ביטוח לאומי וזה הסתכם בעלות של מיליארד אחד.
רחל ביאלה: בנוסף לזה הם אמרו "אנחנו נותנים שנה הראשונה 100 מיליון ובשנה השנייה 200 מיליון לארגונים ולקרנות של ניצולי השואה.
רחל ביאלה: חוץ מזה גם הטבה ל- 8,000 ניצולים.
רחל ביאלה: בדוח ועדת דורנר יש חלק בנושא הטבות כלליות, קבעו 441 מיליון למטרה הזאת, זה נקרא "מערך השירותים".
רחל ביאלה: מה עשתה הממשלה?
רחל ביאלה: – היא פשוט הלבישה את הסכום הזה על מה שנתנה בשנת 2007 ואמרה "הנה לכם".
רחל ביאלה: כדי להשלים ל- 441 מיליון גייסו גם את וועידת התביעות שהם נותנים את אותו סכום שנותנת הממשלה והם השלימו ל- 400 מיליון.
רחל ביאלה: הנה לכם.
רחל ביאלה: כאן הבאתי את החוק הזה.
רחל ביאלה: שימו לב זה בחומר שהבאתי.
זבולון אורלב: גברת ביאלה, אין לנו זמן, אנחנו מתכנסים כדי שהכנסת תפעיל פיקוח על הממשלה, זה תפקידה.
זבולון אורלב: מה שקורה זה שאנחנו לא ממלאים את תפקדינו כי את מובילה את זה ליום עיון, את אומרת דברים מאוד חשובים, אבל הזמן יעבור הזמן.
זאב פקטור: איך תדע את האמת?
רחל ביאלה: העניין הוא שבאו אלי בתלונות.
רחל ביאלה: אני חברת העמותה הפרלמנטרית לניצולי השואה ועומדת בראש היחידה לתיקוני חקיקה.
רחל ביאלה: באו אלי תלונות קשות מאוד מ"עמך" למשל שלמרות כל ההבטחות הם לא קיבלו אגורה.
רחל ביאלה: אני שואלת איך זה קורה, זה קורה כך כי פשוט הלבישו את הקביעה הזאת.
זבולון אורלב: הבנתי ותאמרי לי אם הבנתי נכון.
זבולון אורלב: הממשלה אינה מבצעת את ההמלצה בוועדת דורנר באשר לסל השירותים או מערך השירותים שצריך לעמוד על 441 מיליון שקלים וצובעת על זה כל מיני תקציבים.
זבולון אורלב: זה מה שאת מעלה והוא חשוב אבל תאפשרי להתייחס לזה.
זבולון אורלב: בבקשה חברת הכנסת לשעבר, קולט אביטל.
קולט אביטל: אני רוצה לעלות בקצרה שלוש נקודות.
קולט אביטל: מצב ניצולי שואה מהמעגל הראשון שופר.
קולט אביטל: אני מציע לכולכם לפתוח היום את עיתון הארץ, יש מכתב שהפנתה הגברת שוורץ לנשיא המדינה.
קולט אביטל: שופר מצבה של הגברת בזכות ההכרה בתנאים חדשים.
קולט אביטל: זאת אומרת שהקצבה הועלתה ל- 3,600 שקל וכתוצאה מכך ביטלו את קצבת הזקנה שלה מהביטוח הלאומי ועוד כמה קצבאות שהייתה זכאית.
קולט אביטל: כתוצאה מכך הגברת הזאת שהיא גם חולה, גם נזקקת ונחשבת לניצולת שואה נזקקת, צריכה לחיות ולקנות את התרופות ולהתקיים ב- 3,750 שקל בגלל העניין של החוק של איסור כפל קצבאות.
קולט אביטל: אני מבקשת שהנושא הזה יעלה שוב בפני סגן שר האוצר.
קולט אביטל: מזה למעלה מעשר שנים הכנסת מנסה לטפל בזה ללא הצלחה.
קולט אביטל: אדם ששופר מצבו לא יכול לחיות.
קולט אביטל: ביד אחת אתם נותנים, ביד השנייה אתם לוקחים חזרה.
קולט אביטל: אדם לא יכול לחיות עם 3,750 שקל לחודש.
קולט אביטל: הנושא הרפואי – קודם כל בנושא התרופות ואמרת כאן שיש לכם פסיכיאטר רופא ראשי, לידיעתכם רוב התרופות הפסיכיאטריות הדרשות לאנשים בין היתר לניצולי שואה אינן כוללות בסל הבריאות והאנשים צריכים לקנות תרופות.
קולט אביטל: תשאלי אותי כי אני עכשיו עוברת את זה עם אימי ואני מוציאה יותר מ- 1,000 שקל על תרופות פסיכיאטריות שיום יום משרד הבריאות וקופות החולים מוציאים אותן מסל הבריאות.
קולט אביטל: אלה התרופות העיקריות שניצולי שואה תשושי הנפש זקוקים להן.
קולט אביטל: אנא בטובכם שימו לב לזה.
קולט אביטל: הנושא השלישי גם הוא בנושא הבריאות, אני מקווה שהסאגה הזאת הסתיימה, אנשים ברגע שסורבו על יסוד הרעת מצב נשלחו לבתי משפט.
קולט אביטל: ניצולי שואה גוררים רגליים מבית משפט אחד לשני וכאשר בית המשפט אומר בעצם שטענתם צודקת הם פונים שוב לאוצר ושוב לרשות ואז הם נשלחים לאינסטנציה שנייה ושלישית.
קולט אביטל: הסאגה המשפטית הזאת בענייני מחלות חייבת להיגמר.
קולט אביטל: מלה אחת לסגן שר האוצר, עם כל הכבוד שאני באמת רוחשת לך, אני מבקשת שתשים לב לדבר אחד, רוב התקציבים שמאושרים למטרות אלה ואחרות מועברים לאנשים ולמשרדי הממשלה בחודש נובמבר כשאנשים כבר לא יכולים להוציא אותם.
קולט אביטל: אומרים להם רגע אחד "לא הוצאתם את הכסף, אנחנו הרי הקצבנו לכם כסף אבל אתם לא הוצאתם אותו".
קולט אביטל: זה טריק ידוע.
קולט אביטל: זה טריק שאני מכירה כבר עשרים שנה והוא קורה לכולם.
קולט אביטל: הוא קורה לעמותות שנתמכות על ידי משרדי הממשלה האחרים, בתחום החינוך והתרבות ואחרים.
קולט אביטל: כולם מקבלים את ההקצבה, במקרה הטוב, בחודש נובמבר ואז אי אפשר להסתדר.
זבולון אורלב: תודה רב לך קולט אביטל, אנחנו נזמין אותך לישיבות השדולה ונשמח שתצטרפי, אנחנו בסך הכל ממשיכים את המסורת שאת יסדת כאן בכנסת.
זבולון אורלב: הגברת שרה אורמן, דור שני לניצולי שואה.
שרה אורמן: כמו שאמרת אני בת לניצולי שואה שלא בחיים, אבל אני מייצגת כאן קבוצה שנקראת "נתיב בריאות לניצולי שואה".
שרה אורמן: בני דור שני שלרובם הוריהם לא בחיים, שהחליטו לקום ולצעוק - מספיק.
שרה אורמן: אנחנו מבקשים שיפסיקו שבעה משרדי ממשלה לטפל בניצולי שואה בנושא הבריאות אבל והם לא מקבלים בריאות.
שרה אורמן: תקציבים מאושרים.
שרה אורמן: יש 700 מיליון שקל שאושרו השנה בנושא הבריאות תחת כל מיני שמות, סלי שירותים ואחרים וניצולי השואה לא מקבלים.
שרה אורמן: מספיק.
שרה אורמן: הגיע הזמן.
שרה אורמן: יש היום  70,000 ניצולי שואה מהמעגל הראשון שחיים היום בישראל, הם עברו מספיק סלקציות, מספיק דברים.
שרה אורמן: קחו את כל הכסף ותנו להם את כל הבריאות, לא רק סל התרופות כי הוצאות לתרופות של ניצולי השואה זה לא רק סל הבריאות.
שרה אורמן: תנו להם כמו שנתנו לנכי צבא ההגנה לישראל ביטוח רפואי משלים, לכל הנכים בלי שום מבחן.
שרה אורמן: תפסיקו לעשות מבחנים.
שרה אורמן: אל תעשו מבחן של גיל ולא מבחן של מחלות.
שרה אורמן: קופות החולים קיבלו כספים ומקבלות כספים.
שרה אורמן: באוצר בשנה הזאת, התגמול נוצל עד החודש ב- 43%, אבל בריאות רק 23%.
שרה אורמן: אז מספיק.
שרה אורמן: בכל שנה לא מנוצל תחום הבריאות, כל שנה התקציבים חוזרים.
שרה אורמן: אין לנו עוד הרבה זמן.
שרה אורמן: תנו כבוד לניצולי השואה שחיים על חשבון הכספים שההורים שלנו לא קיבלו.
שרה אורמן: תנו להם לסיים את חייהם בכבוד.
זבולון אורלב: שלמה גור שהוא סגן נשיא ועידת התביעות.
שלמה גור: מקוצר הזמן אני אתייחס רק לשתי נקודות שעלו כאן ונוגעות לנו.
שלמה גור: אנחנו ארגון עולמי שמתעסק הן במשא ומתן עם גרמניה  הן בנושא הפיצויים והן בנושא של ההקצבות לצרכי רווחה, הנצחה ומחקר וחינוך השואה.
שלמה גור: בפנסיות הישירות שעוברות לאנשים מאותן קרנות שהוזכרו פה, סעיף 2 מקרן הסיוע ואחרות -  כ- 600 מיליון שקל בשנה, להקצבות שרובן לרווחת ניצולי השואה מעל -  300 מיליון בשנה, כשהקליינט והנהנה הגדול הוא כמובן הקרן לרווחת ניצולי השואה ששם כמובן ניתנים השירותים לנזקקים ביותר מבין ניצולי השואה.
שלמה גור: נקודה אחת שהייתי רוצה להתייחס אליה.
שלמה גור: דובר כאן ואנחנו כל הזמן קופצים מהגדרה אחת לשנייה.
שלמה גור: גם בדוח המעקב, אני מודה שהייתי שותף לדוח הראשון שהוביל למינוי הוועדה, בדוח מוזכרים 230,000 ואמר בצדק נח פלוג שהיום אנחנו מדברים כבר על סדר גדול של 210,000 ניצולים בארץ.
שלמה גור: מצד שני יש לנו הגדרה של מעגל ראשון, מעגל שני, שהם יוצרים חלק מהבעיה האמיתית.
שלמה גור: משום שאם אנחנו מדברים על אותן פנסיות מגרמניה שאכן הקריטריונים שנקבעו על ידם הם על פי הסבל בתקופת השואה, אבל אם אנחנו מדברים על שירותי בריאות, שירותי רווחה לאותם ניצולים.
שלמה גור: אנחנו מדברים על 210,000 ניצולים היום.
שלמה גור: הרי שהמבחן האמיתי צריך להיות הצורך וההזדקקות שלהם היום.
שלמה גור: כולם עברו את התופת במידה כזאת או אחרת, כרגע זה לא חשוב, כולם בני ה- 70, ה- 80 וה- 90, הם כולם נזקקים לשירותי בריאות מוגברים ולכן כאשר אנחנו מדברים ומקציבים ומדברים שוב, אנחנו ועידת התביעות מוכנים להיות שותפים אבל אנחנו רוצים שכל אותם ניצולים, אנחנו מדברים על כל אותם 210,000 ניצולים, שהם יוכלו לקבל וליהנות מאותן ההטבות.
זבולון אורלב: חבר הכנסת אורי מקלב בבקשה.
אורי מקלב: תודה רבה לך אדוני היושב ראש, סגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן, משרד מבקר המדינה, השופטת דליה דורנר וחברי כנסת לשעבר.
אורי מקלב: כיושב ראש הוועדה לתלונות הציבור באמת התוודעתי לפעילות החשובה מאוד של ועדת דורנר וגם דוח הביקורת שנעשה בעקבותיה ולדברים החדשים.
אורי מקלב: דבר אחד היה מופנם בזה והוא "בואו נוציא את ניצולי השואה מסבך הבירוקרטיה, נשחרר אותם מזה וניתן להם מה שמגיע בלי הרבה בירוקרטיה ולא נסכל כל אחד".
אורי מקלב: הזמן אוזל, הם סבלו מספיק.
אורי מקלב: אני חושב שיש פריצת דרך בדברים שהשתנו וגם בשינוי טפסים שגם אנחנו טיפלנו בהם, לדוגמה טופס של חמישה עשר עמודים שניסו לשנות ולצמצם, כן להביא קבלות או לא.
אורי מקלב: אני רוצה לספר לכם סיפור מהשבועיים האחרונים.
אורי מקלב: אחד הדברים שאנחנו דנו אדוני היושב ראש בוועדה, זה בנוגע להליך של ניצולי השואה שהגיעו אחר שנת 1953 שוועדת דורנר המליצה להגדיל להם את הקצבה והגדילו להם 600 שקל מה- 1,000 שהם מקבלים והשאלה הייתה איך מעבירים להם את הכסף.
אורי מקלב: השאלה הייתה איך מעבירים להם את הכסף והתשובה הייתה פשוטה להעביר כמו שנותנים כל גמלה מהמדינה, מכניסים את הכסף לחשבון.
אורי מקלב: אבל מאחר והייתה בעיה חוקית לדעת משרד המשפטים שאי אפשר לתת כספים לפי החלטה של ועדה כזאת או אחרת, גם לא כהחלטת ממשלה וצריך חוק.
אורי מקלב: צריך לחוקק חוק כדי להעביר להם את ה- 600 שקלים.
אורי מקלב: זה זמן קצר וזה תהליך ארוך.
אורי מקלב: – יש רעיון יצירתי איך לתת לאנשים בני 80 את הכסף הזה.
אורי מקלב: נותנים להם כרטיס מגנטי שבזה הם יוכלו לקנות שירותים כמו שירותי בריאות, תרופות ועזרים רפואיים.
אורי מקלב: הגיעו תלונות שלאנשים קשה, אנחנו רוצים שהאנשים האלה ילמדו את כל פלאי הטכנולוגיה בזמן קצר אבל להם זה היה קשה.
אורי מקלב: אמרו "יש חוק ואי אפשר".
אורי מקלב: התקיימה ישיבה כזאת ועוד ישיבה ועוד ישיבה ובסוף ביוזמת חברי  הוועדה הוחלט לחוקק חוק.
אורי מקלב: הניחו חוק שמאשפר לניצולי השואה האלה לקבל את הכסף לחשבונם ושיפסיקו להסתבך בכרטיס מגנטי ולהטעין אותו מידי חודש.
אורי מקלב: הבאתי דוגמה אישית של אשתי, היא בהסתדרות המורים והיא מקבלת כל שנה שי, אני לא משתמש בו וילדיי משתמשים בו וגם לדברים שלא כל כך צריכים אותם, כי אתה צריך לממש אותו במקומות מסוימים ולפעמים כן קיבלת עודף ולפעמים לא.
אורי מקלב: יש חוק שמוציא מהקבעון ובא לפתור את הבעיה כמו שהמשרדים הממשלתיים אמרו שזו המעכב.
אורי מקלב: הנה לידיעתכם שבמלחמה הכוללת לזכויות לניצולי השואה שלא צריכה להתעסק בדימוי ובתדמית אלא באמת לצאת מהקיבעון הזה, מנסים כעת לעשות איתם ניסוי בטכנולוגיה, אולי נרחיב אותם ודחו את הצעת החוק הזאת ואפילו לא העבירו אותה לקריאה טרומית.
אורי מקלב: עכשיו זה ידחה בעוד כמה חודשים ולא נוכל לדון בזה מכיוון שצריך לבדוק כל מיני נושאים.
אורי מקלב: לדעתי הנושאים האלה אולי מראים, צר לי כי אני יודע על פעולות רבות שאתם עושים, אבל זה מראה שעדיין יש קיבעון והבירוקרטיה עדיין קיימת ועדיין לא הפנימו שצריך להשתחרר מזה.
אורי מקלב: למי אנחנו עושים את זה?
אורי מקלב: שהם יקנו מצרכים בכרטיסים מגנטיים, זה מה שאנחנו רוצים מהאנשים האלה?
אורי מקלב: – תנו להם את גמלה כמו שנותנים בכל מקום במדינה, תנו להם בצורה מכובדת ושיעשו מה שהם רוצים עם הכסף הזה.
זבולון אורלב: אני מודה לך חבר הכנסת אורי מקלב, אני חושב שהדוגמה שנתת היא דוגמה מובהקת שעדיין לא הפנימו.
זבולון אורלב: אני אומר את זה לכולנו, לא הפנמנו את הדחיפות הגדולה ומי זו האוכלוסייה שעומדת בפנינו כדי שאנחנו נתאים את עצמנו אליהם ולא נחייב אותם להתאים את עצמם אלינו.
זבולון אורלב: לכן אני אומר לך אדוני סגן השר שצריך לחשוב על סוגיית החקיקה.
זבולון אורלב: לא נראה לי שבמסגרת החקיקה הקיימת היום הבעיות האלה תיפתרנה.
זבולון אורלב: בבקשה עורכת הדין יפעת סולל מ"כן הזקן".
זבולון אורלב: את המסר העיקרי.
יפעת סולל: אני מצטרפת להרבה דברים שנאמרו כאן.
יפעת סולל: באמת יש הרבה שיפורים ויש נכונות גבוהה יותר לשמוע, אלו דברים שלא היו בעבר.
יפעת סולל: יחד עם זאת אני רוצה להצביע על סוגיה אחת שלא עלתה כאן וזה היישום של כל הנושא קביעת הקשר הסיבתי והטיפול בזה במסגרת - - -
זבולון אורלב: הקשר הסיבתי לא עלה?
יפעת סולל: סוגיה אחת מתוך זה ועליה אני רוצה לדבר, על היישום.
יפעת סולל: בנושא הקשר הסיבתי אכן ישנן קביעות, אפשר להתווכח על חלקן, אבל יש קביעות שלפחות אפשר להתייחס אליהן כאשר מגישים את הבקשות.
יפעת סולל: אלי מגיעות פעם אחר פעם פניות של אנשים שלמרות שבאופן מובהק הם עומדים בקריטריונים של ועדות שני הם נדחים.
יפעת סולל: אנחנו פנינו, אני מאוד שמחה לשמוע את גברת עפרה רוס שאומרת שהם יפסיקו עם המנהג להגיש דחיות מבלי נימוקים, היום הנימוק האולטימטיבי "לא נמצא קשר סיבתי".
יפעת סולל: מאחר שפניה אחר פניה של אנשים שיש להם מחלות לב ויש להם מסמכים לפני שלושים שנה שזה גם משהו שהם נדרשים לו, גם כאלה שיש להם נדחים על הסף.
יפעת סולל: השיא הגיע אלי בשבוע שעבר, של אדם  יוצא אשוויץ, שהצליח למצוא בתיק הרפואי שלו אישור על מחלת לב שהתגלתה אצלו ב- 1950 והוא נדחה בשל העדר קשר סיבתי.
יפעת סולל: עובדה.
יפעת סולל: המקרים האלה מגיעים פעם אחר פעם אחר פעם - - -
זבולון אורלב: אני מבקש שהמקרה הזה יובא בשמו אלי לידיעתי, אני מבטיח לך שאני אעשה בירור אישי עם משרד האוצר בסוגיה הזאת, בזה אני מתנצל שאני אבקש לסיים.
יפעת סולל: אני חושבת שיש הרבה מאוד  מקרים וחלק גודל מהמקרים שמגיעים אלינו הם מאנשים שכבר הגישו בקשות קודם, הם נמצאים בהלכי ערער בפני בית המשפט.
יפעת סולל: כפי שנאמר כאן ההליכים הם מאוד מאוד ארוכים, אנחנו מדברים היום על הליכים שמתחילים שנה אחרי הגשת הערר.
יפעת סולל: אני חושבת שיש מקום לקחת את כל הבקשות שכבר הוגשו ונמצאות בהליכים משפטיים ולפתור אותם.
זבולון אורלב: אני מבקש לסכם את הישיבה בזריזות רבה מאחר והיום זה ערב תשעה באב וסדרי העבודה בכנסת משתנים.
זבולון אורלב: הוועדה לענייני ביקורת המדינה יחד עם השדולה לניצולי השואה פועלת כדי להבטיח שהמלצות דוח מבקר המדינה והמלצות דוח ועדת החקירה הממלכתית, ועדת דורנר, תיושמנה על ידי הממשלה, ככתבם וכלשונם.
זבולון אורלב: הוועדה רואה לנכון שוב להדגיש את חובתם של משרדי הממשלה למלא אחר ההמלצות האלה במלואן.
זבולון אורלב: הוועדה רשמה לפניה את הדיווח של סגן השר ושל מנהלת הרשות לזכויות ניצולי שואה, ושל משרד לענייני גמלאים, ומציינת כפי שמציין מבקר המדינה כי חל שיפור, כך גם מציין מרכז הארגונים שחל שינוי ושיפור משמעותי בטיפול בניצולי השואה.
זבולון אורלב: אבל יחד עם זאת ישנן המלצות שיש צורך בתיקון הליקויים, הם פורטו במהלך הדיון.
זבולון אורלב: הוועדה חוזרת ומדגישה שני נושאים עיקריים.
זבולון אורלב: ראשית, את תחושת הדחיפות הרבה שיש צורך לתת במתן הפתרונות כיוון שלצערנו מדובר בניצולים בגיל מתקדם ושנפטרים ושלא נוכל להחזיר להם את זכויותיהם לאחר פטירתם.
זבולון אורלב: יש חובה מוסרית עליונה לטפל ממש בדחיפות עליונה ולא לדחות דברים.
זבולון אורלב: הנושא השני שצוין על ידי חבר הכנסת אורי מקלב וחברים אחרים, הוא נושא פישוט הבירוקרטיה.
זבולון אורלב: אם יש צורך, אני אומר את זה לסגן השר שהלוואי שתכנס לעובי הקורה, אפילו לחוקק חוקים כדי לפשט מאוד את הבירוקרטיה אפילו בהוראת שעה.
זבולון אורלב: הרי אנחנו מדברים על דור שאנחנו יודעים מתי הוא ילך לעולמו.
זבולון אורלב: אלו לא דברים שאני חולק עליך מר שי סומך, לא  מדובר כאן בתקדים.
זבולון אורלב: אין תקדים לשואה, אין תקדים לשואה, ואין תקדים לניצולי שואה.
זבולון אורלב: זה מה שהוא אמר "קיבעון מחשבתי" לקחת את הכלים הממלכתיים הרגילים ולהחיל אותם על ניצולי שואה.
זבולון אורלב: העניין כאן צריך להיות הפוך.
זבולון אורלב: אנחנו מחויבים לפתרון ועכשיו בואו נתאים את החוקים לפתרונות שצריך לתת ולא דבר הפוך.
זבולון אורלב: הנושא האחרון הוא סוגיית ההקצבה למרכז הארגונים.
זבולון אורלב: אנחנו נמצאים לפני פגרה ולכן אנחנו יכולים בהחלט לתת שלושה חודשים למשרד האוצר ולמשרד הגמלאים, אבל שמשרד האוצר יחד עם משרד המשפטים יוביל את העניין הזה, להציג בפנינו פתרון כיצד ניתן לתת מענה לסוגיית ההקצבה במלואה של ה- 6 מיליון שקלים שתעבור למרכז הארגונים.
זבולון אורלב: אם ניתן לעשות את זה במסגרת הכלים הקיימים, אדוני טוען שניתן במסגרת הכלים הקיימים, אז אנחנו לא צריכים לחפש כלים אחרים.
זבולון אורלב: אנחנו מבקשים לקבל דיווח.
זבולון אורלב: היה ונקבל תוך שלושה חודשים שבמסגרת הכלים הקיימים אי אפשר להתאים את ההקצבה, ולא שהם יתאימו את עצמם, יש להם מטרה כפי שהוגדרה נכון גם על ידי הוועדה הממלכתית וגם על ידי הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנראה שלא תהייה לנו בררה אלא ללכת ליוזמת חקיקה, אני מקווה שלא נצטרך לעשות את הדבר הזה.
זבולון אורלב: זה פתרון ארוך בדרך כלל.
זבולון אורלב: אני מודה לאדוני סגן השר, אני מודה לכולכם, תודה רבה הישיבה נעולה.
יואל חסון: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה לענייני ביקורת המדינה בנושא דו"ח מבקר המדינה 59ב', בעניין רשות השידור ובנושא מצב רשות השידור כיום.
יואל חסון: אני מתכבד בנוכחותו של ראש הממשלה בדיון של הוועדה לביקורת המדינה.
יואל חסון: אדוני ראש הממשלה, זו הופעתך הראשונה בוועדה לביקורת המדינה ואני מקווה שלא האחרונה.
בנימין נתניהו: מעת לעת שתזמין אותי, אני אשמח לבוא.
יואל חסון: אני מודה לך על השתתפותך, אדוני ראש הממשלה.
יואל חסון: אני חושב שהדיון הזה, בנושא רשות השידור, הוא דיון חשוב.
יואל חסון: הרשות הציבורית, השידור הממלכתי הוא אחד מהאינטרסים המשמעותיים והלאומיים של מדינת ישראל.
יואל חסון: בתוקף היותו של ראש הממשלה גם השר הממונה על רשות השידור, באמת חשבנו לנכון שראוי לבקש ממנו להשתתף וכפי שאמרתי, אני שמח שראש הממשלה משתתף בדיון ובהחלט מעלה את החשיבות של הנושא הזה, השידור הציבורי.
יואל חסון: אנחנו בוועדה לביקורת המדינה טיפלנו בנושא של רשות השידור בעיקר במשבר שחווה השידור הציבורי בחודשים או בשנה האחרונה, אולי אפילו קצת יותר משנה אחרונה והשאלות הנרחבות גם על הנושא של הרפורמה המדוברת, בעלי התפקידים, כל השאלות שבאמת צריך לברר ולוודא ולדעת שאנחנו יכולים לשפר ולהוביל קדימה את העניין של השידור הציבורי.
יואל חסון: דווקא היום אנחנו ככה מדברים, אדוני ראש הממשלה, על הנושא של השידור הציבורי  וגם על ערוץ 1, בסיועו של הערוץ, הערוץ סיים פרויקט גדול מאוד של שידורי המונדיאל וכמו רוב האזרחים, אני חושב שצפו וראו בוודאי אתמול בשידורי הגמר.
יואל חסון: צריך לומר שהשידור הציבורי ואני צריך להגיד גם מילה טובה על העניין הזה, הוכיח שהוא יודע ויכול לקיים טלוויזיה טובה ואני עצמי צפיתי וגם צפו אחרים ומגיע לערוץ 1 ולצוות ולכל מי שהיה מעורב, יישר כוח על שידורי המונדיאל.
יואל חסון: יחד עם זאת ויחד עם הנקודות לחיוב, יש בעיות רבות מאוד, גם בטלוויזיה, גם באפיקים אחרים בשידור הממלכתי ואנחנו רוצים לבוא ולהציג את הדבר הזה קדימה.
יואל חסון: ראש הממשלה קיבל החלטה מרגע למעשה התפטרותו של השר יולי אדלשטיין, כממונה על תיק רשות השידור, הועברו הסמכויות למנכ"ל משרדך, בשלב מסוים, ואחר-כך אתה הפכת עצמך, בתוקף סמכותך, לשר הממונה.
יואל חסון: לכן הייתי מבקש בשלב הראשון את מנכ"ל משרד ראש הממשלה, להציג את המצב כפי שהוא היום.
אייל גבאי: אנחנו עוסקים כאן בעתידו של השידור הציבורי ונשאלת השאלה, קודם כל, על הרלוונטיות שלו, המקום שלו ותפקידו בעידן שבו אנחנו נמצאים.
אייל גבאי: כל מי שמסתכל על מפת התקשורת בישראל ועל שידורי הטלוויזיה בפרט, מבין שזה לא עניין של בחירה, זה עניין של כוח המציאות, שיורד עד לשורש עתידה של מדינת ישראל, לקיומו של שידור ציבורי, איכותי, רלוונטי, שתומך בהוויה הישראלית הציונית.
אייל גבאי: המסר הזה, חשוב שיחלחל לכל שדרות העם.
אייל גבאי: כי כיוון שהטלוויזיה הפכה להיות מקור מידע מרכזי לאזרחי מדינת ישראל ולא רק מידע, אלא מעצבת את התמונה התרבותית שלו, את הראייה שלו, את הנושאים שהוא רואה אל מול פניו, אזי בהיעדר שידור ציבורי, בסופו של דבר אנחנו יכולים לקבל מצב שבו האלמנטים המסחריים, בלי כוונה רעה, אבל בגלל המוכוונות שלהם אל המכנה המשותף הנמוך ביותר והצורך לשדר פלטפורמה, לייצר פלטפורמה לפרסומות, מביאים לרדידות ולמסר שהוא מאוד חד תוכני וכזה שלא תומך באותה הוויה ישראלית.
אייל גבאי: לפיכך, אני חושב שאין חולק על חשיבות השידור הציבורי בישראל, בפרט בעת הנוכחית.
נחמן שי: שראש הממשלה היה אחד מהתומכים הגדולים של הפרטת השידורים.
אייל גבאי: אני כבר ב- 93 כתבתי על העניין הזה.
אייל גבאי: צריך להיות שידור שונה בכל אחד מהערוצים.
אייל גבאי: השידור המסחרי צריך להישען על פרסומות והוא מוכוון לזה והוא לכן יצר תכנים מסוג מסוים, והשידור הציבורי, שממומן על-ידי כסף ציבורי, צריך להיות מוכוון אינטרסים אחרים.
אייל גבאי: הצרכן צריך שתהיה לו את אפשרות הבחירה בכל עת ואת האפשרות לצרוך את כל אחד מאלה.
אייל גבאי: אני לא פוסל את זה שיהיה את זה ויהיה את זה, אני חושב שחופש הבחירה והגיוון זה מרכיב מאוד מאוד רלוונטי בכל המדיניות הכלכלית שלנו ועל אחת כמה וכמה בענייני תוכן.
אייל גבאי: כאשר אנחנו מגיעים לאופן ביצוע השידור הציבורי דהיום, אנחנו מגיעים לשאלה האם האינטרס הזה משורת.
אייל גבאי: והתשובה היא שלא בגלל חוסר רצון או לא בגלל אנשים פחות טובים או לא בגלל חוסר הבנה של הצורך, אלא בגלל המבנה הנוכחי של רשות השידור, הדברים הללו לא מתקיימים.
אייל גבאי: כיוון שאם עיקר המשאבים של השידור הציבורי הולכים לאיבוד למעשה, על מבנה העסקה מיושן, על טכנולוגיה מיושנת, על חוסר רלוונטיות, אזי בסופו של דבר, אותה בחירה שאני מדבר עליה, שצריכה להיות בפני האזרח, היא לא עומדת.
אייל גבאי: היא לא נמצאת, כי אין לרשות השידור את האמצעים להביא את התכנים שהיא צריכה להביא בפני הציבור, כדי שהוא יוכל לשפוט ולבחור.
אייל גבאי: מאז שהתיק התקבל אצל ראש הממשלה, אנחנו עובדים בדיוק בכיוון הזה.
אייל גבאי: המתווה היה ברור עוד לפנינו.
אייל גבאי: הדרך כבר נסללה, עסקו בזה לא פחות שרים לפני כן ומנהלי רשות, אבל היה צריך להוציא את זה מן הכוח אל הפועל.
אייל גבאי: וזה בדיוק היה המסלול.
אייל גבאי: את אותה רפורמה מדוברת שמביאה לפרישת עובדים בהיקף של 40% מעובדי הרשות על פני שנתיים וחצי, את המעבר ממצב של דוגמאטיות ניהולית, חוסר ניוד, חוסר יכולת להציג טכנולוגיות חדשות, מעבר אל גמישות ניהולית, ופינוי משאבים לטובת תוכן.
אייל גבאי: התוכן הזה גם צריך להיות תוכן שרשות השידור תשלוט במאפייניו, אבל גם מעבר מבית הפקה לבית שידור, את התוכן הזה אפשר לרכוש באופן תחרותי מחוץ לרשות, זה גם יעודד את היצירה הישראלית.
אייל גבאי: בהכרח הוא צריך להיות כזה, כמו שאמרתי, שיתמוך בהוויה הישראלית ולמעשה יעביר גם את המסר הישראלי אל אזרחי מדינת ישראל ואל מחוץ לישראל, ואת זה בהחלט אפשר לעשות.
אייל גבאי: בסך-הכל, אותה רפורמה מתקדמת מאוד יפה, הכותרת הזאת של הרפורמה, ההסכם עם ועד העיתונאים, כפי שאתם יודעים, נחתם, ועד הטכנאים נמצא במשא ומתן מתקדם ואנחנו מתקדמים בפני השלמה.
אייל גבאי: יש לנו הבנה עם האוצר לגבי אופן מימון הרפורמה על פני זמן.
אייל גבאי: גם עניין מוסדות הרשות הוא עניין שזוכה להתייחסות, הממשלה אישרה את מינויו של ד"ר אמיר גילת שיתמנה כיושב-ראש הרשות כבר במליאה הנוכחית, שיוכל לצד הנהלת הרשות ולצד הממשלה להוביל את העניין הזה.
אייל גבאי: במקביל תתמנה מליאה חדשה.
אייל גבאי: בנוסף, כדי ליצור בעתיד, וכולנו יודעים שחלק מהבעיה של רשות השידור היתה ואני לא אגיד פוליטיזציה של רשות השידור כי זה לא בהכרח היה כך בשנים האחרונות, אני חושב שכל מי שמעורב ויודע, יודע שזה לא חלחל פנימה.
אייל גבאי: אבל סביב מוסדות הרשות, היה פיאסקו לא קטן.
אייל גבאי: גם החוק היה לא עדכני, גם המוסדות היו מסורבלים.
אייל גבאי: כמי שהיה מנהל רשות החברות הממשלתיות לשעבר, אני יכול להגיד שחברה לא יכולה להתנהל במבנה שהאורגנים של רשות השידור היו בנויים, זה בלתי אפשרי בעליל.
אייל גבאי: החוק נועד לשרת אורגנים יעילים, שיכולים לתפקד, כאלו שיכולים לבצע, כאלו שיכולים לסייע לרשות במילוי תפקידיה ולפקח עליה וגם להסיר כל חשש של זיקה פוליטית, של נגיעה פוליטית, בין הממשלה שבסופו של דבר ואסור לברוח מזה, היא הגורם הציבורי המופקד על רשות השידור, לבין התכנים, העריכה והמסר שמובא על-ידי רשות השידור, כדי ליצור את החיץ הזה.
אייל גבאי: זה המבנה הכולל, לשם אנחנו הולכים.
אייל גבאי: אני מאוד שמח, אני מברך את רשות השידור בסך-הכל, גם על ההישג בעניין שידורי המונדיאל, אבל צריך לזכור, זה הישג שצריך לשמר אותו.
אייל גבאי: הראינו לציבור, רשות השידור הראתה לציבור שיש עוד ערוץ שאפשר  לזפזפ מה שנקרא ל- 011 וצריך לשמור אותם שם.
אייל גבאי: אני שמח שרשות השידור הולכת בקדמת הטכנולוגיה וסייענו בכסף בנקודה הזאת, כיוון שבכל-זאת זה משהו שמזמין את הצופה להיות שם.
נחמן שי: כמה כסף נתת?
אייל גבאי: עשרה מיליון שקלים מיידית, הקדמה, לטובת הסיפור של ה- HD.
יואל חסון: בלי שאלות ביניים, כרגע.
יואל חסון: יש המון שאלות ונתאפק.
אייל גבאי: הרפורמה בסופו של דבר, בסוף הדרך, מדובר על מאות מיליוני שקלים.
אייל גבאי: יהיו להם מקורות, הן מהאגרה, הן ממשרד האוצר, הן ממקורות הרשות וההתייעלות.
יואל חסון: מה לוח-הזמנים?
יואל חסון: למה זה מתעכב עד עכשיו?
אייל גבאי: לא מתעכב.
אייל גבאי: נחתם ההסכם עם ועד העיתונאים, ייחתם ההסכם גם עם ועד הטכנאים.
אייל גבאי: בכל-זאת, אחרי עשרות שנים שלא היו הסכמים שמשנים פני עולם ככה, אז יש פה עוד סעיף ויש שם עוד עניין, והדברים הללו גם דורשים את האורך רוח וחתימה תחת לחץ היא לפעמים לא מניבה את התוצאה הטובה ביותר, ואנחנו רוצים להשאיר כאן משהו שהוא טוב ביותר.
אייל גבאי: אבל בהחלט אתה רואה את העניין, זה נחתם.
אייל גבאי: זה זז בחמישה חודשים הללו, יש חתימה.
אייל גבאי: יש הסכמה על מקורות המימון, באופן עקרוני.
אייל גבאי: הדברים הללו, החקיקה בעניין מוסדות רשות השידור, תובא לכנסת עם התקציב הנוכחי.
אייל גבאי: בסך-הכל, הדברים רצים קדימה ואני חושב שאנחנו בקרוב מאוד נראה על גל ההצלחה האחרון של רשות השידור, אנחנו נראה את זה רץ ומתקדם ומגיע ליעדו.
יואל חסון: בדיון הקודם עלו גם בעיות רבות מאוד שהיו בדו"חות הפנימיים של רשות השידור, גם בהערות של מבקר המדינה.
יואל חסון: בתוך התפישות האלה של הרפורמה, בתוך הדברים האלה, כמה אתם גם מטפלים בליקויים ובדברים שהם ברורים שהוכחו כליקויים, ברשות השידור?
אייל גבאי: זה בהחלט מטופל.
אייל גבאי: חלק מהנושאים מטופלים כבר בהסכמי השכר החדשים, לדוגמה כל עניין רישום השעות הנוספות לא פיקטיביות, אבל שלא מתבצעות וכדומה.
יואל חסון: וירטואליות?
אייל גבאי: וירטואליות.
אייל גבאי: ודבר נוסף, שצריך גם לזכור את הקו הזה, הוא נוגע אלינו, הוא נוגע בכלל: בסופו של דבר, מי שנכון שיפקח על רשות השידור, זו המליאה.
אייל גבאי: אנחנו מאוד מאוד נזהרים בעניין הזה מהמעבר הקל בין משרד ממשלתי שמנהל את רשות השידור, לבין מליאה שמפקחת והנהלה שמנהלת.
אייל גבאי: יש דברים שאנחנו צריכים לדרוש את ביצועם, אנחנו לא צריכים לקבוע אותם או לא צריכים לנהל את המשא ומתן לגביהם.
יואל חסון: מנכ"ל רשות השידור, אתה רוצה להתייחס?