GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עוזי לנדאו: נכון מאוד.
עוזי לנדאו: אנחנו, חברי הכנסת, עצבניים לפעמים.
עוזי לנדאו: זו לא סוגייה של אידיאולוגיה, לא בעיה של ארץ ישראל, לא של דתיים-חילוניים ולא של מלחמה.
עוזי לנדאו: אלא השאלה היא איך חיים במדינה הזאת.
עוזי לנדאו: עליכם למצוא פתרון ולחוש שאתם שליחי ציבור, משרתי ציבור.
עוזי לנדאו: האזרחים צריכים להרגיש טוב.
עוזי לנדאו: הדוגמה של מר גולדבוים לא עולה בקנה אחד עם השכל הישר.
עוזי לנדאו: גם במצפה עדי עדיין לא נפתרה הבעיה של כמה מהמשתכנים, ועברו חודשים ארוכים.
עוזי לנדאו: זה לא מסתדר בהיגיון.
בני פילובסקי: אנחנו מעוניינים להציג את הנושא השני לדיון.
עוזי לנדאו: מיד נעשה זאת, הנושא יוצג בקצרה.
עוזי לנדאו: על כל פנים, אני מבקש שתודיעו אם יש לכם פתרון.
עוזי לנדאו: אם לא, הרי שלאור המידע שיש בידינו עד כה בכוונתי לכנס דיון גדול ולבקש מהיועץ המשפטי לממשלה להיות כאן בכבודו ובעצמו, ואולי נזמין גם את שר המשפטים.
עוזי לנדאו: נזמין את כל מי שצריך.
עוזי לנדאו: אם צריך, נעשה זאת לפי הסעיף בחוק מבקר המדינה שמאפשר להביא אנשים הקשורים בדו"ח באמצעות זימון, אם אלה לא יסכימו להגיע.
עוזי לנדאו: ואם לא יגיעו לאחר שבוצע זימון – זוהי עבירה פלילית.
עוזי לנדאו: אבל אי אפשר להתייחס לנושא בכלים הרגילים.
שולמית שרון: אני ממצפה עדי.
שולמית שרון: את תהליכי הקבלה התחלתי בשנת 1996.
שולמית שרון: אינני חושבת שאני כל כך זקנה היום, אך כנראה שאזדקן לגמרי עד שהמצב ייפתר.
שולמית שרון: הפרוצדורה שמתעכבת וחוזרת שוב ושוב על עצמה בכל שנה, ודורשת עוד מכתבים ועוד פנייה למערכת – היא בלתי נסבלת.
שולמית שרון: אני עוברת למצפה עדי משום שהבן שלי עבר להתגורר שם, ואני רוצה להיות עם הנכדים.
שולמית שרון: יו"ר הוועדה הזכיר את יוצאי אושוויץ בדבריו, וזוהי דוגמה.
שולמית שרון: בעלי, אברהם שרון, ואני, עברנו הרבה.
שולמית שרון: אנחנו בגיל מבוגר – מספיק!
עוזי לנדאו: אתם יכולים לבנות בשפרעם?
אוריאל אורן: כן, הם רוצים מאוד שנבנה שכונה בשפרעם.
אוריאל אורן: גם ראש העיר הציע זאת.
שולמית שרון: גם אם ההשוואה לא מדויקת – בכל זאת לא ייתכנו הבדלים של 200%-300%.
שולמית שרון: זה לא הגיוני.
עוזי לנדאו: זה הגיוני אם ערך הקרקע כזה.
עוזי לנדאו: הבעיה היא בתקופת המעבר, שבמהלכה הוצגה תמונה אחת וכעת מציגים תמונה שונה.
שולמית שרון: אם מינהל מקרקעי ישראל לא היה מעלה את המחירים ב-300% אנשים היו בולעים את הצפרדע.
שולמית שרון: אז הורידו 50% - אך עדיין אלה סכומים גבוהים מאוד.
שולמית שרון: התחלנו בשנת 1996 את התהליך ולא ייתכן שכעת דורשים מאיתנו דרישות שונות לגבי תאריכי התכתובות, תאריכי ההגשה וכו'.
שולמית שרון: כמה עוד אפשר להמשיך?
עוזי לנדאו: מר פילובסקי, האם ברצונך להוסיף פרטיים לנושא זה?
בני פילובסקי: אני רציתי לשאול שאלה את נציגת היועץ המשפטי.
אורית סון: אני לא מכירה את הנושא של היישובים הסוכנותיים.
בני פילובסקי: אני מבקש מגב' סון להקשיב לשאלה.
אורית סון: אם השאלה היא לנושא זה – אני מבהירה שאינני מכירה אותו.
בני פילובסקי: מר דרוקר יכול לסייע בעניין זה.
בני פילובסקי: מטרתה של הוראת המעבר היא לצפות פני עתיד – כך אמרה גם גב' סון.
אורית סון: מר פילובסקי מבקש לשאול אותי על משהו שאינני מבינה בו.
בני פילובסקי: אך לפנינו הוראת מעבר שצופה פני עבר.
בני פילובסקי: לכן היא לא יכולה לשרת את מטרתה.
בני פילובסקי: הרי אם המטרה היא לסייע לאזרחים שתהליכי הבנייה שלהם מתארכים, להתארגן מול שינויים במינהל – מגוחך להוציא היום הוראת מעבר לגבי דצמבר 1999.
בני פילובסקי: מר קריספין אמר לוועדה בישיבה קודמת שכבר במרץ 1999 ידע המינהל שעומד להיות שינוי.
בני פילובסקי: בנובמבר 1999 – והדבר מופיע בפרוטוקול – שלח השמאי הממשלתי את המחירים החדשים למינהל.
בני פילובסקי: אם אז הייתה יוצאת הוראת המעבר שהוצאה לפני שבוע – לא היינו כאן בכלל.
בני פילובסקי: אז האזרח היה מקבל בדיוק את מה שמגיע לו: מי שנמצא בשלב מתקדם של הבנייה מקבל פתרון, ומי שלא נמצא בשלב כזה – לא זכאי לפתרון שכזה.
מרון חומש: אני מבקש להבהיר דברים שלא הובנו.
מרון חומש: הוראת המעבר חלה על כל אחד ואחד.
מרון חומש: מי שהגיש את כל המסמכים למינהל עד 30 יום לפי התאריך – ישלם לפי הטבלאות הישנות.
עוזי לנדאו: הבנו זאת היטב.
בני פילובסקי: זה בדיוק מה שאמרנו.
בני פילובסקי: אני לא אצטגנין.
בני פילובסקי: אינני יכול לחזות בעתידות שהמינהל עומד להעלות את המחיר – מעבר לכך שלטענתי ההעלאה היא גם בניגוד לחוק.
בני פילובסקי: כשהמינהל קיבל שמאות חדשה בשנת 1998, או 1997, או 1990, או 1994 - הוא תמיד הודיע שלושה חודשים, או חודשיים, או חודש וחצי מראש שהוא מתעתד להעלות את המחיר הדברים נמצאים בכתובים.
בני פילובסקי: הפעם זה לא נעשה.
מרון חומש: העשייה של היום היא תוצאה של הדיון שהיה כאן לפני ארבעה חודשים.
מרון חומש: נכון שמשום מה, ואינני יודע מעבר לזה, כי לא הייתי בשטח, המינהל העלה את המחירים על פי קביעת השמאי הממשלתי ללא הוראות מעבר.
מרון חומש: זה נכון.
מרון חומש: אבל ההוראה מתקנת חלק מהמקרים, שחלק מכם נוגע בהם.
בני פילובסקי: אך מה הועילו חכמים בתקנתם אם מוציאים הוראות מעבר, שאמורות להיות צופות פני עתיד - כך נאמר כאן – אם מוציאים אותן אחרי שהמחיר עלה?
בני פילובסקי: הרי איש לא יכול לכלכל את צעדיו רטרואקטיבית.
מרון חומש: אני לא טוען שאפשר לפעול רטרואקטיבית.
מרון חומש: אבל בישיבה לפני ארבעה חודשים מספר המשתתפים בישיבה היה גדול ממספרם היום.
מרון חומש: היו שטענו בישיבה הקודמת שכתוצאה מהעלייה במחירים הם לא מסוגלים להיכנס לפרויקטים.
מרון חומש: בדקנו איך אפשר לבוא לקראתם, ומצאנו דרך: אם הם מסרו את המסמכים החל משנת 1995 – במועד פרסומה של החלטה 737 - ועד ינואר 2000, או חודש קודם, הם יטופלו לפי הטבלאות הקודמות.
זיו זאב: אף אחד לא עומד בקריטריונים האלה, ואתם יודעים זאת – זה מה שחמור.
זיו זאב: מזאת נובעת ההחלטה שלכם.
מרון חומש: זה פשוט לא נכון.
בני פילובסקי: בעבר הוצאתם הוראות מעבר משנתקבלה השמאות החדשה, ובהן הכרזתם, בהגינותכם, על קבלת השמאות החדשה ועל השינוי הצפוי במחירים בתוך חודשיים או שלושה.
בני פילובסקי: ההודעה נועדה למי שנמצא בשלב מתקדם יחסית במינהל, כדי שיכלכל את צעדיו בתבונה.
מרון חומש: אם הם החזיקו אצלם את המסמכים אז אני לא הכתובת שלך.
בני פילובסקי: בוודאי שכן.
מרון חומש: אם מסרו את המסמכים למינהל – ורבבות אנשים מסרו – הוראת המעבר חלה עליהם.
יאיר גרוס: אבל המינהל הוא האחרון שמקבל את המסמכים, הוא בא אחרי הסוכנות.
בני פילובסקי: לוקח זמן למלא את המסמכים ולהעבירם.
מרון חומש: מר גרוס מדבר על פן אחר לגמרי.
מרון חומש: העובדה שהסוכנות לא העבירה בזמן את המסמכים – זה עניין אחר.
שרון קמה: לא, אתם חלק מהתהליך.
שרון קמה: אי אפשר להתחמק מזה.
יאיר גרוס: מסמכים בסוכנות פירושם "הליך".
מרון חומש: מי קבע את זה?
מרון חומש: לא נכון.
שרון קמה: מינהל מקרקעי ישראל לא חי ברִ יק.
שרון קמה: אי אפשר להתייחס לבעיה הזאת בהתעלם מהמצב הכולל.
מרון חומש: אנחנו פועלים אך ורק אחרי שמוגשים לנו המסמכים.
מרון חומש: ואין זה משנה אם אדם פרטי מגיש אותם או אם זו הסוכנות.
מרון חומש: ללא המסמכים איננו יודעים מאומה.
בני פילובסקי: בסדר גמור, הכל בסדר גמור, אלא שבעבר נתנו את הוראות המעבר פרוספקטיבית, והדבר לא נעשה במקרה זה.
מרון חומש: נכון, כבר אמרתי זאת.
בני פילובסקי: אז תסכים איתי – וכמעט הסכמת – שיש היום בעיה, נכון?
בני פילובסקי: היא עדיין קיימת.
בני פילובסקי: ראה אותה לפניך.
יהושע אדומי: אני מבקש להעמיד דברים על דיוקם.
עוזי לנדאו: בשלב זה אני מעוניין להמשיך ולשמוע את הערות הנוכחים.
יאיר גרוס: יש פרסומת: "היוון זה הכיוון".
יאיר גרוס: זה הכיוון של מינהל מקרקעי ישראל.
מרון חומש: זה איננו רלוונטי למקרה הזה, מר גרוס.
מרון חומש: אתה לא מתיישב ביישוב עירוני, נכון?
אביגדור משה: אני ממצפה הושעיה.
אביגדור משה: אני מבקש להזכיר את מה שאמר היו"ר בישיבה הקודמת.
אביגדור משה: לדעתי זה גם יפתור את הבעיה בעתיד.
אביגדור משה: צריך להקפיא את שומת המינהל מרגע שהמתיישב חתם עם היישוב.
אביגדור משה: הרי מרגע זה הוא מקבל את כל הנתונים על דמי הקבלה, דמי הפיתוח והתשלום למינהל.
אביגדור משה: בשלב זה הוא מחליט האם להיכנס לפרויקט או לוותר עליו.
אביגדור משה: מרגע שחותמים עם היישוב מתחיל התהליך.
אביגדור משה: לפעמים זה מתעכב ביישוב, לפעמים בסוכנות ולפעמים במינהל.
אביגדור משה: אם תהיה החלטה שרגע החתימה עם היישוב או עם הסוכנות הוא זה שקובע את השומה של המינהל – זה יפתור הרבה בעיות גם בעתיד.
בני פילובסקי: דרוש תאריך כלשהו, שיאפשר קביעה של השומה.
עוזי לנדאו: הרי לפחות בעדי מתעכב המשך הפיתוח בחודשים רבים.
עוזי לנדאו: כמה זמן מתעכב פיתוח ההתיישבות בעדי?
אוריאל אורן: יש כאן משפחות שנמצאות בתהליך משנת 1996, יש גם משנת 1998.
אוריאל אורן: יש 30 משפחות שהחלו בתהליך ומתוכן פרשו 20 באמצע שנת 1999, כשנודע שעומדים להעלות את המחירים.
אוריאל אורן: הם ידעו שהתהליך ארוך, ועד שיימצאו כל האישורים הסטטוטוריים מדובר בתהליך ארוך.
עוזי לנדאו: אבל כל הרעיון היה לעודד התיישבות.
עוזי לנדאו: אני מבקש לשאול שאלה לאור טענתה של גב' סון, שמי שמעוניין לעזוב לאור השינויים צריך לבטל את החוזה עם היישוב ולעזוב את הפרויקט.
יאיר גרוס: ואם הוא כבר מכר את הבית שלו במרכז הארץ?
אביגדור משה: ואם הוא גר בקרוואן ביישוב?
עוזי לנדאו: היועצת המשפטית של הוועדה, אנה שניידר, מסרה לי כעת, שאחד מהאלמנטים שאופייניים לחוזים שכאלה בין המתיישבים לבין היישוב הוא קנס של כמה אלפי שקלים, אם יבטל המתיישב את העסקה.
עוזי לנדאו: ונוסף לכך ייתכן גם שנקבע בחוזה שהמתיישב יקבל את כספו בחזרה מן היישוב רק לאחר שהיישוב ישווק את מגרשו לאחר.
משה גולדבוים: וזה כמובן בלתי אפשרי לשווק מגרש במצב כזה.
עוזי לנדאו: מתי אפשר יהיה לשווק את המגרש למישהו אחר?
עוזי לנדאו: קיבלתי תחושה מהערתה של גב' סון, שאין זה דבר שכרוך בעלות גבוהה מדי.
עוזי לנדאו: אך אם ההערה שהערתי כאן נכונה – הרי שעל המתיישב לשלם מחיר לא פשוט כלל וכלל, זה לא מחיר שווה לכל נפש.
אורית סון: אני לא מכירה את סוגי העסקות בין הפרטים לבין האגודות, ובוודאי מדובר במגוון של חוזים.
עוזי לנדאו: האם אין זה נכון שזה מבנה אופייני לסוג כזה של הסכמים?
אורית סון: זה משהו פרטני מאוד.
עוזי לנדאו: והיועץ המשפטי לממשלה לא מכיר את המאטריה הזאת?
אורית סון: זה לא יחסים בין גורמי המדינה, כולל מינהל מקרקעי ישראל, לבין המתיישבים.
עוזי לנדאו: נכון, אבל אלה יחסים בין הפרטים לבין מערכת חיצונית למדינה – שהיועץ המשפטי לממשלה צריך להכיר אותם ולהבין אותם כשהוא קובע את הוראותיו.
אורית סון: העובדה שקיימות עסקאות שכאלה היא שהביאה את היועץ המשפטי לממשלה להסכים להוראת מעבר.
אורית סון: ההנחה הייתה שחוזים פנימיים בין האגודה לפרט, אם היו כאלה, מחייבים ויכולים לגרור תוצאות.
אורית סון: מתוך רגישות לעניין הזה באה הוראת המעבר.
אורית סון: אני אומרת כל זאת מבלי להתייחס כרגע לעסקה פרטנית.
עוזי לנדאו: ואת, גב' סון, עדיין דבקה בטענתה שמי שרוצה יבטל בקלות את החוזה?
אורית סון: לטענתי עדיין, בנתונים הגלובליים, יש אפשרות להגיע עם האגודות להסכם כזה נוכח הנחיית היועץ.
אורית סון: טיפלנו בלא מעט אגודות – ונמצאו פתרונות.
עוזי לנדאו: זה נכון גם לגבי האנשים שכבר במערכת?
אורית סון: אני לא מכירה מקרים פרטניים, אני לא יכולה לתת חוות דעת לגבי מקרים מסוימים.
משה גולדבוים: אך מה לגבי אלה שכבר נמצאים במינהל?
משה גולדבוים: מה אִתם?
אורית סון: לא ראיתי פנייה קונקרטית.
אורית סון: אישרנו הרבה מאוד עסקאות לפי הוראת המעבר.
עוזי לנדאו: אנחנו לקראת סיכום הדיון.
עוזי לנדאו: נשמע כעת את מר אדומי.
יהושע אדומי: אני מבקש לעשות סדר בדברים.
יהושע אדומי: החל מדבריה של שולמית שרון כל מה שנאמר כלל לא רלוונטי לרישא של הישיבה הפורייה הזאת.
יהושע אדומי: ביישובים הקהילתיים לא נעצרה אף עסקה בעקבות הטבלאות החדשות.
אילן ישראלי: לא נעשו עסקאות, ולכן דבר לא נעצר.
יהושע אדומי: התבצעו עסקאות עם כל מי שהיה מוכן לביצוע עסקה במינהל, וזאת לאורך כל התקופה – מקדמת דנא ועד היום.
יהושע אדומי: אך כאקט טכני בוצע דבר אחר:
יהושע אדומי: השמאי הממשלתי עדכן את הטבלאות בעקבות החלטת מועצת מקרקעי ישראל.
יהושע אדומי: אנחנו חייבים לעדכן את הטבלאות פעם בשנה.
יהושע אדומי: מסיבות טכניות לא עדכנו את הטבלאות באפריל 1999, והיישובים נהנו מכך.
יהושע אדומי: הדבר גם הוזכר בדו"ח מבקר המדינה.
יהושע אדומי: לא עדכנו את השומות בגלל בעיות אצלנו.
בני פילובסקי: אני מבקש לשמוע הסבר לבעיות אחת ולתמיד.
יהושע אדומי: אני מבקש להמשיך בדבריי בלי הפרעה.
עוזי לנדאו: אז היו בעיות במינהל, למה המתיישבים צריכים לשלם את המחיר?
יהושע אדומי: הם לא משלמים את המחיר.
יהושע אדומי: ביצעו עמם עסקאות לאורך כל התקופה.
יהושע אדומי: נכון שלגבי המקרים החקלאיים נעצרו עסקאות, משום שהמתנו לביצוע שומה חדשה – כי זו הייתה תמצית חוות דעתו של היועץ המשפטי לממשלה.
יהושע אדומי: לעומת זאת ביישובים הקהילתיים ביצענו עסקאות לאורך כל התקופה, ובהתאם לטבלאות שהיו עד אז.
יהושע אדומי: כאקט טכני, ביום 9 בינואר 2000 עודכנה הטבלה גם לגבי יישובים אלה.
בני פילובסקי: "אקט טכני" הוא טרמינולוגיה.
יהושע אדומי: אני חייב להעיר: לא הפקידים שנמצאים כאן קובעים את השומות.
יהושע אדומי: מי שקובע אותן הוא השמאי הממשלתי הראשי, לפי הקריטריונים השונים.
עוזי לנדאו: אך אתם קובעים את הפרוצדורה.
עוזי לנדאו: אתם צריכים להיות רגישים מאוד, ולצמצם את מספר הנפגעים ככל האפשר.
עוזי לנדאו: אם יש קבוצה של נפגעים יש לראות איך פותרים את הבעיה לפחות חלקית, כדי שהבעיה לא תהיה קשה כל כך.
עוזי לנדאו: אך כאן לא נעשה שום טיפול.
יהושע אדומי: אני מכיר את כל המקרים שבטיפולי.
יהושע אדומי: אני מטפל גם ביישובים הקהילתיים, ואינני מכיר שם מקרים של נפגעים – למעט העובדה שהשומה עלתה ביום 9 בינואר.
יהושע אדומי: לזה אינני אחראי.
עוזי לנדאו: אך צריך להיות אחראיים לטפל בכל המקרים החריגים שצצים באופן טבעי בתקופות המעבר.
יהושע אדומי: אך כלל לא חלה תקופת מעבר על מקרים כמו של שולמית שרון, למעט אולי מקרים שהטפסים הגיעו בחודש האחרון ועוכבו אצלנו משום מה – כפי שציין מר חומש, מנהל המינהל.
יהושע אדומי: אבל בסך הכל צריך לזכור שיש כאן אוכלוסיות משתי פעילויות שונות לחלוטין.
יהושע אדומי: כל מה שנאמר בחלק הראשון של הישיבה הוא לגבי החלטה 737.
יהושע אדומי: אבל לטעמי מה שגב' סון נשאלה לגביו כרגע – הוא לא רלוונטי:
יהושע אדומי: חוות הדעת של היועץ המשפטי לא באה לפתור את הבעיה שמציגים תושבי היישובים הקהילתיים – לא עדי, לא הושעיה ולא עצמון.
בני פילובסקי: מראש נאמר שמדובר בשני מקרים שונים.
יהושע אדומי: אבל אנחנו מערבבים אותם כעת.
שרון קמה: איננו מערבבים, אך אנחנו מבקשים לדון גם במצבם של היישובים הקהילתיים.
יהושע אדומי: דבר אחרון לפני כל הצעקות: מכיוון שלא אנחנו קובעים את השומה, קבענו נוהל שלפיו כל אגודה שנראה לה שנקבעה לה שומה גבוהה מן הסביר יכולה לפנות אלינו בערר.
יהושע אדומי: תוך חודש או חודשיים השמאי הממשלתי נותן לכך תשובה.
עוזי לנדאו: הערעור הוא לגבי המקרים שעלו קודם?
יהושע אדומי: זה לגבי שני המקרים, וגם לגבי מקרים עירוניים.
יאיר גרוס: היישוב משלם 6,000 ש"ח כדי להגיש ערר, בעוד שהמינהל גם קובע את ההחלטה הראשונה וגם קובע בערר.
יאיר גרוס: מובן מאליו שאתם לא מקבלים את הערר!
יהושע אדומי: לא הבנתי למה הכוונה.
אוריאל אורן: הכוונה היא שהמינהל בודק את עצמו.
שרון קמה: אנחנו מגיעים לנושא אחר לגמרי.
שרון קמה: לפני ארבעה חודשים הסכמנו שנוצרה בעיה וגופים רשמיים במינהל מקרקעי ישראל הבטיחו לנסות למצוא לה פתרון.
שרון קמה: הפתרון שמצאתם לא כולל אף אחד מהיישובים שישבו כאן והעלו בפניכם את הבעיה שלהם.
מרון חומש: קודם כל, הדבר איננו נכון עובדתית.
מרון חומש: טוענים כאן שהחלתי החלטה רטרואקטיבית.
מרון חומש: בדרך כלל לא עושים זאת.
מרון חומש: בדקנו, והגענו למסקנה שזו הדרך הנכונה לעשות זאת.
מרון חומש: אני לא יכול לבדוק כל יישוב וכל מתיישב בנפרד, ולהחליט לגבי כל פרט.
שרון קמה: אך בישיבה הקודמת אמרת שכך תעשה.
יאיר גרוס: קיבלתם שמונה תיקים.
יאיר גרוס: תיק אחד היה בכלל בנושא אחר, אך לא נתתם תשובה.
יאיר גרוס: היו שני תיקים בנושאים אחרים.
יאיר גרוס: האם נתתם להם תשובות?
עוזי לנדאו: למה קבעתם את התאריך כפי שקבעתם?
עוזי לנדאו: כוונתי למועד 10 בינואר.
עוזי לנדאו: למה לא קבעתם 30 יום לפני כן?
מרון חומש: זה התאריך שבו הטבלה כבר נכנסה לתוקף.
שרון קמה: אז אפשר לקבוע את ה30- באוקטובר, ולפתור את הבעיה.
עוזי לנדאו: אבל האנשים טוענים שזה לא עוזר להם.
בני פילובסקי: אפשר היה לנהוג כפי שנהגו בעבר.
בני פילובסקי: בעבר הודיעו מראש חודש וחצי עד שלושה חודשים לפני עדכון השומה.
עוזי לנדאו: אתה טוען כעת שאין זה נכון, אך קודם אמרת שבתקופה ההיא כלל לא היית במערכת.
מרון חומש: הייתי במערכת אך לא בתפקיד.
אביגדור משה: האם זה תקין שהשמאי הממשלתי בודק את עצמו?
אביגדור משה: האם הוא צריך לבדוק את הערעור שאנחנו מגישים?
אביגדור משה: אנחנו מגישים ערעור.
עוזי לנדאו: החוק קובע איך בודקים סדרה של נושאים שיש לגביהם סימני שאלה.
עוזי לנדאו: ייתכן שיהיה צורך, אולי דרך ועדה כמו שלנו, לשנות את הנהלים.
אביגדור משה: השאלה היא אם זה תקין.
עוזי לנדאו: אם הנוהל הנוכחי לא מניח את הדעת, אפשר לשנות אותו.
ציון ברכה: אני מכיר עשרות יישובים שהגישו ערעורים.
ציון ברכה: כמעט אף אחד מהם לא זכה.
ציון ברכה: אני ממצפה הושעיה.
עוזי לנדאו: יש עוד יישובים כאלה?
עוזי לנדאו: כבר שמענו בפעם הקודמת מה קרה במצפה הושעיה.
עוזי לנדאו: רשות הדיבור ניתנת כעת לציון ברכה.
ציון ברכה: התחלתי בתהליך קליטה בהושעיה במאי 1997.
ציון ברכה: במאי 1998 עליתי ליישוב והתגוררתי בדיור זמני.
ציון ברכה: עזבתי את בנתניה.
ציון ברכה: המניע המרכזי שלי היה התיישבות בגליל.
ציון ברכה: אני מאמין בכך עד היום.
ציון ברכה: מקום העבודה שלי נשאר בצריפין – אני איש צבא קבע עד היום.
ציון ברכה: עלו אתי עוד כמה משפחות.
ציון ברכה: כשחתמנו עם היישוב במאי 1998 ידענו שעלות המגרש היא 30,000 ש"ח 10,000 ש"ח דמי ביטוח.
ציון ברכה: אנחנו אזור פיתוח ג' או ב', אינני זוכר.
עוזי לנדאו: למה עזבו בחודש האחרון?
ציון ברכה: בגלל המאורעות.
ציון ברכה: אנחנו גרים בצומת בית רימון והרבה פעמים אני מגיע בשעה 23:00 ולא יכול להגיע הביתה.
עוזי לנדאו: צומת בית רימון הוא למי שעוברים צפונה מרהט.
ציון ברכה: היו פעמים שחסמו גם מצומת המוביל עד צומת גולני.
עוזי לנדאו: אתה מגיע לצריפין דרך צומת המוביל.
ציון ברכה: נכון.
ציון ברכה: המגרש אמור היה לעלות 40,000 ש"ח.
ציון ברכה: היום המגרש עולה 300,000 ש"ח – פי שבעה, ולא פי שלושה, כמו שאמרו כאן.
ציון ברכה: יש עליית מחירים נורמלית, נכון, אבל איך ייתכן שהמחיר עלה פי שבעה?
עוזי לנדאו: מה קורה כאן?
יאיר גרוס: ונעשתה שמאות על ידי היישוב ולא קיבלו אותה, נכון?
עוזי לנדאו: נדמה לי שהתמונה די ברורה.
עוזי לנדאו: אני מבקש לשמוע עוד כמה משתכנים ולאחר מכן נסכם.
אילן ישראלי: אני ממצפה עדי.
אילן ישראלי: אני פונה למבקר המדינה וליו"ר הוועדה.
אילן ישראלי: יש כאן דו שיח של חרשים.
אילן ישראלי: צד אחד אומר שכואב לו והשני אומר שהוא פועל לפי הספר.
אילן ישראלי: אנחנו הצד הנפגע, האזרחים, אלה שאמורים לקבל את השירות הטוב.
אילן ישראלי: אנחנו זכאים למינימום של שכל ישר.
אילן ישראלי: אך אנחנו לא מקבלים את כל אלה.
אילן ישראלי: כואב לנו, שילמנו הרבה מאוד כסף, נכנסנו לתהליכים קשים.
אילן ישראלי: אני לא רואה מוצא.
אילן ישראלי: אינני יודע מה יגרום ליועץ המשפטי, למשרד השמאי ולמינהל מקרקעי ישראל לנוע לכיוון שלנו ולהביע רצון טוב.
אילן ישראלי: הם צריכים לבוא לקראת האזרח שאותו הם אמורים לשרת.
אילן ישראלי: יש כאן מוזמנים מכל כך הרבה יישובים – האם צעקתנו איננה ברורה?
אילן ישראלי: האם נדמה למישהו שאנו עומדים לזכות מההפקר?
אילן ישראלי: הרי זה כספנו שלנו.
אורי מרמור: רציתי להוסיף עוד שאלה אחת, פרגמטית, לדיון.
אורי מרמור: האם מישהו עשה בדיקה כמה עסקאות יכלו להתבצע?
אורי מרמור: מטרתו של מינהל מקרקעי ישראל היא להוסיף כסף למדינה.
מרון חומש: מה פתאום?
מרון חומש: זו לא מטרתו של המינהל.
אורי מרמור: כמה עסקאות בוצעו לפני ההחלטה וכמה בוצעו אחריה?
עוזי לנדאו: אני מציע שאת הנושא הזה נשאיר למבקר המדינה, אם יחליט להיכנס אליו.
עוזי לנדאו: אתכם צריך לעניין העניין שלכם.
עוזי לנדאו: מינהל מקרקעי ישראל צריך לתת תשובה.
משה גולדבוים: אני מבקש לשאול את מר חומש איך ההוראה של השבועות האחרונים פתרה את הבעיה של משפחת גולדבוים?
משה גולדבוים: הרי בישיבה הקודמת הבטחת לטפל בנושא באופן אישי.
משה גולדבוים: ההוראה לא פתרה את הבעיה.
יאיר גרוס: היו שמונה תיקים.
משה גולדבוים: אני מבקש תשובה לגבי התיק שלי.
מרון חומש: הגשת את המסמכים למינהל?
משה גולדבוים: הגשתי את המסמכים ביום 24 בפברואר 1999, לפני כל החלטה וחוות דעת של יועץ משפטי לממשלה שפורסמה לציבור.
משה גולדבוים: לפני כל דבר.
משה גולדבוים: שילמתי את הכסף לפני כל דבר.
מרון חומש: אם כך תשלם לפי הטבלה החדשה.
משה גולדבוים: אני מדבר על 24 בפברואר 1999.
יאיר גרוס: אתה הבטחת טיפול פרטני ואתה לא יודע על מה מדברים.
משה גולדבוים: מר דרוקר הסביר לי אתמול שבהחלטה נאמר שאם נדרש לעבוד לפי שומה חדשה של המינהל – כך יהיה, ולכן אינני עומד בקריטריונים.
משה גולדבוים: זו הבעיה.
מרון חומש: זה לא כתוב בהחלטה.
יאיר גרוס: אז למה דרוקר אמר זאת?
מרון חומש: תשאל אותו, הוא יושב מולך.
עוזי לנדאו: אני לא מבין את הדיון הזה ביניכם.
עוזי לנדאו: אני פונה אל משרדי הממשלה, אתם ערים לכך שיש בעיה.
עוזי לנדאו: אתם מעריכים שבשבוע-השבועיים הקרובים תצליחו להגיע עם פתרון שיגשר על הפערים וייתן תשובה לצורך שאנשים יחיו כאן באופן סביר יותר?
יאיר גרוס: אבל היו גם בעיות שלא קשורות לפה.
יאיר גרוס: זה נוהל בלתי תקין של המינהל.
בני פילובסקי: אני מציג לפני הוועדה את הוראות המעבר הקודמות.
עוזי לנדאו: הדברים כבר נאמרו.
בני פילובסקי: נכון, אבל מר חומש טען שאין מסמכים שכאלה.
בני פילובסקי: אני מבקש להציג אותם.
מרון חומש: אני יודע שיש מסמכים.
עוזי לנדאו: אז מדוע אמרת שלא היו פרסומים בעבר?
מרון חומש: לא אמרתי זאת.
מרון חומש: היו הודעות ספורדיות ולא שיטתיות.
יאיר גרוס: ביניהם אחד בכלל לא שייך – נוהל בלתי תקין של המינהל.
יאיר גרוס: על זה לא נתתם תשובה.
עוזי לנדאו: מר יאיר גרוס, למה לנצל את הוועדה לוויכוחים שממילא אתה מנהל אותם בטלפון?
בני פילובסקי: האם אתה מבין, מר אדומי, שעדכון מחירים איננו עדכון טכני כמו שקראת לו?
יהושע אדומי: נוכל לדבר על כך בפורומים מצומצמים יותר, אין ספק שקיימת בעיה.
עוזי לנדאו: למה לדבר בפורומים מצומצמים יותר?
יהושע אדומי: כי לדעתי הבעיה מורכבת הרבה יותר.
יהושע אדומי: אנו ממתינים לפתחו של הבג"צ, וכבר שמעתי חלק ממה שהשופטים אומרים – והם לא כל כך קיבלו את מה שנאמר ע"י המושבים.
יהושע אדומי: אם המתנו עד היום – והבג"צ כבר מתנהל למעלה משנה ואמור להיות נדון בפברואר הקרוב – אני מציע להמתין עוד קצת.
עוזי לנדאו: לא נמתין עד פברואר.
יהושע אדומי: חוות הדעת של היועץ המשפטי נמצאת למול עינינו.
יהושע אדומי: הפעילויות שלנו במינהל נגזרות ממנה.
יהושע אדומי: אם טוענים שעלי לנהוג בניגוד לחוות הדעת – צריך לעשות זאת דרך המועצה.
עוזי לנדאו: אני מציע לכנס דיון חירום עם היועץ המשפטי לממשלה.
עוזי לנדאו: המינהל יציג לפניו את המצב וישאל אותו האם הוא עדיין דבק בפתרון שהוא הציע.
יהושע אדומי: זה לא התפקיד שלי לשאול אותו.
עוזי לנדאו: זה התפקיד שלך לשאול אותו.
עוזי לנדאו: זה תפקידך, כמי שעומד מול הציבור הזה.
עוזי לנדאו: בבקשה, גב' סון, מה את מציעה לדיון הבא?
אורית סון: כמו שאמרתי, אנחנו סבורים שהוראת המעבר נתנה ברוב המקרים את הפתרון הראוי.
אורית סון: לגבי מקרים חריגים, ואני חושבת שהבעיה קיימת, ככל שהיא קיימת, לגבי מקרים חריגים.
אורית סון: את המקרים האלה יש לאפיין ולבדוק איזה פתרון יש למצוא להם.
עוזי לנדאו: מה לוח הזמנים המוצע לפתרון הבעיה?
אורית סון: אני חושבת שהוראת המעבר בהחלט נתנה את הפתרון, גם אם לא כולם שמחים לפתרון הזה.
אורית סון: אך אני חושבת שזה פתרון לרוב רובם של המקרים.
אורית סון: את המקרים החריגים אני מציעה לבדוק מבחינת האפיונים שלהם ונראה איך אפשר להתקדם.
בני פילובסקי: מה לגבי המקרה שלנו?
בני פילובסקי: מקרים כמו מצפה עדי?
אורית סון: אני לא מתייחסת פרטנית.
אורית סון: אני לא מכירה את העניין של מצפה עדי.
משה גולדבוים: ומה לגבי משפחת גולדבוים?
אורית סון: אנחנו לא עוסקים כרגע במקרה פרטני.
עוזי לנדאו: יש מקרים דומים לאלה שאת מכירה ושנתת להם פתרון, גב' סון?
אורית סון: אני לא זוכרת שהובאו בפני מקרים דומים, אחרי ביצוע הוראת המעבר.
משה גולדבוים: מוצג בפנייך מקרה חריג כעת.
משה גולדבוים: מדוע את מתעלמת ממנו?
אורית סון: לא אדון במקרה כשהנתונים לא לפני.
משה גולדבוים: מתי את מוכנה להתייחס למקרה?
יהושע אדומי: כאחד שמכיר את כל 200 המקרים בוועדת הוראות המעבר, ומכיר גם את כל מאות המקרים בוועדה המלווה – המקרה שהציג מר גולדבוים הוא לא מקרה חריג.
יהושע אדומי: זה בפירוש המקרה השכיח.
יהושע אדומי: מעל 200 איש פנו למינהל והגישו בקשה לפני הוראת המעבר.
יהושע אדומי: נכון להיום, להוציא שניים, כולם נדונו.
יהושע אדומי: מעל 70% כבר ביצעו עסקאות עם המינהל.
יהושע אדומי: חלקם, כמו שציינתי קודם, ביטלו – מהסיבות שהציג כאן מר גולדבוים.
עוזי לנדאו: כמה עולה לבטל מועמדות?
עוזי לנדאו: אני מדבר על האנשים שנמצאים כאן.
יהושע אדומי: אינני יודע, אני רק יודע שחלק מהאנשים שדיברו אתי אמרו לי – ואני לא רוצה להעליב אף אחד: 'תודה רבה שאמרתם לי את זה.
יהושע אדומי: תודה רבה ליועץ המשפטי.
יהושע אדומי: אם עד כדי כך גנבו אותנו במחירים (כי המחירים שנדרשו ע"י האגודות היו גבוהים מאוד) טוב מאוד שלא אגור במושבים או קיבוצים כאלה'.
יהושע אדומי: יש עשרות אנשים שביטלו את העסקאות.
עוזי לנדאו: אנחנו יודעים עוד מהפעם הקודמת שהיו ביטולים.
עוזי לנדאו: השאלה היא מה התוצאות מבחינת המחיר.
עוזי לנדאו: לסיכום, לא קיבלנו כאן שום כיוון חדש.
בני פילובסקי: אני מציע לנסח את אותה הוראת מעבר שהחילו עלינו, רק עם תאריך שונה.
בני פילובסקי: מר קריספין מן המינהל הציע שהעסקה תיחשב רצינית בעיני המינהל לאחר הפנייה לסוכנות.
בני פילובסקי: הפנייה לסוכנות יכולה להיקבע כמועד הרלוונטי.
מרון חומש: אני לא מקבל את זה.
יאיר גרוס: זה מופיע בפרוטוקול של המינהל משנת 1990.
עוזי לנדאו: אסכם כעת את הדיון.
אורית סון: אני רק מבקשת להציע עוד הצעה: אני מציעה שמינהל מקרקעי ישראל יציג בפני היועץ המשפטי לממשלה את האפיונים של המקרים הבעייתיים שהובאו לפניו ונראה אם אפשר למצוא להם פתרון.
עוזי לנדאו: מה לוח הזמנים לפגישה שכזאת?
אורית סון: אני לא יודעת, יש לרכז את הנתונים ולהיפגש.
יהושע אדומי: מבחינת מינהל מקרקעי ישראל אפשר לעשות זאת בשעות הקרובות, זו לא הבעיה.
יהושע אדומי: המינהל יכול להציג מיד את כל הבעיות.
עוזי לנדאו: הכוונה להצגה לפני גב' סון.
יהושע אדומי: נכון.
עוזי לנדאו: מתי הגב' סון תוכל לסיים את הישיבות עם המינהל?
אורית סון: אינני יודעת.
אורית סון: צריך להביא את החומר לפני היועץ המשפטי לממשלה.
אורית סון: זה לא יארך שבוע בלבד, אבל זה לא עניין מאוד ארוך.
אוריאל אורן: האם תוכל הנציגות שלנו תשתתף בהעלאת הנושא?
עוזי לנדאו: לכמה זמן את זקוקה, גב' סון?
אורית סון: אני צריכה להביא את החומר לפני היועץ המשפטי לממשלה.
אורית סון: אני מניחה שהיועץ המשפטי לממשלה יכנס ישיבה בעניין.
אורית סון: יש לו לוח זמנים, אינני מכירה את היומן שלו.
אורית סון: אני מניחה שמדובר בשלושה שבועות, למרות שאינני יכולה להבטיח זאת.
עוזי לנדאו: פרק הזמן הזה מקובל עלי.
בני פילובסקי: אנחנו מדברים על שני הנושאים?
אורית סון: אני לא מכירה את הנושא השני.
בני פילובסקי: אני מבקש להתייחס גם לנושא השני.
אורית סון: אני לא עונה לנושא שאינני מכירה.
עוזי לנדאו: הנושא הראשון הוא מקרי גולדבוים ודומיו.
עוזי לנדאו: הנושא השני הוא המצפים למיניהם.
יאיר גרוס: היו שמונה תיקים שצריך היה להתייחס אליהם.
יאיר גרוס: צריך להתייחס לכולם.
עוזי לנדאו: אנחנו מבקשים תשובות ופתרונות.
עוזי לנדאו: גם לסוגייה הכללית אבל קודם כל למקרים הפרטניים שעלו לדיון בפעם הקודמת.
עוזי לנדאו: האם המינהל יוכל לתת תשובה לגביהם?
עוזי לנדאו: נבקש גם הנמקה במקרה שתינתן תשובה שלילית.
עוזי לנדאו: לכמה זמן המינהל זקוק?
מרון חומש: הדבר יארך שבועיים.
יהושע אדומי: אני לא מכיר את המקרים באופן אישי.
יאיר גרוס: מר דרוקר קיבל את החומר מאתנו.
יהושע אדומי: אם הכוונה לחומר שכבר ניתן – הרי שנתנו פתרון, אך ייתכן שהוא לא מספק את הנוכחים.