GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יואל חסון: זו היתה רשלנות, ודאי, לאף אחד לא היה ספק שמדובר כאן ברשלנות כבדה.
יואל חסון: אז הרשלנות קיימת לגבי כל אחד שהוא עובד מדינה והוא עובד ציבור, גם אם הוא בפרקליטות ובמשטרה.
יואל חסון: אני חייב לומר שאני לא יכול לקבל, ואני אומר לכם, אני לא קובע ואין לי את הכלים לקבוע, את זה היועץ המשפטי צריך לבדוק, אבל המבקר קבע שהיתה כאן רשלנות ואי אפשר לשמוע את המפקח הכללי של משטרה שאומר מראש שהוא יקדם את אותו קצין שדובר עליו, שיש לגביו טענות על רשלנות, צריך לחכות לראות מה המסקנה, קודם הבג"צ ואחר כך בוודאי היועץ המשפטי לממשלה.
יואל חסון: לכן זה מסר רע מאוד מבחינת אמון הציבור, שאומרים, היתה רשלנות, אנחנו עוברים הלאה, ואחר כך יצפו מאיתנו ברשלנויות אחרות, ואני לא מדבר רק על רשלנות פלילית, על רשלנות ציבורית גם יבקשו מאיתנו ופה יש לכאורה טענות לרשלנות פלילית, אז יטענו, אם זאת לא נחשבת, למה ברשלנות אחרת בעובד מדינה שעובד במקום אחר, למה אליו אתם כן נטפלים, למה עליו אתם דורשים מימוש כל הצעדים ואכיפה מלאה?
יואל חסון: לכן אחרי שהדבר יידון בבג"צ, הוא יחזור לוועדה לביקורת המדינה לדיון שאני מקווה שאז יגיעו אליו כל המשתתפים ואנחנו שם נקבל את ההחלטה, על פי החלטת הבג"צ.
יואל חסון: ואני אומר עוד פעם, אנחנו מאמצים את חוות הדעת של המבקר, אנחנו קובעים שחוות דעת המבקר היא חוות דעת משמעותית, חשובה לעניין של שמירה ועמידה מול החוק ואמון הציבור.
יואל חסון: דבר נוסף, לגבי הכנסת.
יואל חסון: נושא הפיקוח על הפרקליטות הוא נושא שאין ספק שהוא קיים בשיח הציבורי.
יואל חסון: הוא קיים עכשיו הרבה יותר.
יואל חסון: אתה, אדוני פרקליט המדינה, התייחסת לעניין הזה של הכוונה להקים את אותו גוף שאתם מבקשים להקים אותו, דיברת על דיון במשכנות שאננים, על הקוד האתי שאתם מתכוונים לדון בו.
יואל חסון: קודם כל הוועדה לביקורת המדינה תבקש להתעדכן מעת לעת על הפעולות שאתם מבצעים בעניין הזה, כולל בנושא של הגוף שאתם מבקשים להקים אותו.
יואל חסון: אנחנו נרצה להבין מה הגוף, מה סמכויותיו, מה ההשפעה שלו, מה בדיוק המשמעויות המרכזיות והאם הוא באמת יכול להוות כלי פיקוח אמיתי שנדרש, ואתה ציינת שהוא חשוב והוא כלי ניהולי משמעותי.
יואל חסון: בנוסף, אני חושב שהכנסת כריבון, כמחוקקת הראשית, צריכה כנראה לתת את דעתה גם בנושא של הפיקוח.
יואל חסון: סביר להניח שהכנסת, אולי במושב הבא, או בחודשים הקרובים, באמצעות הצעת חוק...
יואל חסון: אגב, יכול להיות שאם יהיו פעולות משמעותיות מצד הפרקליטות לפני זה, זה ייתר פעולות חקיקתיות מצד הכנסת, אבל עדיין אני חושב שהכנסת צריכה לשמור לעצמה את האפשרות ואת הזכות, ויש לה את הזכות כמובן, לשקול לחוקק חוק שייצר מנגנון פיקוח על הפרקליטות, שוב, מתוך למידה.
יואל חסון: כל הצעות החוק פה הן תמיד בהתייעצות עם יועצים משפטיים ובהתייעצות עם כל הגורמים הרלוונטיים, אבל כדי לייצר פעולה, הכנסת תצטרך לקחת את המושכות ולייצר גוף שיפקח על הפרקליטות.
יואל חסון: משפט אחרון שחשוב לומר, עם כל הדברים הקשים שנאמרו כאן, ונאמרו כאן דברים קשים שחלקם הם עובדתיים ונקבעו כעובדה וחלקם נאמרו לחלל החדר וכל אחד אחראי על מה שהוא אמר, אבל עדיין צריך לומר, הכנסת בכללותה רואה בעבודת המשטרה, משטרת ישראל, עבודה חשובה וראויה, ורוצה לדעת שהעבודה הזאת, ויודעת ומקווה שהעבודה הזאת באה מתוך מקום אמיתי של שמירת החוק והסדר והגנה על הצדק וכחלק מכלי של מדינה להתנהל בצורה נורמלית וראויה, וכך גם היחס של הוועדה לגבי הפרקליטות, שגם עבודתה היא חשובה, היא קריטית לכל העקרונות שקבעתי קודם, אבל יחד עם כל זאת, צריך לזכור, ובטח המקום הזה יודע, אף אחד לא חסין מביקורת, ביקורת היא דבר חיובי, היא כלי ניהולי, כך צריך לראות אותה, כדי, שוב, וזה הדבר הכי חשוב, להבטיח את אמון הציבור במערכות המדינה כולה.
יואל חסון: תודה רבה לכולכם על ההשתתפות.
יואל חסון: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה לענייני ביקורת המדינה בנושא פירוק עמותת אמנות לעם.
יואל חסון: נושא עמותת אמנות לעם התפרסם והיה על סדר-היום בחודשים האחרונים.
יואל חסון: התברר שמשהו קורה בעניין הזה, ואנחנו רצינו בוועדה לביקורת המדינה להבין מה קורה ומה הסיבות - גם לעצירת התקציבים, גם להחלטה על הפירוק, גם להחלטות אחרות שנבעו בהמשך מהעניין הזה.
יואל חסון: אמנות לעם היא עמותה שפעילה שנים רבות, בעיקר כפי שאתם יודעים – ודאי מי שנוכח כאן ועוסק בזה רוב הזמן – בהבאת תרבות לפריפריה ולנקודות בהן צריך לעודד ולהביא יותר תרבות, אמנות, וכל היוצא בדברים האלה.
יואל חסון: ממה שהשתמע ועלה באמצעי התקשורת, במכתבים אחרים שגם הגיעו למבקר המדינה, לוועדה לביקורת המדינה, חשבתי כיושב-ראש הוועדה לביקורת המדינה שראוי להעלות את העניין הזה ולנסות להגיע, אפשר לומר לחקר האמת או להבהרת העובדות, להבין בדיוק מה קרה ומה אירע בשנה וכמה חודשים האחרונים.
יואל חסון: נמצאים איתנו נציג המבקר ונציגים נוספים, כמובן שרת התרבות והספורט, ומנכ"לית המשרד – שהיא בהופעה ראשונה בוועדה לביקורת המדינה.
יואל חסון: הייתי מבקש מהשרה בשלב הראשון להציג את המצב היום, כפי שאת רואה אותו מבחינת אמנות לעם, ונתחיל בדיון.
יואל חסון: שרת התרבות והספורט לימור לבנת: קודם כול, אני מודה לך על כינוס הדיון.
יואל חסון: אני רוצה רק לתקן אותך.
יואל חסון: עמותת אמנות לעם לא נמצאת בפירוק - כדי לתקן את הרישה של הדברים ואולי גם בסדר-היום.
יואל חסון: לכן, רק להגדיר את הנושא – לא מדובר בפירוק עמותת אמנות לעם, אבל לזה תתייחס אחר כך כמובן היועצת המשפטית.
יואל חסון: אני אפתח את דבריי ואומר כך.
יואל חסון: בדצמבר 2008 התקבל מכתב מהסגנית הבכירה לחשב הכללי באוצר, רואת-חשבון סיגלית סייג, שבו היא כותבת: "בהתאם לחשב משרד המדע, התרבות והספורט" – אני מייד אתן לך אותו – "בהתאם למידע שהתקבל בעניין העמותה שבנדון, קיים חשש ממשי כי הועברו כספים לעמותה שבנדון בהיקפים גדולים בצורה לא תקינה, בין היתר שלא בהתאם למבחן התמיכה ולכאורה תוך התערבות ישירה בפעילות העמותה ותוך ניסיון ליצור העדפה של פעילות מסוג מסוים, שלא בהתאם למבחן התמיכה.
יואל חסון: לאור חומרת הנושא אבקשך בשלב זה לחייב את הכספים שאושרו לעמותה בוועדת התמיכות ולא לבצע העברות כספים נוספות לעמותה עד להודעה חדשה בנושא.
יואל חסון: " אתה יכול לקבל את המכתב.
יואל חסון: מדובר כאן, כאמור, במכתב שנכתב – בהנחיה שניתנה בדצמבר 2008.
יואל חסון: להזכירך, אדוני היושב-ראש וחברי הוועדה, אני נכנסתי לתפקידי כשרת התרבות ב- 1 באפריל 2009.
יואל חסון: ההנחיה הזאת, אפוא, ניתנה לפני שנכנסתי לתפקידי כשרת תרבות.
יואל חסון: ובכן, זה מאוד קל לתקוף פוליטיקאים, זה גם מאוד סקסי לתקוף פוליטיקאים מאשר אנשי מקצוע, וכנראה שזו גם הסיבה שבגינה היה ניסיון לתקוף אותי אישית על-ידי חברי הנהלת אמנות לעם, טענות שהן חסרות-שחר, אבל המציאות היא מאוד פשוטה.
יואל חסון: אני לא הייתי מעורבת בשום החלטה – לא קודם לכניסתי לתפקידי, כמובן, וגם לאחר כניסתי לתפקידי.
יואל חסון: הפעילות הבלתי תקינה הזאת שאליה מתייחסת סגנית החשב הכללי התרחשה בתקופת כהונתו של השר שקדם לי.
יואל חסון: גם לאחר כניסתי לתפקידי כל ההחלטות נתקבלו על-ידי הצוות המקצועי של המשרד, היינו ועדת התמיכות, היועצת המשפטית, חשבת המשרד וכל אנשי המקצוע של המשרד.
יואל חסון: אני רוצה להוסיף ולומר.
יואל חסון: אדוני היושב-ראש וחברי הכנסת, אין דבר חשוב ביותר בעיני מבחינת הפעילות – כמובן מעבר לפעילות התרבות וכולי – אבל פעילות התרבות בפריפריה היא נושא מרכזי על סדר-יומי ועל סדר-יומו של המשרד, על-פי הנחייתי וגם על-פי החלטת הממשלה לאזורי עדיפות.
יואל חסון: אבל מעבר להחלטת הממשלה, זו גם ההנחיה שאני נתתי עם היכנסי למשרד.
יואל חסון: הפעילות של אמנות לעם התבצעה במשך שנים ארוכות מאוד.
יואל חסון: אני אפילו לא יודעת לומר כמה, אבל אני חושבת שמזה כ-50 שנה מתבצעת פעילות אמנות לעם.
יואל חסון: אמנות לעם היא עמותה, ולמעשה היא איננה חלק מהמשרד אלא עמותה שעומדת בפני עצמה ולמעשה פעלה כספק יחיד, על-פי תקנה תקציבית שרק היא ניגשה אליה.
יואל חסון: יכלו לכאורה להיכנס או לבקש באותה תקנה תקציבית גם עמותות אחרות תמיכה, אבל לא היו כאלה והיא למעשה פעלה באופן יחיד.
יואל חסון: בתקופת כהונתי הקודמת כשרת תרבות, אמנות לעם פעלה.
יואל חסון: אני מעולם לא התערבתי בפעולתה, היא פעלה, לפחות לכאורה, בצורה תקינה – לא שידעתי על משהו אחר.
יואל חסון: אחר כך התברר שהיו שם בעיות כאלה ואחרות שהידרדרו במהלך השנים האחרונות כהנה וכהנה.
יואל חסון: אני לא אכנס לזה כרגע.
יואל חסון: מכל מקום, לצערי הרב, אותה פעילות חשובה מאוד של אמנות לעם – סדרות של הצגות בפריפריה, פעולות שונות, אירועים שונים וכולי – הפעילות הזאת לא התבצעה כהלכה.
יואל חסון: אפשר לראות את הדברים במכתבה של רואת-חשבון סיגלית סייג, כאמור.
יואל חסון: אני ראיתי לעצמי חובה – כמי שעומד בראש משרד התרבות – להמשיך את הפעילות הזאת שכאמור שותקה, ועל כן המשרד מצא דרך אחרת כדי לפעול, ואנחנו אכן מצאנו אותה.
יואל חסון: אם תרצה, אחר כך נוכל לפרט.
יואל חסון: במהלך החודשים שבהם כאמור, אמנות לעם לא פעלה על-פי החלטת ועדת התמיכות, לא עברו לה תקציבים נוספים, ומייד גם הדברים יובהרו.
יואל חסון: במהלך אותה תקופה אני מיניתי ועדה שניסתה לגשר על הפערים ולאפשר את המשך פעילותה של אמנות לעם.
יואל חסון: בראש הוועדה עמד אברהם נתן, שיושב כאן איתנו.
יואל חסון: אברהם נתן הוא חבר המועצה לתרבות ולאמנות ויושב-ראש המדור לתרבות בקהילה מזה שנים ארוכות, והוא ניסה לגשר על אותם פערים יחד עם איתמר גורביץ', שהוא מנכ"ל פורום מוסדות תרבות שמאגד בתוכו כ- 300 מוסדות תרבות, יחד עם גיא אטיאס שהוא התקציבן של משרד התרבות.
יואל חסון: לגבי פעולת הוועדה, אברהם נתן, אני מניחה, יוכל לאחר מכן לפרט מה אירע במסגרת עבודת הוועדה.
יואל חסון: הוא בא בדברים כמובן עם חברי הנהלת אמנות לעם.
יואל חסון: כל טענה מהטענות שנשמעו, ודאי יישמעו בהמשך – אני בזה אסיים את דבריי – כל טענה על ניסיון שלי להשתלט על העמותה או להכניס גורמים פוליטיים, היא מופרכת מעיקרה, לא היה ולא נברא, אבל כאמור קל להשתלח בפוליטיקאים, זה הדבר הקל ביותר והפשוט ביותר.
יואל חסון: אבל כמובן, אני מניחה שעוד יישמעו טענות כהנה וכהנה, אנחנו נשיב עליהן.
יואל חסון: מכל מקום, אני הייתי מבקשת ומציעה – כי אני לא מעוניינת להיכנס לגופם של דברים – אני הייתי מציעה שמי שעסק בנושא הזה מהיום הראשון, וזה הגורם המקצועי והמוסמך במשרד, היועצת המשפטית הדס פרבר, היא תתאר כאן את השתלשלות העניינים למן הרגע הראשון – היא נמצאת כאן איתנו – וזה יהיה הדבר הנכון לעשותו.
יואל חסון: אני אשמח שתפרטי לנו את מהלך הדברים מהצד שלך.
יואל חסון: הדס פרבר: תודה רבה.
יואל חסון: מאז שאני יועצת משפטית של תחום התרבות, 2006, עברתי כבר שלושה דוחות ביקורת על אמנות לעם – כל שנה היה דוח ביקורת אחר.
יואל חסון: היה ב- 2006, היה ב- 2007 והיה גם ב- 2008, כש- 2008 זה בעצם דוח הביקורת שבגללו נשללה מהעמותה בסופו של דבר התמיכה לשנת 2009.
יואל חסון: כתוצאה ממנו גם נשלל מהעמותה אישור הניהול התקין לשנת 2010 על-ידי רשם העמותות.
יואל חסון: המסקנות שעולות מהדוח – אחרי כן אני אפרט אותן קצת יותר – העלו ש"כספי התמיכות שקיבלה העמותה נוצלו למטרות זרות, בניגוד למבחן התמיכה ולאחר שהתברר שהעמותה מתנהלת באופן בזבזני, לא יעיל, לא תקין ובניגוד למבחני התמיכה.
יואל חסון: " נעשו ניסיונות להגיע לפתרון חלופי, וכיוון שלא הצלחנו להגיע לכך, לא היתה ברירה אלא לשלול את התמיכה מהעמותה.
יואל חסון: היו"ר יואל חסון: מה זה פתרונות חלופיים?
יואל חסון: הדס פרבר: אני אגיע לזה.
יואל חסון: יש פה סיפור ארוך ומורכב מאוד, עובדתית.
יואל חסון: נעשו פה הרבה מאוד ניסיונות להעלות את העמותה על איזשהו מסלול תקין כי העמותה הזאת מאוד חשובה למשרד, כמו שהשרה פירטה.
יואל חסון: היו"ר יואל חסון: אבל צריך לומר שדוחות הביקורת שאת מדברת עליהם וההערות שהיו, הם היו לגבי איזושהי הנהלה מסוימת שהיתה בתקופה מסוימת.
יואל חסון: הדס פרבר: לא.
יואל חסון: היו"ר יואל חסון: מה לא?
יואל חסון: אני יודע - - - בנצי מורדוב: מה לא?
יואל חסון: שקר.
יואל חסון: הדס פרבר: התשובה היא שלא.
יואל חסון: היו שלושה דוחות.
בנצי מורדוב: אבל אי-אפשר לשקר.
בנצי מורדוב: הדס פרבר: דוחות הביקורת של 2006 ו- 2007 אכן התייחסו – יש לי את ההחלטות שלכם - - - היו"ר יואל חסון: בלי קריאות ביניים, אני מבקש.
בנצי מורדוב: בנצי מורדוב: כן, אבל אי-אפשר לשקר.
בנצי מורדוב: אבירם בלזר: יועצת משפטית צריכה לדייק בעובדות.
בנצי מורדוב: היו"ר יואל חסון: סליחה, אדוני, אני מבקש ממך, בלי קריאות ביניים.
בנצי מורדוב: כל אחד יקבל את זכותו לדבר.
בנצי מורדוב: אבירם בלזר: היא לא פוליטיקאית.
בנצי מורדוב: היו"ר יואל חסון: סליחה, אני מבקש.
בנצי מורדוב: בנצי מורדוב: זה לחקירה משטרתית.
בנצי מורדוב: הדס פרבר: הדוחות של 2006 ו- 2007 אכן מתייחסים להנהלה אחרת.
בנצי מורדוב: הדוח של 2008, כותרתו הרשמית היא פרויקטים שבוצעו במגזר הערבי במחצית השנייה של שנת 2008.
בנצי מורדוב: הדוח הזה מתייחס בין השאר לתקופה שבה מכהן הוועד הנוכחי.
בנצי מורדוב: בנצי מורדוב: לא נכון.
בנצי מורדוב: הדס פרבר: הוועד הנוכחי נכנס לתפקידו בין השנים 2007 לאוגוסט 2008.
בנצי מורדוב: דוח הביקורת מתייחס לתקופה שהם היו חברי ועד מנהל.
בנצי מורדוב: היו"ר יואל חסון: מאה אחוז.
בנצי מורדוב: תמשיכי.
בנצי מורדוב: הדס פרבר: העמותה הזאת, לא רק שהיא עשתה תפקיד מאוד-מאוד חשוב למשרד, היא היתה גם מונופוליסט, וזה בעצם הקו המרכזי פה.
בנצי מורדוב: המשרד עשה הרבה מאוד מאמצים להעלות את העמותה הזאת לניהול תקין, לשמור עליה בחיים, לא לשלול ממנה את התמיכות, בגלל שלא היה גוף אחר שעשה את התפקיד.
בנצי מורדוב: למעשה, כל גוף תרבות אחר שהיו כנגדו כאלה דוחות, לא היו נותנים לו להגיע לדוח הביקורת השנתי השלישי, היו עוצרים אותו כבר בדוח הביקורת הראשון.
בנצי מורדוב: חלק מההתנהלות של המשרד היתה במטרה לקיים את הגוף הזה כי לא היתה אלטרנטיבה אחרת.
בנצי מורדוב: דיברנו על הוועד המנהל.
בנצי מורדוב: הוועד המנהל שנכנס לתפקידו בין השנים 2007 ועד אוגוסט 2008 אינם אנשי תרבות, וזה אחד מהדברים שבסופו של דבר הביאו להתנהלות הבעייתית, הבזבזנית, הלא תקינה של העמותה.
בנצי מורדוב: אנשים שאין להם קשר לתרבות, אנשים שאין להם שום קשר לפריפריה וכתוצאה מכך, מה שהעמותה הזאת עשתה בסופו של דבר – אין לזה לא קשר לתרבות וגם לא יותר מדי קשר לפריפריה.
בנצי מורדוב: לקראת אמצע שנת 2008 קיבלה העמותה תקציב למגזר הערבי.
בנצי מורדוב: היתה החלטת ממשלה שנתנה תוספת העדפה מתקנת לפעילויות תרבות במגזר הערבי.
בנצי מורדוב: לפי החלטת השר דאז, מג'אדלה, החלק הארי מהתקציב הלך לאמנות לעם.
בנצי מורדוב: אמנות לעם התחילה באותה תקופה לעשות שורה ארוכה מאוד של פרויקטים שאחרי זה התבררו כרחוקים מאוד מפרויקטים של תרבות.
בנצי מורדוב: היו"ר יואל חסון: כמו מה?
בנצי מורדוב: מה זאת אומרת?
בנצי מורדוב: הדס פרבר: למשל, מה שהוצג כאירועי תרבות לילדים היה יום כיף בפארק המים באשקלונה.
בנצי מורדוב: היו הרבה מאוד הוצאות על שכירת גמלים, על כיבודים, דיברו איתנו על שחיטת כבשים, על כובעים, על חולצות.
בנצי מורדוב: האמנים קיבלו חלק מזערי מזה, כל השאר הלך לצילומים, לתיעוד, לווידיאו, לפלקטים, כל הצד ההפקתי שאין לו שום קשר לתרבות.
בנצי מורדוב: כל הפעילויות האלה נעשו בהנחתות מלמעלה.
בנצי מורדוב: אמנות לעם, בפעילות הרגילה שלה, עובדת עם ועדות רפרטואר שחברים בהן אנשי מקצוע ואנשי ציבור.
בנצי מורדוב: לא היו ועדות רפרטואר לפרויקטים האלה, הם התקבלו בהחלטה מלמעלה של לשכת השר, יחד עם המנכ"ל דאז – גם המנכ"ל היום – של אמנות לעם.
בנצי מורדוב: לא נעשתה בדיקת מחירים, הספקים הוכתבו מלמעלה, לא נעשתה שום בדיקה האם המחירים שלהם סבירים או שאפשר לקבל את השירותים האלה באופן יותר זול או יותר חסכוני.
בנצי מורדוב: נכללו שם הרבה מאוד פעילויות שלא אושרו בכלל לתמיכה.
בנצי מורדוב: המהלך הרגיל של התמיכה באמנות לעם מצריך תוכנית עבודה שמאושרת על-ידי מדור תרבות בקהילה של מועצת התרבות.
בנצי מורדוב: בוצעו פעילויות שלא אושרו.
בנצי מורדוב: לא אושרו גם על-ידי ועדת התמיכות.
בנצי מורדוב: שיעור הסבסוד שהיה לאירועים האלה היה מאה אחוז.
בנצי מורדוב: האירועים האלה – לא הרשויות המקומיות השתתפו בהם, לא נמכרו אליהם כרטיסים, הם היו בחינם לגמרי, כולל כיבוד, ולחלוטין באופן שחורג מההתנהלות הרגילה של אמנות לעם.
בנצי מורדוב: אריה אלדד: זה הוגש אי פעם ליועץ המשפטי לממשלה כדי שיבדוק חשד לפלילים?
בנצי מורדוב: הדס פרבר: כן, אדוני.
בנצי מורדוב: בסוף דצמבר 2008 התקיימה ישיבה של המדור לתרבות בקהילה שבה הוצגה איזושהי תוכנית עבודה משלימה לפרויקטים במגזר הערבי אחרי שהתקבלה תוספת תקציב.
בנצי מורדוב: כל הדברים שאני כרגע מתארת נאמרו אז באותה ישיבה על-ידי יושב-ראש הוועד המנהל דאז, גיורא רוזן, ורואה-החשבון של העמותה.
בנצי מורדוב: כתוצאה מהדברים האלה עצר משרד החשב הכללי את התמיכה באותו מכתב שהשרה הקריאה קודם.
בנצי מורדוב: אני העברתי את החומר ליועץ המשפטי לממשלה.
בנצי מורדוב: אחרי כן, כשהיה דוח החשב המלווה, גם הוא הועבר ליועץ המשפטי לממשלה.
בנצי מורדוב: אחרי עצירת התמיכה החליט החשב הכללי – זה הכול החלטות של החשב הכללי, לנו אין שום סמכות מסמכותו של החשב הכללי – החליט לאפשר המשך פעילות של העמותה בתנאי שימונה לה חשב מלווה.
בנצי מורדוב: מונה לעמותה חשב מלווה, ובמארס 2009 החליטה סגנית החשב הכללי גם על החזרת התמיכה.
בנצי מורדוב: היו"ר יואל חסון: למה?
בנצי מורדוב: אם מונה חשב מלווה, למה לא נתנו לניסיון הזה צ'אנס?
בנצי מורדוב: קריאה: החזירו את התמיכה.
יואל חסון: להחזיר את התמיכה.
יואל חסון: לא הבנתי, סליחה.
יואל חסון: הדס פרבר: להחזיר את התמיכה.
יואל חסון: כידוע, תקציב המדינה של 2009 התקבל רק ביולי, העמותה לא קיבלה מקדמות כמו שאר גופי התרבות.
יואל חסון: היה דיון מאוד-מאוד ארוך, מאוד בעייתי, לגבי תשלום התמיכות של 2009 לגבי סגירת החשבון לשנת 2008.
יואל חסון: העמותה – כמו כל עמותה – נדרשת להגיש בסוף שנה דוח פעילות, דוח תקציבי על מה שהיא עשתה כדי לקבל את יתרת כספי התמיכה.
יואל חסון: העמותה הגישה כל פעם דוח אחר.
יואל חסון: מספרים השתנו, כל פעם היו אומרים לנו – אבל זה לא הגיוני, זה לא יכול להיות, זה לא מה שאושר – היינו מקבלים דוח אקסל אחר, עם מספרים אחרים.
יואל חסון: החשב המלווה שנדרש להתערב אמר: אין לי מה לעשות, אני לא מצליח להשתלט עליהם, ככה בדברים האלה.
יואל חסון: מה זאת אומרת לא מצליח להשתלט?
יואל חסון: הרי לחשב יש סמכות ולא ניתן להוציא תקציבים ללא חשב, מה זה הוא לא משתלט?
בנצי מורדוב: היא לא מדייקת.
בנצי מורדוב: אבירם בלזר: המשרד פיטר את החשב הזה.
יואל חסון: חברים, החשב הזה, במידה והוא מקבל את הסמכות – יש לו אחריות וגם סמכות – הוא יכול, על פניו, להקפיא את היכולת של העמותה בכלל לעבוד, אז כנראה שהוא לא מילא את תפקידו כי הוא סיים את תפקידו?
יואל חסון: זה מה שקרה בסוף?
יואל חסון: הוא מונה לחצי שנה.
יואל חסון: הוא פוטר או לא פוטר?
יואל חסון: אבירם בלזר: הוא פוטר.
הדס פרבר: לא, לא פוטר.
הדס פרבר: הוא מונה לחצי שנה והמינוי שלו הסתיים.
הדס פרבר: לא החלפנו אותו.
הדס פרבר: אבירם בלזר: כי הוא כתב שאסור לכם להתערב בעמותה?
הדס פרבר: הוא כתב שאסור לכם להתערב בעמותה ולכן הוא פוטר?
הדס פרבר: סליחה, אנחנו לא ממנים חשבים מלווים.
הדס פרבר: היו"ר יואל חסון: אני שואל שאלה, לא נראה לי ברור כי נראה לי לא הגיוני.
הדס פרבר: קריאה: שאלה טובה, אדוני היושב-ראש.
הדס פרבר: היו"ר יואל חסון: סליחה, חברים.
הדס פרבר: אני מבקש, אדוני.
הדס פרבר: אני אומר לך שאני יודע שחשבים בדרך כלל לא ממונים רק לחצי שנה.
הדס פרבר: זה נראה לי לא הגיוני אצל חשבים אחרים, וזאת סוגיה שמעניין יהיה לבדוק אותה.
הדס פרבר: אני לא מכיר סיפור שמינו חשב לחצי שנה מראש, שקבעו שהוא יהיה לחצי שנה.
הדס פרבר: זה נראה לי מאוד מוזר.
הדס פרבר: דליה מרגלית: גם המינוי הוא לחצי שנה.
הדס פרבר: היו"ר יואל חסון: אז יכול להיות שאני לא יודע.
הדס פרבר: קריאה: עם אופציה להארכה.
הדס פרבר: אורי אורבך: מי מינה את החשב?
הדס פרבר: היו"ר יואל חסון: אני שואל שאלה.
הדס פרבר: כשהחשב בא ואמר, אני לא משתלט עליהם, כפי שתיארת, מה עשיתם?
הדס פרבר: הדס פרבר: אני אקרא מה החשב מדווח לחשבת המשרד.
הדס פרבר: אנחנו לא מדברים כרגע על ההוצאות לשנת 2009, אנחנו מדברים על הדוחות, על הדיווח על תוכנית העבודה בשנת 2008, לפני שהוא נכנס לתפקידו.
הדס פרבר: "אמנות לעם עובדת על הכנת הדוחות כבקשתך.
הדס פרבר: כפי שנוכחת במפגשים הקודמים שלך עם מנכ"ל אמנות לעם, הם מתקשים להכין את החומר באופן בהיר, והנטייה היא להציג את החומר בעמימות.
הדס פרבר: נראה לי שהם טרם הפנימו את דרישותייך לקבל מידע מלא ובשקיפות.
הדס פרבר: " בנוסף לכך, באותו שלב אמנות לעם התחילה לעכב תשלומים לגופי התרבות.
גאלב מג'אדלה: קיים גורם - - -
יואל חסון: חבר הכנסת מג'אדלה, בגלל שאתה מתערב אני חייב להבהיר.
יואל חסון: מכיוון שבהגדרה בחוק יש הגבלה לגבי השתתפות של שר לשעבר – במיוחד שזהו דיון רלוונטי למשרד שהוא היה בו – צריך לומר שלפי חוות-הדעת של היועץ המשפטי של הוועדה אתה רשאי להיות בדיון הזה, אתה רשאי גם להביע את עמדתך.
יואל חסון: אתה פה לא על תקן חבר ועדה, אין לך זכות הצבעה או שום אפשרות להשפיע על סיכום הדיון הזה והחלטת הדיון הזה, אבל אתה יכול כ"עד מומחה" להגיד אחר כך את דעתך בעניין הזה, אבל שוב, לא כחבר ועדה.
יואל חסון: הייתי חייב להבהיר זאת לפרוטוקול, מבחינה משפטית.
יואל חסון: גאלב מג'א'דלה: כבוד היושב-ראש, אנחנו בדקנו את זה בטרם אתה עשית את המאמץ הגדול הזה - כדי לא לסבך אותך ואת הוועדה - עם כבוד מנהלת הוועדה.
יואל חסון: באנו מוכנים למה שאתה אומר כרגע, כי אני בתור חבר הוועדה רוצה לשמור על כבוד הוועדה ועל מעמדה ועל אמינותה.
יואל חסון: לכן אנחנו בדקנו את זה מראש.
יואל חסון: היות וידעתי שיהיו פה המון דברים מגמתיים, שקריים – כולל מהדרג המקצועי כביכול, שהוא עכשיו נושא מטעם השרה את המקצועיות – לכן באתי.
יואל חסון: אם הייתי בטוח שהדברים יתנהלו אמיתית ולא יהיו פה סילופים ושקרים, תאמין לי, לא הייתי בא אפילו, אבל אני הרי מכיר את ההצגה הזאת.
יואל חסון: אורי אורבך: טוב שבאת.
יואל חסון: גאלב מג'אדלה: מצוין.
יואל חסון: בשביל זה באתי.
יואל חסון: היו"ר יואל חסון: מאה אחוז.
יואל חסון: אתה בהמשך הדיון תוכל להתייחס.
גאלב מג'אדלה: לחשוף לך את השקרים.
גאלב מג'אדלה: אורי אורבך: אחרת היינו נתקעים עם שקרים.
גאלב מג'אדלה: אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, האם הייעוץ המשפטי נתן את דעתו על ניגוד עניינים אפשרי בין חבר ועדה ונאשם פוטנציאלי?
גאלב מג'אדלה: גאלב מג'אדלה: נתן את דעתו.
גאלב מג'אדלה: אורי אורבך: מה פוטנציאלי פה?
גאלב מג'אדלה: הנאשם או חבר הוועדה?
גאלב מג'אדלה: היו"ר יואל חסון: היועצת המשפטית, תמשיכי בבקשה.
גאלב מג'אדלה: גאלב מג'אדלה: זה רק עדות בשבילי כשזה בא מצידך.
גאלב מג'אדלה: היו"ר יואל חסון: תודה, חבר הכנסת מג'אדלה.
גאלב מג'אדלה: הדס פרבר: באותו זמן העמותה התחילה לעכב או לא לשלם בכלל את החובות לגופי התרבות, למרות שהיה להם כסף לכך, ובניגוד גם להנחיות החשב המלווה הם באופן עקבי עשו את זה ביחס לגופי התרבות.
גאלב מג'אדלה: כי למנהל ה"קאמרי" ולמנהלת "הבימה" יש טלפון פתוח ודלת פתוחה אצל המנכ"לית ואצל שרת התרבות.
גאלב מג'אדלה: גאלב מג'אדלה: היא יועצת משפטית.
גאלב מג'אדלה: כל הזמן אתה מעביר לה פתקים.
גאלב מג'אדלה: היו"ר יואל חסון: חבר הכנסת מג'אדלה.
גאלב מג'אדלה: אתה לא יכול להעביר לה פתקים כל הזמן.
גאלב מג'אדלה: היו"ר יואל חסון: חבר הכנסת מג'אדלה, אמרתי לך, אתה פה לא בתקן חבר ועדה.
אריה אלדד: את זה תגיד לעורכי-הדין שלך אחר כך.
אריה אלדד: היו"ר יואל חסון: סליחה.
אריה אלדד: באמת.
אריה אלדד: מספיק עם זה.
אריה אלדד: בבקשה, ואתה יכול להעביר לה איזה פתקים שאתה רוצה.
אריה אלדד: קריאה: החוק מאפשר את זה.
אריה אלדד: היו"ר יואל חסון: יש לך חסינות להעביר פתקים.
אריה אלדד: הדס פרבר: למשל, היו תשלומים שהחשב המלווה אישר אותם ואנחנו מגלים שהם לא שולמו.
אריה אלדד: מתקשר מנהל תיאטרון הקאמרי למנהל מינהל תרבות ואומר: אני לא מקבל את הכסף כבר חצי שנה.
אריה אלדד: מנהל מינהל תרבות אומר לו: אני יודע שהחשב המלווה אישר לשחרר את הכסף, מה קורה פה.
אריה אלדד: אנחנו מתקשרים לחשב המלווה, מתקשרים למנכ"ל, מגלים שהמנכ"ל עצר את הצ'ק שכבר היה מאושר על-ידי החשב המלווה.
אריה אלדד: וזה ככה פעם אחרי פעם.
אריה אלדד: העמותה לא שילמה את החובות שלה לגופי התרבות כדי ללחוץ על המשרד.
אריה אלדד: ואני אבהיר, אני כבר שומעת את הטענה הזאת ברקע.
אריה אלדד: אמנות לעם פועלת כך שעל כל פעילות תרבותית היא קודם כול מקבלת את הכסף אצל הרשות המקומית שמזמינה את הפעילות.
אריה אלדד: אמנות לעם מקבלת את הכסף מראש והיא משלמת אותו שוטף פלוס.
אריה אלדד: כלומר, הכסף הזה לגופי התרבות כבר התקבל אצל אמנות לעם, והוא לא הועבר הלאה לגופי התרבות.
אריה אלדד: רק בסוף אפריל 2009, אחרי הרבה מאוד תיקונים, טיוטות, חילופי גרסאות, ישיבות, הגישה העמותה דוח ביצוע לשנת 2008, שלפחות לפי מה שאנחנו עברנו עליו הוא משקף את מה שאושר לה.
אריה אלדד: אני אגיד כאן – לפי הבדיקה שלנו, העמותה קיבלה כל מה שהגיע לה לשנת 2008.
אריה אלדד: אין לנו חובות כלפיה.
אריה אלדד: פה אני מגיעה ל- 2009.
אריה אלדד: בחודש יולי הגיש החשב המלווה את דוח הביקורת שנקרא "פרויקטים במגזר הערבי במחצית השנייה של שנת 2008".
אריה אלדד: יש לנו פה עותק ליושב-ראש וגם לחברי הכנסת, למי שירצה.
אריה אלדד: בדוח הביקורת יש ביקורת מאוד קשה על ההתנהלות של העמותה.
אריה אלדד: היו"ר יואל חסון: מי ערך את דוח הביקורת?
אריה אלדד: הדס פרבר: רואה-חשבון איתן שפיר, שהוא החשב המלווה.
אריה אלדד: אני אפרט רק בקצרה את ה"היי-לייטס" כיוון שכבר תיארתי את רוב הליקויים: "בניגוד לתקנה ולסדרי מינהל תקינים ולדברי אמנות לעם, היוזמה והתוכנית לביצוע אירועים נקבעה בהנהלת משרד התרבות ולא על-ידי אמנות לעם.
אריה אלדד: באמנות לעם, בנושאים האלה היתה מעורבות רק של המנכ"ל או של היושב-ראש, לא של גורמים מקצועיים לארגון.
אריה אלדד: באירועים לא נכללו אמנים או ספקים אשר אושרו ברפרטואר אמנות לעם או בהתבסס על מחירי אמנות לעם.
אריה אלדד: לא נעשתה בחירת ספקים, הם כולם הוכתבו מלמעלה.
אריה אלדד: עובדי אמנות לעם לא דיווחו – לא לוועד המנהל, לא לממונים עליהם, פעלו ישירות מול לשכת שר התרבות והמנכ"ל.
אריה אלדד: " על אירועים שאינם אירועי תרבות כבר דיברתי.
אריה אלדד: יום כיף לילדים בפארק המים, תחרויות צילומי ילדים, כיבודים.
אריה אלדד: היה שם דבר שלא קיים בשום פעילות אחרת של אמנות לעם, וזה הוצאות כיבוד בהיקף עצום.
אריה אלדד: היה איזשהו סיפור שכנראה כלל גם שחיטת כבשים.
אריה אלדד: מרוצי גמלים, כובעים, חולצות וזיקוקין.
אריה אלדד: כל מה שעולה מהדוח הזה זו תמונה מאוד קשה של בזבוז כספי ציבור למטרות שלא קשורות בכלל להפצת תרבות בפריפריה, של ניהול שאינו תקין ואינו מקצועי, שפעל לקידום הנושאים שאין בינם ובין הפעילות הנתמכת ולא כלום.
אריה אלדד: רק הדוח הזה כשלעצמו, בלי כל המידע המקיף והמאוד-מאוד יסודי שהגיע אלינו לגבי ניהול העמותה, מצדיק את דחיית הבקשה של העמותה לתמיכה.
אריה אלדד: זה אחד הדוחות החמורים שאני ראיתי כיועצת משפטית של משרד התרבות.
אריה אלדד: היו"ר יואל חסון: מתי קיבלתם את הדוח?
אריה אלדד: הדס פרבר: ביוני 2009.
אריה אלדד: היו"ר יואל חסון: ומה היה סדר הפעולות אחר כך, מבחינת תהליך קבלת ההחלטות?
אריה אלדד: הדס פרבר: אני אתחיל בעמותה.
אריה אלדד: הם סגרו את המשרדים, הם הוציאו את כל העובדים לחופשה מאורגנת, ומאותו שלב גם הפסיקו לשלם לגמרי את החובות לגופי התרבות.
אריה אלדד: אנחנו יודעים שבאותו זמן היו להם בקופה 3.8 מיליון שקלים, כלומר הם יכלו לשלם את הכסף הזה.
אריה אלדד: הם לא נתנו לאף אחד גישה למשרדים, כולל לא לחשב המלווה.
אריה אלדד: בנצי מורדוב: זה לא נכון.
אריה אלדד: יש גבול.
אריה אלדד: הדס פרבר: לדוח שפורסם של החשב המלווה היתה גם טיוטת דוח, שהטילה מסקנות מאוד חמורות על המנכ"ל, אמיר עשבי, והוא הודיע על התפטרותו באותו יום.
אריה אלדד: בפועל, אנחנו יודעים שהוא נשאר בעמותה, הוא יושב פה כרגע.
אריה אלדד: הוא זה שהחזיק את המפתחות למשרדים.
אבירם בלזר: אפשר לראות את הטיוטה הזאת?
אבירם בלזר: אני לא מכיר דבר כזה.
אבירם בלזר: הדס פרבר: תשאל את אמיר, תבקש, הוא יושב על-ידך.
אבירם בלזר: בנצי מורדוב: אין מסמך כזה.
אבירם בלזר: זאת שערורייה.
אבירם בלזר: ישראל גל: אין כזאת טיוטה.
אבירם בלזר: קריאות: - - - קריאה: האמת שגם בג"ץ - - - כלנית שמיר: גם הוגשה לבג"ץ.
אבירם בלזר: היו"ר יואל חסון: חברים.
אבירם בלזר: חברים.
אבירם בלזר: סליחה.