GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סאלם אדברגה: מה זה הדבר הזה?
סאלם אדברגה: כאילו אנחנו לא מסוגלים לנהל.
סאלם אדברגה: כאילו אין בינינו אנשים שיכולים לנהל.
יואל חסון: בעבר היו אנשים שלא יכלו לנהל.
סאלם אדברגה: ידעו לנהל וימשיכו לנהל.
סאלם אדברגה: אני אומר ששעה אחת מוקדם יותר ואפילו כמה שיותר מוקדם, צריך לתת לעסק הזה להתנהל  כי אחרת יש כסף אבל הוא לא יוצא.
עראף מוחארב: ראש הוועדה הממונה, אילן, ראיתי את המצגת ובכל מה שקשור במגזר הערבי הצגת בית הרוס שאתה הרסת.
עראף מוחארב: הייתי מצפה שתציג גן ילדים שאתה בנית, מדרכה שאתה עשית, אבל שום דבר.
עראף מוחארב: בית הרוס, אני לא יודע, יכול להיות שזה מקדם אותך בקרב ציבור מסוים, יכול להיות שלא, ואני מקווה שלא.
עראף מוחארב: הרי מי שישמח לראות בית הרוס, זה רק אדם צמא דם.
יואל חסון: אדוני, הבית הוא בית לא חוקי ונבנה באופן לא חוקי.
יואל חסון: לכן זה בית הרוס, גם אם הוא של יהודי וגם אם הוא של ערבי.
יואל חסון: זה לא קשור לצמא דם או משהו כזה.
עראף מוחארב: אני אתקן.
עראף מוחארב: בשנת 1998 משרד השיכון יזם עם התושבים תוכנית שנקראת 1 על 6, ואנחנו היינו שותפים לבניית התוכנית הזאת.
עראף מוחארב: העירייה עשתה כמעט כל דבר כדי להכשיל את התוכנית ועד עכשיו התוכנית לא הסתיימה.
עראף מוחארב: חלק ממנה כן מאושר.
עראף מוחארב: היכן שהוא הרס את הבית, התוכנית גמורה, מאושרת וקיבלה תוקף ב-2005.
עראף מוחארב: מה עשתה עיריית לוד ומה עשה אדון אילן הררי כדי ליישם את התוכנית?
עראף מוחארב: הרי התוכנית היא לא רק היתרי בנייה אלא אלה כבישים, תשתיות, שירותים.
עראף מוחארב: שום דבר לא נעשה.
עראף מוחארב: אתה לא בא בניקיון כפיים לתוכנית הזאת.
עראף מוחארב: אם היית עושה את הכבישים, בונה את המדרכות, מבצע את התוכנית – וחובתך לעשות את זה – לא הייתה שם בנייה לא חוקית.
עראף מוחארב: אנשים בתוך השכונה פנו לעירייה כדי לקבל היתר בנייה.
עראף מוחארב: מחלקת הנדסה – ויושב כאן מהנדס העיר שיתקן אותי אם אני טועה – אומרת להם שאסור להם לבנות שם.
עראף מוחארב: המצב הוא לא נורמלי.
עראף מוחארב: זאת אומרת, עיריית לוד בכוונה תחילה לא רוצה לאפשר לאנשים לבנות את ביתם בצורה חוקית.
עראף מוחארב: בקשר לארנונה.
עראף מוחארב: אני יודע שארנונה היא מס אינדיבידואלי.
עראף מוחארב: אני לא מבין איך אתה מונע שירותים משכונות שלמות בגלל שאתה חושב שחלק לא משלמים ארנונה.
עראף מוחארב: אני לא מבין את זה.
עראף מוחארב: הרי בשכונת פרדס ניר, שזאת שכונה גדולה עם כמעט אלף בתים, הרבה אנשים משלמים ארנונה.
עראף מוחארב: אני לא מבין איך אתה  – וזה לא חוקי – מונע שירותים מאנשים כי אתה חושב שחלק מהאנשים לא משלמים ארנונה.
עראף מוחארב: הרי זה מס אינדיבידואלי.
עראף מוחארב: אני משלם ארנונה ואתה חייב לתת לי שירותים אבל אתה לא נותן לי אותם.
עראף מוחארב: מצד אחד אתה במצגת שלך אמרת שיש שלווה ודו קיום ואידיליה, אבל מצד שני מהמגזר הערבי עשית שק חבטות.
עראף מוחארב: אני חושב שאתה אדם לא רציני, אני חושב שאתה אדם לא אמין.
עראף מוחארב: ישבתי אתך שבע פעמים ושום דבר לא יצא מזה.
יואל חסון: אמרת דברים מספיק נחרצים.
שבתאי קטש: יושב ראש הוועדה, חברי הכנסת, אני חושב שהכי קל לבוא ולומר כל הזמן שהתושבים לא טובים, התושבים אשמים, חברי המועצה אשמים, ראש העיר אשם, כולם אשמים.
שבתאי קטש: כבר 12 שנים – מאז בחירתו של פנחס עידן – יש תוכניות הבראה.
שבתאי קטש: כל הזמן תוכניות הבראה לעיריית לוד, אבל מעניין הוא שאף פעם לא מצאו את האשם.
שבתאי קטש: כל הזמן המצב חוזר על עצמו.
שבתאי קטש: אין שירותים או יש שירותים,  נתנו קצת פרחים או לא נתנו קצת פרחים.
שבתאי קטש: בפועל העיר לא מתפקדת ואני לא חושב שהבעיה היא ההנהגה.
שבתאי קטש: אני חושב שהבעיה בגדול היא כנסת ישראל, מדינת ישראל, שהיא לא נותנת מספיק דגש על מה שצריך לתת.
שבתאי קטש: היה לנו מינוי ועדה קרואה ראשונה שהכריזו עליה שנכשלה, ועל השנייה אומרים שהיא בדרך.
שבתאי קטש: יש ליושב ראש הוועדה מועד סיום אבל רוצים להאריך את התקופה והשאלה למה רוצים להאריך אותה.
שבתאי קטש: אני לא חושב שהבעיה היא לא התושבים ולא העירייה.
שבתאי קטש: הגיע הזמן שנאמר את האמת.
שבתאי קטש: המדינה לא נותנת את כל היכולות ואת כל הכוחות שהיא צריכה לתת למען העיר.
שבתאי קטש: אני חושב שבחירות זה דבר טבעי, זה דבר שמתבקש.
שבתאי קטש: נתנו לאילן ארבע שנים ויש לו רצון והוא הוכיח שיש לו רצון.
שבתאי קטש: לגבי היכולת, אני סבור שאין לו.
שבתאי קטש: אני חושב שיש לו רצון עז אבל גם לו לא נותנים כלים.
שבתאי קטש: כמו שלנו לא נתנו כלים, לא נותנים גם לו.
שבתאי קטש: אני נבחרתי ב-2002 ואיך שנבחרנו – ועדה קרואה.
שבתאי קטש: יש לכם ועדה קרואה עם תוכניות הבראה.
שבתאי קטש: למה תוכניות הבראה?
שבתאי קטש: אנחנו חותכים בבשר החי לתושבים ולא נתנו להם כלום.
שבתאי קטש: לא, אז תלכו, יש ועדה קרואה.
שבתאי קטש: זאת הדרך.
שבתאי קטש: כל פעם, יש שוט – ועדה קרואה.
שבתאי קטש: יש שוט – תוכנית הבראה.
שבתאי קטש: אני שומע שעד שנה הבאה אין גם קליטת עובדים ואני אומר לך שאני בטוח שגם בשנה הבאה לא תהיה קליטת עובדים.
שבתאי קטש: למה?
שבתאי קטש: כי יש תוכניות הבראה.
שבתאי קטש: תמיד ימצאו תוכניות הבראה לעיר הזאת.
שבתאי קטש: לצערי אני רואה במצגות דברים מסוימים ואני רואה דברים אחרים.
שבתאי קטש: כמו שהזכיר חברי יורם, נסגרים בתי ספר.
שבתאי קטש: הוא לא הזכיר גם את רמלה-לוד שעברה לטובת רמלה, הוא לא הזכיר את המכללה שמועברת לגופים אחרים אבל היא נסגרה.
שבתאי קטש: הוא לא הזכיר עוד הרבה דברים.
שבתאי קטש: יש תוכניות ואני רואה כאן תוכניות.
שבתאי קטש: יואל, התוכניות היו קיימות גם בזמננו.
שבתאי קטש: בפועל צריך לבצע אותן.
שבתאי קטש: לבצע אותן זה מאוד מאוד קשה ואם המדינה לא תיתן כאן יד, אי אפשר לבצע כל כך מהר.
שבתאי קטש: לסיכום.
שבתאי קטש: אני חושב שהגיע הזמן שהמדינה תודה שהיא טעתה, גם בוועדות הקרואות.
שבתאי קטש: צריך לתת לתושבים לבחור את האנשים שלהם כי הם אף פעם לא טועים.
שבתאי קטש: אני חושב שראוי לקיים בחירות בתקופה הקרובה.
זאב אוריאל: אני חושב שיש כאן פספוס מסוים.
זאב אוריאל: האווירה שנוצרה היא לגבי מי המתמודד הבא.
זאב אוריאל: שמעתי את דבריך לגבי הנושא של ועדה קרואה.
זאב אוריאל: אל תשכחו מה גרם למצב שהוועדה הקרואה מתמודדת אתו.
קריאה: גם אתה היית חבר מועצה.
יואל חסון: זה לא יהיה עכשיו חדר מועצת העיר לוד.
קריאה: אתה נותן את רשות הדיבור לחברי מועצה.
יואל חסון: אני לא יודע שהוא חבר מועצה.
קריאה: אז אל תיתן לו לדבר.
קריאה: אל תיתן לכולם.
זאב אוריאל: כל הרשויות של העיר היו לתקופה מאוד קצרה.
זאב אוריאל: צריך להריץ משהו שהוא לאורך תקופה.
זאב אוריאל: את העיר רמלה לא בנו תוך ארבע-חמש שנים אלא רק בקדנציה השנייה התחילו לזוז שם דברים.
זאב אוריאל: היום יש לנו ועדה קרואה ולפי דעתי ועדה קרואה זאת כן מקדמת את הפרוייקטים בעיר.
זאב אוריאל: צריך לתת לה יותר זמן למרות שיש כאן אנשים שחושבים שלא.
זאב אוריאל: בואו נשמע את כלל הציבור בעיר.
יורם מרציאנו: אתה אחראי על המינהלה של לוד.
יורם מרציאנו: על זה אני מדבר.
יורם מרציאנו: האם זה ראוי?
יורם מרציאנו: מועצה שפוזרה נותנת תפקיד.
יורם מרציאנו: אתה מבין למה אתה מדבר?
יורם מרציאנו: כי הוא קיבל תפקיד.
יורם מרציאנו: חוצפה.
זאב אוריאל: הוועדה הקרואה קיימת קרוב לשלוש וחצי שנים וכחבר מועצה לשעבר, מה שראיתי, ראיתי את הנזק שגרמו חברי המועצה שהיו אתי.
זאב אוריאל: להציל את העיר, זה להריץ דבר לאורך זמן.
יואל חסון: ארבע שנים זה לא זמן מספיק?
זאב אוריאל: צריך לתת לה עוד זמן.
יעקב ליצמן: אני נציג שכונת רמת אשכול בלוד, שכונה שהפכו למחנה פליטים.
יעקב ליצמן: אנחנו משלמים מסי עירייה כמו כל תושבי העיר והם לא משקיעים אפילו פרומיל בשכונה הזאת.
יעקב ליצמן: השכונה הזאת היא מתחת לכל ביקורת.
יעקב ליצמן: המצב הביטחוני מתחת לכל ביקורת.
יעקב ליצמן: אין שכונה בעיר שאין לה לוח מודעות, אין שכונה בעיר שאין לה טלפון ציבורי.
יעקב ליצמן: הם הפכו אותנו למחנה פליטים אבל במחנה פליטים יותר טוב לחיות מאשר לגור ברמת אשכול בלוד.
יעקב ליצמן: אני תושב לוד במשך 62 שנים, בעשר השנים האחרונות אני גר במחנה פליטים.
יעקב ליצמן: איפה הכסף שאני משלם ארנונה?
יעקב ליצמן: שישקיעו פרומיל ברמת אשכול.
יעקב ליצמן: לא כבישים, לא ביטחון, לא משטרה.
יעקב ליצמן: 62 שנים אני תושב לוד.
יעקב ליצמן: מ-20 במרץ 1948 אני בעיר לוד ובעשר השנים האחרונות אני גר בגטו.
יעקב ליצמן: את זה אתם לא יודעים.
אבלין דהאן: הייתי יושבת ראש ועד עיריית לוד ואני זאת שעשיתי את כל הבלגן בזמנו של בני רגב.
אבלין דהאן: אני הייתי בעד ועדה קרואה.
ליה שטינברג: פעלנו ביחד.
אבלין דהאן: זה לא אומר שאם ראש עיר אחד לא הצליח, אז כל ראשי הערים לא יצליחו.
אבלין דהאן: גם ועדות קרואות שהיו לנו, שבזמנו אני נלחמתי כדי שיביאו אותן, הן לא הצליחו.
אבלין דהאן: כמובן שגם הררי לא מצליח.
אבלין דהאן: הוא מתגאה בתוכנית הבראה אבל תוכנית ההבראה האחרונה שהייתה, הייתה מי יהיה בעד יושב ראש הוועד ההוא או מי היה בעד יושב ראש הוועד השני.
אבלין דהאן: עזבו עובדים נהדרים, עובדים שעבדו, ונשארו מחלקות ללא מנהלים וללא ראשי אגפים מפני שהם פוטרו.
אבלין דהאן: עובדים שלא עבדו נשארו במערכת.
אבלין דהאן: אדון הררי, אל תתגאה על תוכנית ההבראה שלך.
אבלין דהאן: תוכנית ההבראה שלך לא הייתה תוכנית הבראה.
אבלין דהאן: בואו נספר כמה בתוכנית ההבראה היו אנשים שכבר עזבו לפני שלוש, ארבע וחמש שנים והם היו רשומים בתוכנית.
אבלין דהאן: תספר את האמת על כל תוכנית ההבראה שעשית.
אבלין דהאן: לדעתי צריך לקיים בחירות בעיר לוד.
אבלין דהאן: זה לא אומר שאם ראש אחד נכשל, אז ראש עיר אחר גם הוא ייכשל.
אבלין דהאן: אנחנו עיר חזקה, תושבים חזקים, תושבים שאיכפת להם מהעיר, ואני חושבת שעל פי חוק צריכות להתקיים בחירות בעיר לוד וללא דיחוי.
יואל חסון: אם מחר יהיו בחירות בעיר לוד, מה יהיה אחוז ההצבעה של התושבים?
יורם מרציאנו: שבעים אחוזים, שמונים אחוזים.
אבלין דהאן: שבעים אחוזים.
יורם מרציאנו: יהיה אחוז גבוה.
יורם מרציאנו: יש סקר של מאגר מוחות שאומר ששבעים אחוזים מהציבור בלוד רוצה בחירות.
אבלין דהאן: נתת כאן את רשות הדיבור לאנשים שקיבלו תפקידים מהררי, למרות שלאדון הררי אסור לתת תפקידים לאף אחד.
יואל חסון: אני מבקש ממך לא לקרוא לו אדון הררי.
יואל חסון: את יכולה לקרוא לו מר הררי.
יואל חסון: הוא מר הררי.
אבלין דהאן: מר.
אבלין דהאן: אתה צודק.
אבלין דהאן: הוא מר.
אילן הררי: ועד הורים, כל האנשים עובדים בהתנדבות ואין כאן אחד שדיבר וקיבל תפקיד.
אבלין דהאן: אתה נתת להם תפקידים ולכן הם רתומים אליך.
אבלין דהאן: לכן אתה הבאת לכאן אנשים שידברו בעדך, אבל צא לעיר ונראה כמה תושבים בעדך.
אבלין דהאן: אדון מר.
יואל חסון: לא, את לא תעשי לי כאן הצגות.
אבלין דהאן: חוץ מלשתול פרחים שמתים בחורף או בקיץ, הוא לא עשה שום דבר.
רפאל פריינטה: עבדתי בזמנו בעיריית לוד כמנהל פרוייקטים ואני עומד לומר כאן דבר והרבה ירימו גבה.
רפאל פריינטה: אני לא נגד יושב ראש הוועדה הקרואה אלא ההפך הוא הנכון.
רפאל פריינטה: הבעיה אצלנו בעיר לוד – אני מגדיר אותה כקבוצת כדורגל – היא לא המאמן אלא השחקנים.
רפאל פריינטה: תביא עוד עשרה ראשי ערים ללוד, שום דבר לא יעזור.
רפאל פריינטה: אותם שחקנים שאני מגדיר אותם כמנהלים בכירים בעיריית לוד – ושוב, שיהיה כתוב בפרוטוקול שמדובר במאפיה גדולה, קומבינות, שחיתויות ומה שאתה רוצה.
רפאל פריינטה: כשהייתי מנהל פרוייקטים בעיריית לוד, עבודה בבית ספר ב-120 אלף שקלים, אני עשיתי את זה ב-3,000 שקלים.
רפאל פריינטה: איך אתה רוצה שלא יהיה גירעון?
רפאל פריינטה: האדון הנכבד הזה פוטר מעיריית לוד, הכשיל שמונה ראשי ערים, מחזירים אותו בחזרה ללוגיסטיקה.
רפאל פריינטה: אצלנו לצערי זאת מאפיה, זאת קולומביה ולא יעזור לאף אחד, ושום ראש עיר בלוד לא יוכל לתקן את העיר שלנו כל עוד אותם אנשים ימשיכו לכהן כמנהלי מחלקות.
רפאל פריינטה: יש לנו אדם בעיריית לוד שהוא מנהל והילדים שלו מנהלים.
רפאל פריינטה: איך אתה רוצה שהעירייה תתנהל?
רפאל פריינטה: איך אתה רוצה שהתושבים יקבלו שירות?
רפאל פריינטה: אני לא מאשים אותו.
רפאל פריינטה: כל ראש עיר שיבוא לעיר לוד, כל עוד יישארו אותם מושחתים ואותם קומבינטורים, לא יעזור שום דבר ושאף אחד לא יספר סיפורים.
רפאל פריינטה: אני אומר את זה בצער.
רפאל פריינטה: פוטרתי ואני לא מאשים אותו.
רפאל פריינטה: אותם אנשים שהפרעתי להם בקומבינות, חייבו אותו לפטר אותי.
נסים דהן: אדוני היושב ראש, חברים וידידים נכבדים.
נסים דהן: אני רוצה לומר לך אדוני היושב ראש שניהלת את הדיון ביד רמה והוכחת  פלפול וחריפות, אבל כל הכישורים שלך צריכים להיות מופנים לראש הממשלה.
יואל חסון: גם את זה אני עושה לפעמים.
נסים דהן: אף אחד בלוד לא יוכל להוציא את העגלה מהבוץ.
נסים דהן: היו הרבה ראשי ערים שעשו לכיסם והיו הרבה ראשי ערים שעשו את לוד קרש קפיצה לכנסת ויהיו עוד הרבה ראשי ערים שיעשו את מה שנעשה.
נסים דהן: אין לי שום דבר עם יושב ראש הוועדה הקרואה ואין לי שום תפקיד.
נסים דהן: אני נמצא בלוד מעל שישים שנים.
נסים דהן: אני גמלאי צה"ל ולא עושה חשבון לאף אחד ולא רוצה אגורה שחוקה מאף אחד אבל אני רוצה לומר רק את האמת והאמת היא שצריך לפעול דרך הממשלה כדי להציל את העיר הזאת.
נסים דהן: אנשים ברחו מהעיר הזאת ואף אחד לא יוכל להציל אותה.
נסים דהן: אם מישהו בא ואין לו שום סנטימנטים ואין לו שום רווח פוליטי ואין לו כלום, עבד ונתן עבודה, תודה רבה, אני מודה לך מקרב הלב.
שמעון טרבלסי: אני תושב העיר לוד.
שמעון טרבלסי: בעבר, במשך כעשרים שנים, ניהלתי מחלקה בעירייה.
שמעון טרבלסי: לצערי בשנים האחרונות – דיברו על זה כמה מחבריי- רואים את שיקומה של העיר כמאזן אבל שוכחים שבעיר הזאת חיים אנשים.
שמעון טרבלסי: זה לא נכון לראות את הצד המספרי, למרות שהוא חשוב.
שמעון טרבלסי: אין ספר שעיר מאוזנת היא עיר שיותר קל לתפקד בה אבל רק מאיזון, לצערי אפשר לראות חלק מהעיר מאוזנת.
שמעון טרבלסי: אפשר לעבור ליד בית העלמין ושם העיר מאוזנת.
שמעון טרבלסי: כולם מאוזנים שם אבל העיר מתה.
שמעון טרבלסי: לא כך אנחנו רוצים לראות את העיר.
שמעון טרבלסי: אנחנו רוצים לראות את העיר חיה, תוססת ונושמת, עיר שיש בה שירותים.
שמעון טרבלסי: הציגו כאן את הנושא של עליית מחירי הנדל"ן והגידול שברוך השם יש בשנים האחרונות באוכלוסייה בעיר, ואפילו אוכלוסייה חזקה שמתחילה להצטרף לעיר.
שמעון טרבלסי: זה קורה למרות העירייה ולא בגלל העירייה, לצערי.
שמעון טרבלסי: יש תפיסה שרואים את הכל בחסכון העכשווי בלי לשים לב שהחסכון העכשווי, אם אנחנו חוסכים את השקלים הבודדים, בטווח הרחוק אנחנו מפסידים דברים הרבה יותר חשובים.
שמעון טרבלסי: אם רמת השירותים בעיר היא לא אפס אלא מינוס, אולי בטווח הראשוני אנחנו חוסכים כמה אגורות, אבל אנחנו מפסידים תושבים ומפסידים את פני העיר וכל הדברים האחרים שחשובים לנו כדי לקיים כאן עיר נורמלית, ולצערי זה לא מה שקורה.
שמעון טרבלסי: בעבר שאלו אותי מה דעתי על ועדות קרואות, עוד לפני שהגיעה הוועדה הראשונה, ואמרתי שאם נלך לפי הסיפור של החתול, השמנת לא תישאר.
שמעון טרבלסי: ציפיתי שתגיע ועדה קרואה ובנושא הכי חשוב – דיברו כאן על פיטורי עובדים -  ועדה קרואה, כאחת שלא מחויבת לדברים הפוליטיים הפנים עירוניים, בנושא הזה ייעשה צדק ויוציאו את מה שצריך להוציא.
שמעון טרבלסי: בין עובדי העירייה יש אנשים מצוינים אבל לצערי לא זה מה שנעשה וזה כבר נאמר כאן.
שמעון טרבלסי: הוציאו רק את מי שלא היה מקורב.
אורי קאופמן: אני תושב העיר לוד מהמאה הקודמת, מ-1965.
אורי קאופמן: אני גמלאי של משרד החינוך.
אורי קאופמן: התרשמתי מאוד מניהול הישיבה.
אורי קאופמן: אני חושב שהדברים שעלו כאן הם חדים וברורים.
אורי קאופמן: אני בא בקריאה אליך, יואל חסון, שכל מה שעלה כאן, תדע למצות ולמקד בצורה כזאת שזה יועבר אל שולחן הממשלה ולא תניח לזה לא לדקה, לא לשנייה, אלא תרדוף את העניין הזה עד חורמה כדי שנוכל לראות שינוי אצלנו בעיר.
אורי קאופמן: עצם העובדה שאנשים יושבים כאן סביב השולחן הזה מעידה על כך שלתושבים שעדיין נשארו בעיר יש המון ערכים והמון אהבה לעיר שהם גרים בה מאז 1948, מ-1965, כאלה שנולדו בעיר.
אורי קאופמן: אני לא בטוח שהייתה לך פעם אחת ישיבה כזאת עם תושבים מישוב אחר במדינת ישראל.
אורי קאופמן: אם מהקריאה הזאת לא יצא שום דבר, אני מצטער, חבל על זמנך.
יואל חסון: לפני שאני מסכם, יש מישהו שרוצה לומר משהו שלא נאמר?
סאלם אזברד: בקשר לניקיון והביוב.
סאלם אזברד: הם לא עשו כלום בנושא הביוב.
סאלם אזברד: כאשר אנחנו קמים בבוקר, רוצים לשטוף את הפנים, כבר יש ריח של ביוב.
סאלם אזברד: אני תמיד יושב מתחת לבניינים ואנחנו רואים הר של פסולת.
סאלם אזברד: ביקשנו לנקות את ההר הזה שנמצא ליד גן ילדים כי הנחשים נכנסים פנימה ונכנסים עכברים, אבל אף אחד לא מתייחס לזה.
סאלם אזברד: דיברתי עם נהג משאית שינקה את ההר הזה, הוא רוצה כסף.
סאלם אזברד: הוא אמר לי שאבקש כסף מהדיירים ושנשלם לו כדי שהוא ינקה את המקום.
סאלם אזברד: תאורה אין לנו שם בכלל.
סאלם אזברד: ליד הגן, באזור הגן, אין לנו תאורה
יואל חסון: ברמת אשכול?
סאלם אזברד: כן.
סאלם אזברד: חוץ מהמדרכות, לא מנקים כלום.
שלמה אברמוביץ: אני מודה לך מאוד על כך שהשקעת הרבה וקיימת את הדיון הזה.
שלמה אברמוביץ: לא יתכן שאחרי שהדוח  ממומן והוזמן על ידי משרד הפנים, יחזיקו אותו בהסתר ולא ייתנו אותו.
שלמה אברמוביץ: אני מעריך את הרצון של יושב ראש הוועדה הקרואה לקדם את הדברים.
שלמה אברמוביץ: אני חושב שמה שנעשה בתקופה האחרונה הוא הרס לדורות.
שלמה אברמוביץ: אם רוצים לקלוט תושבים חדשים, צריכים להיות דברים כמו תרבות, ספורט וחינוך, נושאים עליהם כבר דובר.
שלמה אברמוביץ: אלה הדברים המרכזיים שיש הזנחה, ואפילו הזנחה פושעת.
שלמה אברמוביץ: לגבי כל הדברים היפים של העיר, בהם יכולנו להתגאות, גם את זה מצליחים לסגור ואין מה "למכור" למישהו שרוצים להביא אותו לגור בלוד.