GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חיים אורון: גם כן קשקשן, נתן לי ציונים על עם ישראל כבר.
זבולון אורלב: ג'ומס, תיזהר בלשונך.
חיים אורון: אני לא אזהר בלשוני.
זבולון אורלב: תיזהר בלשונך.
חיים אורון: כל הכנסת הזאת אתה שם אותנו מחוץ למחנה.
חיים אורון: ואתם הכי גרועים, אתם הכי גרועים בזה.
זבולון אורלב: אתה יודע מה, כשאתה מתחיל לקלל, אני יותר רגוע.
זבולון אורלב: אין לך כבר מה להגיד.
חיים אורון: קשקשן---
יואל חסון: חבר הכנסת אורון.
חיים אורון: קשקשן זה תיאור---
יואל חסון: חבר הכנסת אורון, מספיק.
חיים אורון: לוקח לי זמן לצאת מהכלים---
יואל חסון: חבר הכנסת אורון, בבקשה, די.
חיים אורון: הוא כל הזמן נותן לי ציונים כמה אני לאומי וציוני ויהודי.
זבולון אורלב: מישהו צריך לעשות את זה.
חיים אורון: מאה אחוז, ממך אני אחיה.
יואל חסון: אני עדיין חושב, חוץ מחבר הכנסת אורון, זו דעתי מהתחלה וזו דעתם של כל חברי הכנסת, חוץ מחבר הכנסת אורון שהביע את דעתו נגד העניין, וגם חברת הכנסת וילף מתנגדת לסיכום---
עינת וילף: אני גם חושבת שאין מקום כשאתה מדבר על הצורך לבדוק, מיד לפתוח באמירה שמסכימים עם החלטת הממשלה.
עינת וילף: אם אתה רוצה לבדוק את תהליך קבלת ההחלטות, מן הראוי לפחות---
יואל חסון: איך היא קיבלה החלטה, אני לא יודע.
יואל חסון: אני רק אומר שעצם ההחלטה לשמר את המצור על עזה בעיניי, ובעיני כנראה רוב החברים, זו החלטה נכונה.
יואל חסון: זאת עמדתנו.
יואל חסון: זו לא עמדתך?
יואל חסון: שאני אדע.
חיים אורון: גם נכניס החלטה שאנחנו תומכים בהכנסת רפואת השן לתוך החוק.
יואל חסון: בכל זאת זה קשור.
יואל חסון: אנחנו באים ואומרים שאנחנו בעניין הזה של לשמר את המצור על עזה, תומכים.
יואל חסון: אנחנו לא יודעים מה היה תהליך קבלת ההחלטות, איך קיבלו את ההחלטה, ההחלטה בשורה התחתונה---
עינת וילף: אז אתה רוצה להגיד בזה שאנחנו גם אומרים שלא היה מקום לשקול, במקרה המיוחד ההוא, לאפשר את זה כדי שלא תקרה כל הקטסטרופה שקרתה?
יואל חסון: דעתי היא שלא, ודעת רוב החברים שלא.
עינת וילף: לא, אני רוצה לדעת האם זה הנוסח?
עינת וילף: האם זה הנוסח, שאנחנו חושבים שלא היה מקום---
יואל חסון: כן, הנוסח אומר שלממשלת ישראל היתה הזכות לשמור את המצור על עזה.
עינת וילף: לא, יש הבדל בין זכות, לבין זה שאנחנו חושבים שבנסיבות הספציפיות האלה לא היה כדאי אולי לנהוג אחרת.
חיים אורון: יש לי זכות לעבור במעבר חצייה על פי חוק.
חיים אורון: אבל כשבאה משאית של 1,100 טון מימין, אני מסתכל וגם לא שולח את הילדים שלי לעבור את הצומת.
חיים אורון: אז אל תביא אותי לוויכוח על זכות.
יואל חסון: אז פה לא באה משאית, פה בא גוף שניסה לפגוע בריבונות של מדינת ישראל וניסה לעשות דברים אחרים.
חיים אורון: תראה איך זה נראה עכשיו.
חיים אורון: הרי למה מקימים ועדת חקירה?
יואל חסון: הוועדה, אני אומר עוד פעם, מחזקת את ההחלטה למנוע מהמשט הטרוריסטי לפרוץ את ההסדר הימי הביטחוני על רצועת עזה, שהוא מצור שמבחינת הוועדה צריך היה לשמור ולוודא שהוא יתקיים.
יואל חסון: הדבר השני, שהוא חשוב מאוד, אמרנו מראש שצה"ל הוא לא חלק מהעניין הזה, וצה"ל עושה את הבדיקות שלו, אבל הוועדה מחזקת ומברכת את חיילי צה"ל על פעולתם ונחישותם למלא את משימת עצירת המשט, תוך חירוף נפש מול פעילי טרור מאורגנים.
יואל חסון: אני אנסח בצורה הזאת; נאמר כאן בצורה ברורה, על ידי כל החברים, שיש צורך לבצע בדיקה על אירועי המשט.
יואל חסון: מהות הבדיקה וצורת הבדיקה הן רבות.
יואל חסון: יש גם לממשלה את האופציות, יש גם לוועדה לביקורת המדינה את האופציות הרלוונטיות, יש גם למבקר המדינה את האופציות שלו ואת העצמאות שלו לבצע.
יואל חסון: גם רשמתי לפניי ושמעתי את בקשתו של מזכיר הממשלה, ומכיוון שהממשלה נכנסת וכנראה נמצאת, אני מקווה, בתהליך של החלטה איזה גוף לייצא פה מבחינה של בדיקה וחקירה, רשמתי את דבריו של המזכיר, הוועדה לביקורת המדינה תתכנס ביום שלישי, ב-15 ליוני, לדיון ב-9:00 בבוקר.
יואל חסון: עד התאריך הזה הממשלה צריכה לקבל את החלטתה.
יואל חסון: אם היא לא תקבל החלטה, הוועדה לביקורת המדינה, במסגרת כל החברים, תקבל את ההחלטה כיצד היא ממשיכה בתהליך לכיוון ועדת החקירה הממלכתית.
זבולון אורלב: אני חושב שאתה עושה טעות כשאתה נוקב ביום ושעה.
זבולון אורלב: אני מציע לך לא לנקוב ביום ושעה.
זבולון אורלב: יכול להיות שנצטרך להתכנס קודם למועד הזה ויכול להיות שנצטרך להתכנס לאחר המועד הזה.
זבולון אורלב: אני מציע שלגבי המועד תהיה הידברות, נשמע מה הממשלה מחליטה.
זבולון אורלב: אני מציע לך לא לקבוע מועד.
זבולון אורלב: על כל פנים, מבחינה זו הסכמתנו לא נתונה לעניין הזה, למרות שאף אחד לא כופר בסמכותך לכנס מתי שאתה רוצה.
זבולון אורלב: אבל אם אתה מחפש הסכמות בעניין לאומי, אני מציע לא לקיים.
יואל חסון: הקיום של ההחלטה על הדיון ביום שלישי, זו החלטה שלי כיושב ראש, זה לא חלק מהצעת ההחלטה.
זבולון אורלב: רק תרשום לפניך שהרוב מתנגד לזה.
יואל חסון: הוועדה לביקורת המדינה הניעה את התהליך הנדרש לייצר בדיקה פנימית.
זבולון אורלב: היא לא הניעה שום תהליך.
זבולון אורלב: הרי הממשלה הודיעה לך שבלי הכינוס שלך היא מסכימה לבדיקה, היא רוצה לבדוק את מתכונת הבדיקה.
יואל חסון: אז אני אומר לך, אדוני יושב ראש הוועדה לביקורת המדינה לשעבר, שגם ההחלטה שלי על תאריך היא החלטה שבאה מתוך תיאומים.
יואל חסון: עכשיו נראה אם הממשלה קיבלה את הזמן, ונחכה ונראה שהממשלה, כפי שאתה אומר, תקבל החלטה על בדיקה.
יואל חסון: צהריים טובים לכולם, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.
יואל חסון: הנושא שעל סדר היום, מצב שירותי הכבאות וההצלה באזור באר שבע והדרום.
יואל חסון: הדיון הזה ביוזמתו של מי שהיה יושב ראש איגוד ערים לכיבוי אש באר שבע והנגב, אלי לוי ראש מועצת להבים.
יואל חסון: אני חייב לומר שגם במכתבו וגם בדברים שנעשו ונעשים על ידו כאיש ציבור הוא העלה נושאים לסדר היום, מתוך הדאגה שלו המובנת למצב שירותי הכבאות ההצלה באזור באר שבע והדרום.
יואל חסון: לכן באנו לדון ולפתוח את הנושא הזה.
יואל חסון: בתחילת הדברים ארצה לשמוע את שמואל גולן ממלא מקום המנהל הכללי של משרד מבקר המדינה.
שמואל גולן: אנו עסקנו בנושא של כיבוי אש, ובפעם האחרונה שעסקנו ברצינות בנושא זה היה בערך לפני כשבע שנים כשהוצאנו דוח גדול מאוד על תמונת המצב כמעט בכל איגודי הכבאות הן בנושא איוש כוח אדם, הן בנושא ציוד והן בנושא פריסת התחנות.
שמואל גולן: בפעם השנייה שעסקנו בנושא זה היה בתקופת מלחמת לבנון השנייה ששם ייחסנו פרק לנושא הזה.
שמואל גולן: יש שני דברים מהותיים שעולים במהלך כל הדוחות, אחד, זה הנושא של הכפיפות, לדעתי היו כבר מספר וועדות בנושא, והדבר הזה עד היום לא בא לידי ביטוי.
שמואל גולן: האיגודים, כפי שהיושב ראש יודע, בדרך כלל ממומנים על ידי הרשויות המקומיות מהתקציב השוטף שלהן, והן חברות באיגוד הזה.
שמואל גולן: כמובן שבעניינים האלה יש מגבלות.
שמואל גולן: לנציבות יש אחריות מקצועית והיא גם מסייעת לפעמים בציוד אבל בחלק מהמקרים זה נופל על כתפי הרשויות המקומיות והדבר הזה לא תמיד מגיע לסדרי עדיפויות גבוהים.
גבריאל מימון: יש כאן תקשורת, היא הוזמנה?
יואל חסון: אני לא הזמתי את התקשורת, אבל וועדות הכנסת פתוחות בפניהם.
אלי לוי: שום גורם לא הזמין, אם יש רמיזות כאלה, אני אפילו לא מכיר אותם.
חנה פריידין: הם מערוץ הכנסת, והם תמיד מוזמנים.
שמואל גולן: נושא האיגודים, כמו שאתה יודע, לא תמיד נמצא בראש סדר העדיפות ברשויות המקומיות.
שמואל גולן: החלק השני שאנחנו ביקרנו וגם ציינו אותו בדוח הקודם, ולדעתי גם ציינו אותו במקומות אחרים, זו סוגיית כוח האדם שלא נמצאת היום באיוש מלא, והיא מקרים חריגים, והמלחמה היא לא דוגמה לכך כי במלחמה ריכזו כוחות בצפון והביאו כוחות כיבוי מהמרכז ומהדרום.
שמואל גולן: אני מניח שהנציב יתייחס לעניין הזה.
שמואל גולן: צריך לקחת את זה בחשבון שבמצבים הרבה יותר מסובכים ממה שהיינו במלחמת לבנון, כנראה לא נוכל לתת כיסוי מלא למה שצריך לתת כיסוי.
שמואל גולן: אלו דברים שעד היום אנחנו פחות או יותר התייחסנו אליהם.
שמואל גולן: כמובן שבנושאי חירום אנחנו הולכים לבצע בשנה הזאת ביקורת חוזרת על הערכות החירום ובין היתר אנחנו הולכים להסתכל על כל מערך כיבוי אש.
יואל חסון: אני הייתי רוצה מיוזם הדיון, ראש מועצת להבים אלי לוי, לפתוח ולהציג את כל הדברים שהעלאת במכתבך וכן למסור את עמדתך בפני הוועדה לענייני ביקורת המדינה בעניין הזה.
אלי לוי: אני מודה ליושב ראש הוועדה שנענה ומקיים את הדיון הזה.
אלי לוי: ביקשתי גם מיושב ראש וועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת במכתב וממנו לא נעניתי, לצערי אפילו לא במכתב חוזר.
אלי לוי: אני נכנסתי לתפקיד יושב ראש איגוד ערים לכבאות ב- 31 למרץ 2009.
אלי לוי: נבחרתי פה אחד על ידי כל ראשי הרשויות בנגב.
אלי לוי: כולנו ידענו שיש בעיה לא קלה באיגוד ערים לכבאות וצריך להסדיר את העניינים ולהכין את האיגוד כשמו כאיגוד מציל חיים בשעת הצורך ובטח ובטח בשגרה.
אלי לוי: כשנכנסתי לתפקיד, מי שמכיר אותי גם אישית, עברתי מתחנה לתחנה, נפגשתי עם כבאים מפקדי התחנות.
אלי לוי: יש אחת עשרה תחנות באיגוד ערים באר שבע, מעוטף עזה ועד למרכז ספיר בערבה, מחוף ים המלח ועד למצפה רמון.
אלי לוי: עברתי תחנה תחנה, ישבתי עם כבאים, ישבתי עם מפקדים, ישבתי עם ממלא מקום המפקד רב נציב דני הררי שהבאנו אותו מאילת על מנת שיסייע לנו להביא את האיגוד הזה למקום שכולנו רוצים שהוא יהיה וכפי שהוא צריך.
אלי לוי: לאחר מספר חודשים בהם למדתי את העניין ישבתי גם עם הנציב רב נציב שמעון רומח יותר מפעם אחת, פעמיים שלוש והכנו נייר על החוסרים האמיתיים שנמצאים באיגוד הערים באר שבע והנגב, בלי גחמות.
אלי לוי: את כל החוסרים האלה לפני שהעברנו אותם לשר הפנים, הבאתי אותם גם בפני פורום הרשויות בנגב, לחברי מועצת האיגוד וכמובן לנציב כבאות והצלה שמעון רומח.
אלי לוי: אדוני היושב ראש, אנחנו מדברים על מכתב שאני הוצאתי לשר הפנים ב- 8 בנובמבר.
אלי לוי: אני עד לפני כחודש כשהתפטרתי מתפקידי כיושב ראש האיגוד לא נעניתי, אפילו תשובה למכתב לא קבלתי בנוסח "מכתבך נתקבל בלשכתנו".
יואל חסון: למי הייתה הפנייה?
אלי לוי: לשר הפנים.
אלי לוי: הוצאתי מספר תזכורות עם העתק כמובן לכל הגורמים, לפיקוד העורף, למשטרה לראש הממשלה וכמובן גם למשרד מבקר המדינה.
עתניאל שנלר: מה הייתה מהות הפנייה?
אלי לוי: מהות הפנייה הייתה לשבת ולדון על כל מה שקורה בשירותי הכיבוי בבאר שבע.
אלי לוי: לצערי, גם לפני שבוע יצא מכתב מממלא מקום מפקד האיגוד על הקריסה על מערך הכבאות של באר שבע, שאני כבר איננו שם.
אלי לוי: במכתב פרטנו לשר במכתב נוסף שהוצאנו אליו פרטנו על החסרים.
אלי לוי: אני אומר שהכל נבדק על ידי הנציבות הארצית וזה לא מצב שאנחנו חלילה הכנסנו איזו גחמה.
אלי לוי: אני מדברת על התחנה המרכזית ולא על תחנה משנית בבאר שבע שלא היו בה שירותים כשהגעתי.
יואל חסון: אין חילוקי דעות בין המערכת הראשית לבינכם.
אלי לוי: עד כמה שאני יודע הכל מגובה על ידי הנציב.
אלי לוי: מדובר על תחנה שלא היו בה שירותים, שלא היה בה מוקד מבצעי.
אלי לוי: אנחנו מדברים על תקן חסר של 27 כבאים לפי התקן, לא ב- 27 כבאים שיהיה אפשר להוציא כבאים לחופשות יזומות כאלה או אחרות, לתקן חסרים 27 כבאים.
אלי לוי: מדובר למשל על התחנה במצפה רמון, שיושב שם כבאי אחד במשמרת, שלושה כבאים בסך הכל כשהנחיות של הנציבות שאומרות שברגע של שרפה 95% מהציוד שבכבאית אסור להפעיל בפחות משני כבאים.
אלי לוי: מדובר על תחנה בירוחם שיש כבאי שעושה עשר משמרות בחודש, וכבאי של שמונה שעות ביום.
אלי לוי: זאת אומרת הדליקות צריכות לכוון את עצמן למשמרות שעובד אותו כבאי.
אלי לוי: מדובר על חסר של 11 כבאיות לקו המבצעי.
אלי לוי: מדובר על שמונה תשע כבאיות במצבת הנוכחית שצריך להחליף אותן כי הן עבורו את השלושים שנה.
אלי לוי: מדובר על ציוד חסר.
יואל חסון: אתה מדבר על ציוד חסר.
יואל חסון: תן לי בבקשה דוגמה על המצב ים המלח, ששם יש בניינים גבוהים.
יואל חסון: יש בים המלח מענה?
אלי לוי: אני אתן לך דוגמה.
אלי לוי: יש תחנת משנה בשפך זוהר בחוף ים המלח.
אלי לוי: תחנת המשנה יושבת על בולען, הסתובבנו ימים וישבנו שלוש פעמים עם רונן כהן מהמינהל כדי לאתר שטח, זה היה בעזרתו האדיבה של דובי לטבינוב.
אלי לוי: עזוב את התחנה ועזוב את הכבאים, הם יישנו על העצים, אין סולם בחוף ים המלח.
אלי לוי: אם אתם יורדים לבית מלון באזור ים המלח תדאגו לישון בקומות הנמוכות.
אלי לוי: הנציב אחר כך יתאר.
יואל חסון: אם בבית המלון יש שרפה במקומה התשיעית, מה קורה?
אלי לוי: זו בעיה, תוקם ועדת חקירה.
מרינה סולודקין: לא הבנת?
מרינה סולודקין: כולם מתים.
יואל חסון: אין סולם במקום?
יואל חסון: יחסית לאיגודים אחרים מה המצב פה?
אלי לוי: יש בעיית כוח אדם כמעט בכל האיגודים בארץ.
אלי לוי: הנציב יודע את זה ואישר את זה.
אלי לוי: המצב הקשה ביותר, אני הסתובבתי בתחנות הרצליה, חיפה וגליל מערבי וגליל עליון, רמת גן ואילת, הסתובבתי בכל התחנות האלה.
אלי לוי: אתה תכנס לתחנות אתה תהנה, חדרי מבצעים, חדרי כושר לכבאים, ציוד מבריק עומד ומוכן בישורת כדי לצאת לפעולה מבצעית.
אלי לוי: המצב הקשה ביותר, מפקד נפה בפיקוד העורף אחרי מבצע עופרת יצוקה כשישב אצלי במועצה לסיכום "עופרת יצוקה", סיכום על התפקוד שלנו כעורף, הוא אמר לי "לעבוד עם איגוד ערים, אז לא הייתי יושב ראש האיגוד, איגוד ערים אשקלון היה ללקק את האצבעות, יש לו בעיה עם איגוד ערים באר שבע" ושהוא לא יכול לסמוך עליו.
עתניאל שנלר: מה מקור התקציב?
אלי לוי: מרבית התקציב מגיע מההשתתפות הרשויות מתקציבן.
אלי לוי: אבל כל הכסף הזה הולך לשוטף.
אלי לוי: יש שם בעיה של הסכמי שכר שלטענתנו חלק מהסכמי השכר הם גם לא חוקיים.
אלי לוי: מרבית התקציב מגיע מהרשויות המקומיות.
אלי לוי: יש בעיה גם עם הקצוץ האחרון של משרד הפנים בשנה האחרונה, מה שנקרא מענקי איזון, אני אומר לך שיש רשויות בנגב שאני כיושב ראש שנבחר על ידם הגעתי איתם לעיקולים ולתביעות משפטיות, ואני יושב במשא ומתן כדי לגבות כסף מהם, וגובים.
אלי לוי: אנחנו גובים את זה מהרשויות ואנחנו גם נגבה את זה מהרשויות.
יואל חסון: זה גם לטובת הצטיידות מחודשת?
אלי לוי: אין שם כסף עבור הצטיידות חדשה.
אלי לוי: ההצטיידות החדשה היא בדרך כלל באמצעות matching כזה או אחר.
אלי לוי: אבל התחלתי לדבר על כוח אדם, אישרו לנו, אני סגרתי ביוזמתי, ראיתי כאן מכתב של שר הפנים לסגן ראש הממשלה או למשנה ולשר הממונה על פיתוח הנגב והגליל שהוועד סגר את תחנות ירוחם ומצפה רמון, זה לא נכון.
אלי לוי: מצפה רמון לא נסגרה מעולם לא על ידי הוועד ולא על ידנו, זו הייתה סגירה יזומה על ידי של תחנת ירוחם למורת רוחו של עמרם מצנע.
אלי לוי: אז אשרו לנו שמונה תקנים למצפה ולירוחם.
אלי לוי: ההשתתפות בתקנים על ידי הנציבות היא 40% מהשכר ו- 60% הוא צריך להיות של האיגוד.
אלי לוי: לאיגוד אין כסף לשלם את ה- 60%.
אלי לוי: ביש"ע אישרו כמנה ראשונה, את זה אני אומר לפרוטוקול מדברים שאמר לי היושב ראש של איגוד הכבאים ביהודה ושומרון, 13 כבאים במימון מלא על ידי המדינה.
אלי לוי: אסי לוי, הוא יושב ראש כל יושבי הראש.
אלי לוי: 13 כבאים במימון מלא של המדינה.
אלי לוי: בשבוע שעבר הוא דיבר איתי, הוא לא יכול היה להגיע היום, נדמה לי שהוא בשליחות לחוץ לארץ על ידי נציבות הכבאות, הוא אמר לי "הגדלתי ל- 28" הוא אמר את זה ככה על הדרך.
אלי לוי: אני לא יודע, 13 כבאים ביהודה ושומרון במימון מלא.
אלי לוי: אני גם מזמין אתכם לראות את הציוד ביהודה ושומרון.
אלי לוי: אני מוכן לקבל 80% ממה שיש ביהודה ושומרון, 80% ממה שיש בחיפה, 80% ממה שיש בהרצליה כדי האיגוד בבאר שבע אכן יהיה איגוד ראוי.
אלי לוי: אני אומר כאן דברים שלא ינעמו לאוזניו של המנהל הכללי.
אלי לוי: יצאתי לתקשורת ותקפתי את שר הפנים, אני אומר את זה כאן חד וחלק.
אלי לוי: קראתי לשר הפנים ולא נשמע שר הפנים ולא ישב איתנו שר הפנים.
אלי לוי: כדי להגיע לפגישה עם המנהל הכללי, יושב כאן ידידי גבריאל מימון, כדי להגיע לפגישה עם המנהל הכללי שני עסקנים של תנועת ש"ס, עסקנית ועסקן עשו לי שלושה חודשים נפשות כדי שאני אפגש איתו.
אלי לוי: נפגשנו במשרדו של הממונה על מחוז הדרום, אבי הלר יחד עם דן הררי שהיה מפקד האיגוד דאז ועם הנציב.
אלי לוי: הצגתי את העניין הזה ותשובתו, גבריאל מימון אני אוכל לומר את השמות אם תרצה, תשובתו של המנהל הכללי של משרד הפנים אחרי שתים עשרה דקות הייתה "תגדיל את ההשתתפות של הרשויות המקומיות לאיגוד".
אלי לוי: זה מה שאני יכול לומר לך, זו הייתה תשובתו.
אלי לוי: היום אין יושב ראש לאיגוד, אין מפקד לאיגוד, אף אחד מראשי הרשויות שרוצה, בשבוע שעבר ישבנו פורום ראשי הרשויות בנגב, הם קראו לי לשוב ולקחת את האיגוד, אין איש מראשי הרשויות שמוכן לקחת את האחריות הזאת על עצמו.
אלי לוי: רבותיי, זו אחריות כבדה מאוד.
אלי לוי: אם יהיה אסון וועדת החקירה לא תגיע לשר הפנים, לא תגיע לשר הפנים, היא תגיע קודם כל ליושב ראש האיגוד ולנציב.
אלי לוי: לכן אני מבקש באמת, אני לשם כבר לא אחזור, אבל אני מבקש אם הוועדה, עם נציג משרד מבקר המדינה, עם המנהל הכללי של משרד הפנים, אתם חברי הכנסת, ונציב כאן יכולים לעשות משהו ולסייע כדי שהאיגוד ערים הזה יהיה לרווחתם של תושבי באר שבע.
אלי לוי: רבותיי, תזכרו את השטח הגיאוגרפי.
אלי לוי: כשיש שרפה בתל אביב יש גיבוי מהרצליה, מראשון, מבני ברק, מבת ים.
אלי לוי: כשתהייה חלילה שרפה בבאר שבע, דימונה או בירוחם אין גיבוי.
אלי לוי: קחו את רמת חובב, פצצת הנפץ הגדולה ביותר שיש במדינת ישראל, אם תהייה שם שרפה של חומרים רעילים ומסוכנים, אין לנו אפשרות להציל או לעזור לתושבים שלנו.
אלי לוי: תודה רבה.
יואל חסון: תודה רבה לך על דברייך.
עתניאל שנלר: מעבר לדברים שאני לא אכנס אליהם כי אין לי כלים להיכנס אליהם, לא שמעתי את דברים, היום באתי לשמוע.
עתניאל שנלר: אני רק אומר ולהסב את תשומת לבך אדוני היושב ראש, אין היום, על פי הידוע לי, חוק מוסדר של שירותי כבאות והצלה כמו שצריך.
עתניאל שנלר: יש מה שקיים ואני מכיר אותו.
עתניאל שנלר: מבקר המדינה בהמלצותיו דרש פעם, פעמיים, שלוש לתקן את נושא החוק ולייצר חוק חדש בנושא כיבוי והצלה כמו זק"א מגן דוד כדי להשלים את כל שירותי החירום כולם.
עתניאל שנלר: נדמה לי אדוני היושב ראש שמעבר לבעיה הנקודתית הזאת, בוודאי יעשו כולם מאמצים לסייע ככל שניתן במגבלות הקיימות, אני מפנה את תשומת הלב שבדיוני וועדת המשנה של הוועדה שלנו, שדנה בנושא זמן חירום, קבלנו החלטות בעניין הזה.
עתניאל שנלר: זה הועבר גם לראש הממשלה במסגרת דיווח שמעובר בדרך שהוא מועבר, אני מפנה את תשומת הלב כי נדמה לי שזה הפתרון היסודי.
עתניאל שנלר: אני הרבה שנים עוסק בנושאים הקשורים לחירום והצלה, מעולם לא היה מצב סביר בנושא כיבוי והצלה, לא בגלל שיש מי שלא רוצה.
עתניאל שנלר: פעם זה משרד הפנים, פעם הרשויות ואין כסף, תפיסה כזו או אחרת.
עתניאל שנלר: יש משהו בפנים של המהות שדורש הסדר.
עתניאל שנלר: ההסדר לעניות דעתי צריך להיות באמצעות חוק שיתייחס לנושא שירותי כיבוי והצלה.
עתניאל שנלר: אני מניח שנידרש לעניין הזה.
יואל חסון: רב נציב שמעון רומח.
יואל חסון: מה יש לך לומר, אתה עומד מאחורי הדברים של אלי לוי?
שמעון רומח: העובדות בכל מה שקשור למחסור בציוד וכוח אדם הן עובדות נכונות.
שמעון רומח: איגוד הכבאות באזור באר שבע הוא האיגוד הגדול ביותר גיאוגרפית.
שמעון רומח: הוא פרוס על כל הנגב, יש לו הרבה תחנות משנה.
שמעון רומח: מזה תקופה מאוד ארוכה מעבר לכל האתרים המסוכנים שנמצאים באזור כמו הקמ"ג – קריית המדע הגרעינית, רמת חובב ואזורי תעשייה כאלה ואחרים, בתי מלון, בנוסף לכל זה יש בתקופה האחרונה את כל מה שקשור לעוטף עזה שבאופן שוטף עוד לפני עופרת יצוקה האזור המערבי של האיגוד היה מופגז ובזמן עופרת יצוקה הטווח התרחב עד לבאר שבע עצמה, אזור רהט כולל רמת חובב.
שמעון רומח: האיגוד סובל בנושא הצטיידות וכוח אדם משלוש תשתיות ושלושה דברים מרכזיים.
שמעון רומח: כוח אדם, סדר הגודל שהזכיר היושב ראש היוצא, האיגוד זקוק לכבאים עוד לפני שמגדילים את מצבת כוח האדם במצפה ובירוחם ששם מדובר על כבאי אחד במשמרת וזה באמת בלתי אפשרי ובלתי סביר בכל קנה מידה.
שמעון רומח: גם בשאר התחנות, ברוב התחנות חוץ מבאר שבע יש שני כבאים במשמרת כאשר מצבת כוח האדם מתוחה.
שמעון רומח: כשמישהו חולה או בקורס אין לו מחליף.
שמעון רומח: יש אנשים שצברו בתחנות האלה למעלה מ- 200 ימי חופשה כי אף אחד לא יכול להחליף אותם ביציאה למשמרת.
שמעון רומח: הגדרנו קו אדום למשמרת כדי לשמור על מינימום כוח אדם בכל תחנה.
שמעון רומח: איגוד הכבאים באר שבע עומד כל הזמן על הקו האדום והוא אף פעם לא עולה איתו כלפי מעלה, פה ושם הוא מגרד אותו מלמטה בנושא הציוד ורכבי הכיבוי בתחנת באר שבע, 50% מכלי הרכב הם לא תקניים.
שמעון רומח: בחלק מהתחנות החלק היחידי שקיים הוא רכב כיבוי צבאי משנות ה- 70, סדרת ייצור שהצבא כבר מזמן לא משתמש בה ואנחנו בלית בררה קיבלנו את הרכבים האלה ואנחנו משתמשים בהם.
שמעון רומח: לגבי התחנות, גם התחנה במצפה רמון וגם התחנה בירוחם הן תחנות שנמצאות בבניין דירות בתוך דירת סוכנות משנות החמישים.
שמעון רומח: באשכול עוד פחות מזה והיא נמצאת באיזה חדרון.
שמעון רומח: אני לא מדבר על התחנות שיחסית הן מסודרות ואופקים היא יחסית מסודרת.
שמעון רומח: אבל בשלוש תחנות מצב התחנה הוא פשוט ביזיון.
שמעון רומח: גם בעיר באר שבע יש צורך מיידי בתחנה נוספת כי התחנה הקיימת נמצאת בקצה אחד של העיר וכדי לכסות את כל העיר, כולל במיוחד את השטח שקרוב לחצרים, באזור הזה היו הרבה נפילות בתקופת מבצע עופרת יצוקה, צריך לבנות תחנה נוספת וזה לא קיים.
שמעון רומח: לעניין גיוס כח אדם, העובדות לגבי המחסור שאמר הן נכונות.
שמעון רומח: אני רק מבקש להסביר את על מה דיבר אלי לוי בנוגע להבדל בין יהודה ושומרון לבין באר שבע.
שמעון רומח: מתי שהוא בשנות ה- 90, אם איני טועה זה היה בשנת 1998, נקבע במשרד הפנים ובהסכמת משרד האוצר שבחמישה איגודים בארץ יהיה תקצוב כפול לגבי מספר מסוים של כבאים.
שמעון רומח: הנציבות משתתפת, וכעת אני הולך לכלל התקציב, באופן גס משתתפת ב- 35% מתקציב האיגודים.
שמעון רומח: 50% זה מתקציב הרשויות המקומיות ו- 15% זה מהפעולות העצמיות כמו למשל פיקוח על דלקות או כיבוי שרפות וכדומה.
שמעון רומח: במסגרת אותן ה- 35% ישנם קריטריונים שקופים, ברורים ואחידים בארץ שאומרים שלכבאי, אם אנחנו מדברים על כבאים חדשים, הנציבות משתתפת בסדר גודל של 65,000 שקל לשנה למימון שכרו.
שמעון רומח: בחמישה איגודים בארץ: אילת, גליל עליון, בית שמש, יהודה ושומרון וטבריה, משיקולים שהם מבצעיים, דהיינו שבאותם שנים נקבע שהאיגוד צריך להחזיק יותר ממספר הכבאים שהתאים לממוצע הארצי, על כל התוספת של כל הכבאים הנוספים מעל הממוצע הארצי הממשלה משתתפת במימון כפול.
שמעון רומח: כלומר במקום 65,000 שקל אנחנו משלמים 130,000 שקל.
יואל חסון: למה בית שמש?
שמעון רומח: בשנות ה-90, 98 היו שרפות ענק בהרי יהודה והם חייבו שלוש תחנות שמטרתן לכבות ולתת מענה לשרפות בהרי יהודה.
שמעון רומח: טבריה ואילת זה בגלל בתי המלון, יהודה ושומרון זה בגלל הפריסה ומורכבות של שטח ענק וגם היכולת להגיע ממקום למקום, הגליל העליון בגלל שמדובר באזור עם המון יערות, אזור שמתחיל מאזור מירון כולל את אזור רמת הגולן אז היינו גם בשלהי תקופת הקטיושות.
יואל חסון: ובית שאן?
שמעון רומח: בית שאן לא.
שמעון רומח: התקצוב הכפול מחושב כל שנה.
שמעון רומח: כל שנה אנחנו מחשבים את הממוצע ומה שמעבר ממוצע אנחנו משלמים את התקצוב הכפול.
יואל חסון: המקומות האלה לא יכולים להשתנות?
יואל חסון: למה לא הגיוני שאזור בתי המלון בים המלח יהיו כמו בתי המלון בטבריה ובאילת?
שמעון רומח: אני לא אומר שהם לא יכולים להשתנות, אני מיד אתייחס לזה.
שמעון רומח: אני אומר שכך זה עובד משנת 1998 ועד היום.
יואל חסון: מהי עמדתכם?
יואל חסון: עמדתך קובעת, ואתה יכול לבוא מחר ולהגיד שאתה רוצה לשנות את רשימת הערים?
שמעון רומח: גם אם אני רוצה לשנות צריך לזכור שני דברים, ראשית אני לא עושה את זה על דעת עצמי.
שמעון רומח: אני צריך לעשות להעביר את זה דרך מערכות משרד הפנים, גם יועץ משפטי, גם החשב וגם המנהל הכללי.
שמעון רומח: צריך לזכור שיש לנו מגבלת תקציב, זאת אומרת שאם אני מחליט להוסיף את באר שבע אז צריך לכך מימון נוסף, אין מימון נוסף, אלא אם כן זה יבוא על חשבון מקום אחר.
שמעון רומח: דבר נוסף, אנחנו התחלנו את התהליך שבו אנחנו קובעים קריטריונים אחרים שבהם תינתן העדפה לפריפריה.
שמעון רומח: אנחנו נמצאים בתהליך, גיבשנו הצעה שנמצאת כעת בבדיקה של אותן מערכות של משרד הפנים ואחר כך נצטרך להעביר אותה לאוצר, שם אנחנו קובעים קריטריונים אחרים עם העדפה ברורה לפריפריה.
שמעון רומח: היום למשל עבור כבאי בתל אביב וכבאי בבאר שבע מקבלים את אותה השתתפות של הממשלה.
שמעון רומח: אני מדבר על התקציב השוטף.
שמעון רומח: אנחנו מתכוונים להחיל גם את התקציב השוטף וגם את תקציבי הפיתוח עם קריטריונים שונים כאשר יש העדפה לפריפריה.
שמעון רומח: לתת תקצוב אחר לפריפריה ביחס למרכז.
שמעון רומח: זאת אומרת שבאר שבע, אילת, גליל עליון, גליל מערבי, עפולה, בית שאן וכדומה יקבלו סכום שיוסכם עליו שיהיה גדול מאשר הסכום באזור המרכז.
גבריאל מימון: תציין שמדובר במודל שנבחן, עדין לא התקבלה החלטה, זו החלטה שלי לבחון את המודל הזה.
גבריאל מימון: לא דיפרנסציה בתקצוב וצריכה להיות דיפרנסציה בתקצוב.
גבריאל מימון: אני גם אפרט מיד את שיטת התקצוב על פי חוק.
שמעון רומח: צריך לזכור שהבסיס שממנו אנחנו יוצאים הוא הבסיס החוקי שאומר שהשתתפות הממשלה צריכה להיות 50% מתקציב הכבאות.
שמעון רומח: החוק הבדיל בין רשות כבאות ממרכז הארץ לבין רשות כבאות בפריפריה.
יואל חסון: לפי הערכתך המקצועית, ואתה בוודאי איש מקצוע, המצב של שירותי הכבאות באזור באר שבע מקצועית לא יכול להמשיך כך, מה דעתך?
שמעון רומח: המצב בבאר שבע הוא, אם אני אמנה את שני האזורים הכי בעיתיים בשירותי הכבאות, אז באר שבע היא אחד מהשניים, באר שבע והגליל העליון.
אלי לוי: בגליל העליון יש לך בעיה פרסונאלית.
אלי לוי: דיברנו על כך, אמרת שבבאר שבע מבחינת הציוד ותקני כוח אדם זה המצב הכי גרוע ובגליל העליון קיימת בעיה פרסונאלית.
יואל חסון: ברור שלפי מה שאתה אומר אין אפשרות לתת שירות יעיל בזמן אמת.
שמעון רומח: נכון.
יואל חסון: שוב.
יואל חסון: אין אפשרות לתת שירות יעיל בזמן אמת.
גבריאל מימון: רבותיי, נכון להיום ניתן שירות.
יואל חסון: הוא אומר לך שמבחינה מקצועית לא.
גבריאל מימון: גם מבחינה מקצועית, הוא איש המקצוע ואני לא איש המקצוע, בתחום הזה כשיש היום שרפות גם בנפת באר שבע האיגוד נותן מענה.
יואל חסון: אבל למה אתה מתעקש על זה, הוא אומר לך שאם תהייה שרפה בקומה התשיעית בבית מלון, אתה יכול לתת שירות?
יואל חסון: אתה מתחייב שיינתן שירות?
יואל חסון: בוא תתחייב.
יואל חסון: אתה לוקח על עצמך אחריות מאוד כבדה.
גבריאל מימון: לגבי רמת השירות, ולגבי הבעיות הקיימות היום, ביכולת מתן השירות שהן בעיות קשות מאוד.
גבריאל מימון: אני אתן כמה דוגמאות.
גבריאל מימון: נכון להיום חסרים כ- 57 כלי רכב ממצבת כלי הרכב שצריכה להיות על פי התקן.
גבריאל מימון: נכון להיום יש יותר מ- 87 כלי רכב שגילם מעל 20 שנה, בין 20 ל- 40 שנה.
גבריאל מימון: נכון להיום בפער בין המלצת דוח וועדת גינוסר לתקן כוח האדם הקיים היום הפער קרוב ל- 1,000, 1,200 כבאים.
גבריאל מימון: זאת אומרת שיש פערים מאוד מאוד מהותיים ולכן אין ספק בכלל שרמת השירות ביחס לרמת השירות המצופה על פי דוח וועדת גינוסר הוא פער אדיר.
גבריאל מימון: פער אדיר.
גבריאל מימון: השירות היום ניתן, אני לא יכול לומר באופן אופטימאלי, לחלוטין לא, אתה צודק כשאתה אומר שיש בעיה.
גבריאל מימון: אם מחר תהייה בעיה באזור בתי המלון בים המלח, אבל יש לי חדשות בשבילך.
גבריאל מימון: לא רק בים המלח, גם בבניין בראשון לציון עם 20 קומות תהייה בעיה, גם שם אין להם מענה באמצעות מנוף.
גבריאל מימון: ראשון לציון מאוד הייתה רוצה לקנות מנוף ואין לנו את הכסף לתת ל- matching כדי לאפשר לה לקנות מנוף.
גבריאל מימון: זאת אומרת שבעיית הציוד ובעיית כוח האדם היא רוחבית בכל מדינת ישראל.
גבריאל מימון: נכון שישנם מקומות שהבעיה חריפה יותר ויש מקומות שהבעיה חריפה פחות.
גבריאל מימון: יש איגודים שהם חזקים יותר ולכן הם פחות נשענים על תקציב המדינה או שיש להם יכולת מעבר לתקציב המדינה לממן גם תשתיות וגם כוח אדם נוסף, ויש איגודים שלא מסוגלים כמו באר שבע ואחרים.
גבריאל מימון: אני רוצה להתייחס כרגע לבאר שבע, דיברנו על באר שבע ואני בהחלט מבין את המצוקה, ויש מצוקה.
גבריאל מימון: לא מדובר כאן בהמצאה.
גבריאל מימון: אבל אני חייב לומר כאן ואני לא רוצה לרדת לסגנון, אני רוצה לומר כאן.
גבריאל מימון: ראשית בנוגע לפגישה, ועם כל הכבוד ליושב ראש איגוד כשיושבים איתו גם ממונה המחוז וגם נציב כבאות, אני חושב שמדובר בדרג מקצועי ברמה מאוד מאוד גבוהה.