GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מוטי שקלאר: נדמה לי שלפני חודשיים-שלושה.
מוטי שקלאר: אבל, אל תתפוס אותי במילה.
מוטי שקלאר: מרוב שאני נמצא פה בוועדות אין לי זמן לדברים אחרים.
מוטי שקלאר: יוליה שמלוב ברקוביץ': אולי אם לא היתה ביקורת אז לא היית צריך לשבת פה.
יואל חסון: קודם כל, עם כל הכבוד, ההערות הסרקסטיות האלה - - -
אילן גילאון: כיוון שמאיתנו אין ציפיות כל כך גבוהות כמו ממנכ"ל רשות השידור.
יואל חסון: ההערות האלה הן לא הערות מקובלות.
יואל חסון: אני מזכיר לך שהכנסת היא הריבון, ולכנסת יש אפשרות לבוא ולקרוא לך בכל עת ובכל זמן, ובוודאי הוועדה לענייני ביקורת המדינה.
יואל חסון: אם אני כראש הוועדה לענייני ביקורת המדינה לא הייתי מתייחס לדוחות ביקורת כאלה - דברים שנאמרים ונכתבים על השידור הציבורי - אז הייתי חוטא לתפקידי.
מוטי שקלאר: אין הכוונה לוועדה הזאת.
יואל חסון: גם לא לוועדה אחרת.
יואל חסון: אני גם מגן על חברי בוועדות האחרות.
יואל חסון: אני רוצה להתייחס לסיפור פיטורי העורכים כפי שדווח באמצעי התקשורת, כפי שאנחנו שמענו עליו.
יואל חסון: תספר לנו קצת על התהליך הזה, על איך קיבלת החלטה על החלפת העורכים, מה היו השיקולים?
מוטי שקלאר: אני רוצה שתבין שזה נושא מאוד רגיש בקשר בין חברי כנסת לדבר הזה, לעניות דעתי.
מוטי שקלאר: כשנכנס מנהל חדש לחדשות - יורם כהן כשהוא היה כבר מנהל החדשות - חשבנו לנכון לרענן את השורות, לעשות קצת חילופין.
מוטי שקלאר: בשיקולים המקצועיים שלנו, ובניסיון לחדש, להתחדש מתפיסת תוכנית אחרת שאנחנו רוצים לייצר, קונספט אחר, פורמאט אחר, ובדרך כלל דברים כאלה נעשים על ידי אנשים.
מוטי שקלאר: ויש מנהל חדשות שחושב ש- X, Y, Z, יותר טוב לזה, ויותר טוב לאחר.
מוטי שקלאר: יש עורך מסוים שחשבנו שהוא יותר טוב לתוכנית אחרת, וכן הלאה.
מוטי שקלאר: אני חושב שזו הזכות המלאה של מנהלים.
יואל חסון: תספר לי את התהליך שהיה, איך קיבלתם את ההחלטה הזאת?
יואל חסון: האם אתה ויורם כהן ישבתם והחלטתם את זה?
מוטי שקלאר: אני חדש פה בחוויה הזאת אז לכן יכול להיות שאני לא מכיר, לא יודע.
מוטי שקלאר: ההנהלה יושבת, מנהל הטלוויזיה, מנהל החדשות, עבדך הנאמן כעורך ראשי, ויש מחשבות כאלה ואחרות לעורכים כאלה ואחרים, ועל פי זה אנחנו מתנהלים.
מוטי שקלאר: אנחנו קוראים לעובדים ואומרים להם בצורה כזאת או אחרת.
מוטי שקלאר: כרגע, לדעת חלק מהעובדים, לשיטתם הפרוצדורה לא היתה טובה לצורך העניין.
מוטי שקלאר: זה עומד כרגע בבית דין לעבודה, בבית משפט.
יואל חסון: בוועדה לביקורת המדינה אי אפשר להסתתר סביב העניין הזה.
מוטי שקלאר: אני לא מסתתר.
מוטי שקלאר: אני חושב שבצורה הכי פשוטה, הכי ברורה, אני אומר את זה.
מוטי שקלאר: זה החלטה - - -
יואל חסון: למה חשובה ההבנה של התהליך?
יואל חסון: יכול להיות שאם נבין שהיה כאן תהליך, לגבי הסמכות יכול שאין כאן שאלה.
יואל חסון: אבל, יש כאן מצב היום שאין יושב- ראש ועד מנהל, אין יושב- ראש מליאה.
נחמן שי: באותו תפקיד.
יואל חסון: באותו תפקיד, אני לא בקי כמוך, חבר הכנסת נחמן שי.
יואל חסון: אבל, העניין הוא שההרכבים לא מלאים בשני הגופים.
משה (מוץ) מטלון: והמינויים הם זמניים.
יואל חסון: אני רוצה לדעת, לדוגמה, האם בוועד המנהל היה דיון, והנושא הזה של החלפת העורכים הובא בפני הוועד המנהל?
יואל חסון: האם היה תהליך של התייעצות?
יואל חסון: האם היה תהליך של קבלת החלטה פורמאלית?
יואל חסון: האם הדברים הוצגו?
יואל חסון: יש טענה שאחד העורכים מוצה בתפקידו, והוא פחות משנה בתפקיד, או שנה ומשהו בתפקיד.
יואל חסון: מה היו השיקולים?
יואל חסון: יכול להיות שאתה צודק במאת האחוזים.
יואל חסון: אין לי את הכלים לבחון, ואני גם לא קובע את זה.
יואל חסון: אני רק מנסה להבין את התהליך.
יואל חסון: יש לך ועד מנהל לא מלא, אין לך יושב- ראש.
יואל חסון: איך קיבלת החלטות פה?
יואל חסון: מי פיקח על ההחלטות שלך?
מוטי שקלאר: יש שתי אפשרויות, ואני באמת מנסה לא לומר את זה בציניות, כי אני לא ציני.
יואל חסון: יוצא לך קצת לפעמים.
מוטי שקלאר: יוצא לי, מה לעשות?
מוטי שקלאר: במצב שבו אני נמצא זו דרך הגנה מסוימת מול כל הסיפור.
מוטי שקלאר: יש דברים שגם החוק הגדיר שהם בסמכות ההנהלה, והם בכלל לא קשורים לוועד המנהל.
מוטי שקלאר: להחליף עורך כמו שאותם עורכים, אגב, שמונו אף ועד מנהל לא היה מעורב, אז אם אותם עורכים שמונו אף ועד מנהל לא היה מעורב כי זה לא תפקידם, כי תמיד היתה אבחנה וחיץ מאוד ברור בין המרכיב הציבורי לבין ההנהלה המקצועית.
מוטי שקלאר: כולנו בגיל כזה - גם אם אתה צעיר, וזה יתרון שיש לך - זוכרים שכשהוועד המנהל ניסה להתערב באיזשהו מינוי, או בתוכן כזה ואחר, איזה קול זעקה קמה במדינת ישראל על התערבות בתוכן, על התערבות פוליטית, וכן הלאה.
יואל חסון: אבל, גם אותו הדבר על החלפת עורכים.
מוטי שקלאר: אני אומר, אם לפני שנה-שנתיים הוועד המנהל היה מתערב בעניין הזה כל העולם היה זועק שיש פה התערבות פוליטית, ויעידו פה כל האנשים שמלווים את רשות השידור הרבה יותר שנים ממני.
מוטי שקלאר: יש תחומים שהם פר-אקסלנס בסמכות ובחובה ובזכות של ההנהלה למנות אנשי מקצוע בתוכם.
מוטי שקלאר: בשביל מה צריך מנהלים?
יואל חסון: אני מנסה להבין מה הפיקוח?
יואל חסון: האם אין פיקוח?
יואל חסון: האם לא נתת דיווח לאף אחד.
מוטי שקלאר: אני לא יודע את הפרוצדורה החוקית, מותר לבוא לוועד המנהל ולומר שההחלטה היא שרירותית, ולבוא ולומר שכשאתה מחליף מישהו אחרי שבע שנים אז זה שרירותי, ולבוא ולומר שאתה לוקח מסוים שאף אחד לא דיבר כשהוא התמנה לעורך ולא שאלנו, אפילו לא את המנכ"ל – אני אפילו לא התערבתי כמעט בעניין הזה.
מוטי שקלאר: האם אתה רוצה לומר לי שאריה שקד כל פעם שהוא יחליף עורך יומן מהבוקר לצהריים - - -
יואל חסון: מדברים על תפקיד, לא על עורך כזה.
מוטי שקלאר: על תפקיד.
מוטי שקלאר: האם לקחת עורך יומן שזה פר אקסלנס תוכן, ולבוא ולומר אני צריך אישור של ועד מנהל?
מוטי שקלאר: בשביל מה צריך מנהל אם כך, בשביל מה צריך עורך ראשי?
מוטי שקלאר: אתה מכיר עיתון שהבורד שלו מתערב מי יערוך את המוסף?
יואל חסון: האם בעבר אף פעם הוועד המנהל לא התערב?
מוטי שקלאר: לא, לא התערב בעניין הזה לחלוטין – לעולם לא, כי זה לא תפקידו.
מוטי שקלאר: החוק מגדיר את זה, לא אני.
מוטי שקלאר: אם החוק היה אומר שלוועד המנהל יש זכויות ניהול שוטף בתוכן אז הייתי אומר בסדר.
מוטי שקלאר: אבל, החוק הפך אותי למעין נציב שירות המדינה, החוק הפך אותי לעורך ראשי של המקום וכמנכ"ל, אז ודאי שבתחום התוכן זה סמכויות העורך הראשי, אחרת לא היינו יוצאים מזה בחיים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז מהן הסמכויות של הוועד המנהל?
מוטי שקלאר: סמכויות של ועד מנהל לפקח ולקבוע מדיניות.
קריאה: בדרך כלל, חצר ביזנטינית מנוהלת על-ידי בן אדם אחד או שניים.
יואל חסון: אדוני, נגיע לכולם.
יואל חסון: תאמין לי שלא יהיה פה אחד שרצה לדבר ולא דיבר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מוטי, מה זאת אומרת מדיניות?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה הכוונה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כלכלית?
מוטי שקלאר: יוליה, אני לא ממציא את הגלגל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זו שאלה מאוד חשובה, כי כשאני קיבלתי עורך אז אני כן התייעצתי.
מוטי שקלאר: אפשר להביא את חוק רשות השידור, ויש פה את היועצת המשפטית שיכולה לעזור גם בעניין, ולעשות אבחנה מהן סמכויות הוועד המנהל, ומהן סמכויות ההנהלה.
מוטי שקלאר: אם הייתי חורג מסמכויות ההנהלה אז זה בסדר.
מוטי שקלאר: אבל, גם ההיגיון אומר את זה שבתחום התוכן, אלא אם כן יוכח שאני מנסה להתנקם בו כפי שאחד מהם ניסה לבוא ולומר, וכן הלאה, וכן הלאה.
משה (מוץ) מטלון: אבל, לא התייחסת לנושא העיתוי.
משה (מוץ) מטלון: לנושא העיתוי שאל אותך יושב-ראש הוועדה ולא התייחסת.
משה (מוץ) מטלון: דיברת על סמכות, ואולי אין מחלוקת על מקור הסמכות.
משה (מוץ) מטלון: אנחנו שואלים על העיתוי.
יואל חסון: העיתוי, הכמות.
משה (מוץ) מטלון: על העיתוי.
משה (מוץ) מטלון: לגבי העיתוי – אנחנו סבורים, ואנחנו לא מתאמים פה עמדות, שהעיתוי שנעשה המהלך הזה הוא קצת בעייתי.
מוטי שקלאר: במדינה הקטנה שלנו תמיד יש בעיה של עיתוי בכל דבר.
מוטי שקלאר: אני רוצה להזכיר לכם שכשאתם מדברים על רשות השידור, כמעט שני שליש מהזמן אין ועד מנהל.
מוטי שקלאר: סליחה, אין יושב-ראש חצי מהזמן.
רחל קרמרמן: אתה לא מתייחס לוועד המנהל, יש ועד מנהל.
מוטי שקלאר: אמרתי, תיקנתי.
יואל חסון: הגברת קרמרמן, מה תפקידך?
רחל קרמרמן: חברת שאריות הוועד המנהל.
רחל קרמרמן: במסגרת הסמכות בנושא הזה לא התייחסו לדעת הוועד המנהל.
יואל חסון: הוועד המנהל התנגד למהלך הזה של המנכ"ל?
רחל קרמרמן: בוועד המנהל היו גם חילוקי דעות, כי יש כאלה שטענו שזה סמכות המנכ"ל וההנהלה לדון בזה.
רחל קרמרמן: ויש כאלה, ואני ביניהם, שחלקו על העיתוי שנעשו הדברים.
מוטי שקלאר: אני שלוש שנים וחצי במקום הזה, ובגלל עיתוי כזה ואחר לא מצליח למנות עובד אחד כמעט.
מוטי שקלאר: על מה אתם מדברים?
מוטי שקלאר: שבעה-שמונה חודשים לא היה לי ועד מנהל.
מוטי שקלאר: אחרי זה אמרו: יש או טו טו רפורמה, ולכן אין טעם למנות אנשים.
מוטי שקלאר: רוב המנהלים הם במינויים זמניים, ואתה צריך להמשיך לנהל את המקום הזה.
מוטי שקלאר: אתה מרגיש שתוכניות כאלו ואחרות יורדות מהפרק, אתה חייב להמשיך לנהל.
יואל חסון: אבל, לא נראה שדווקא על סף הרפורמה לעשות שינויים כאלה עכשיו זה היה דבר לא נכון לעשות?
יואל חסון: היית עושה רפורמה.
מוטי שקלאר: אני רוצה להזכיר שלצד העבודה החשובה וההערות החשובות שאתם מעלים, אתה צריך גם לנהל את המקום.
מוטי שקלאר: בסופו של דבר, ניהול המקום הזה מתבטא בתוכן.
מוטי שקלאר: כל רשות השידור היא אמצעי לתוכן.
מוטי שקלאר: ואם אתה לא מצליח לשפר את התוכן, ולנגוע בתכנים, ותוכן חייב להיות משהו דינמי, אחרת זה מת, כי זה הביטוי לחיוניות המלאה ביותר שלנו כבני אדם, ולכן שם כל הזמן אתה צריך להיות עם פעימה שפועמת כל הזמן, אז אתה לא יכול כל הזמן להיאחז במרכיב של פרוצדורות כאלו ואחרות ולהמית את המקום הזה.
מוטי שקלאר: כמה אתה יכול לחכות?
מוטי שקלאר: יש מנהל שגם אותו לקח זמן למנות מסיבות כאלו ואחרות.
יואל חסון: יורם כהן?
מוטי שקלאר: כן, יורם כהן.
מוטי שקלאר: אתה רוצה לשינויים ותוכן, ואני מאמין שיש סיכוי לרפורמה רק אם ערוץ 1 והרדיו יבטאו תוכן ייחודי, שיהיה למקום הזה תו זהות משלו.
מוטי שקלאר: על זה אנחנו עובדים ימים כלילות.
קריאה: עד היום לא היה תוכן?
מוטי שקלאר: היה תוכן כל הזמן, אבל כשאתה נמצא במציאות של היום אתה חייב להתחיל לבדל את עצמך, ולייצר תכנים אחרים ושונים, וכן הלאה.
מוטי שקלאר: ולא בכדי בשנה האחרונה - - -
יואל חסון: זה לא ישיבת ועדים, ולא ישיבת הוועד המנהל פה, ואני לא רוצה שתתחילו פה.
יואל חסון: קריאה: גם לוועדים יש מה לומר.
יואל חסון: כל אחד ידבר פה, תאמינו לי.
יואל חסון: אני לא ממהר לשום מקום.
מוטי שקלאר: לכן, אני עומד במקרה הזה יותר מכל נושא אחר שאני אומר אין לי בעיה ולומר: רבותי הנכבדים, שגינו ופשענו ואנחנו צריכים לתקן.
מוטי שקלאר: והראיה, שרוב הדברים שהיו בוועדת הביקורת אנחנו מנסים לתקן, ואפשר לעבור על הנהלים שנוצרו מאז.
מוטי שקלאר: אפשר לעבור גם על הערות של מבקר המדינה – מה אנחנו עשינו בנושא שעות נוספות, וכל הדברים האחרים.
מוטי שקלאר: במצב הבלתי אפשרי בכל אופן מנסים לעשות דברים.
מוטי שקלאר: פה בנושא הזה, אני אומר לכם, רבותי הנכבדים - כמה שאני יכול להיות כן עצמי, אני בכל אופן נוגע בדבר - זה בפירוש החלטה שקולה, מדודה, שנעשתה בשום שכל ובהבנה.
מוטי שקלאר: אולי היא נעשתה אפילו מאוחר מידיי.
מוטי שקלאר: אבל, בסופו של דבר, אנחנו חייבים להשתפר כל הזמן, ולהתקדם בנושא התוכן.
מוטי שקלאר: כאשר אני שומע את אבי וייס, מנכ"ל חדשות 2, מחמיא לי בדיון בשיתוף בערוץ 1 ואומר שחדשות ערוץ 1 הן חדשות טובות, והן ממש דומות לנו, אני רואה בזה כישלון כי אני חושב ש"מבט" צריך להיות נושא אופי אחר.
מוטי שקלאר: לא איכפת לי להיכנס לתחום התוכן ולהסביר לכם את תפיסתי לגבי "מבט".
יואל חסון: האם תפיסתך לא צריכה לבוא לפיקוח על-ידי הוועד המנהל, על-ידי המליאה, ועל-ידי כל הגורמים האלה?
יואל חסון: מה זה תפיסתך?
יואל חסון: ברור לי שאתה העורך הראשי.
יואל חסון: אבל, האם התפיסה לא באה לידי בחינה ושיקול?
יואל חסון: האם זאת תפיסתך וזהו?
מוטי שקלאר: התפיסה באה לידי בחינה על-ידי העורכים של המדיה ואנשי המקצוע.
יואל חסון: העורכים שאתה ממנה.
מוטי שקלאר: כן, אני ממנה, מנהל הטלוויזיה שהמליאה מינתה אותו כמינוי בפועל.
יואל חסון: האם כך בא לידי ביטוי האינטרס הציבורי?
מוטי שקלאר: לא, רגע.
מוטי שקלאר: אתה יושב עם עורכים, אתה יושב עם כתבים, אתה יושב עם מגישים.
יואל חסון: אבל, בסופו של דבר, הציבור צריך לבוא לידי ביטוי על-ידי נציגי הציבור שלו.
יואל חסון: זה שהם לא ממונים זה תקלה בפני עצמה.
יואל חסון: אבל, על-ידי נציגי הוועד המנהל והמליאה.
יואל חסון: יורם כהן הוא בחור מוכשר ורציני, וגם אתה בחור רציני ומוכשר, וכולם מוכשרים ורציניים.
יואל חסון: אבל, בסוף אתם לא מייצגים את האינטרס הציבורי.
יואל חסון: האינטרס הציבורי מיוצג על-ידי מי שיושבים בוועד המנהל ובמליאה, וצריכים לראות את הראייה הכוללת.
יואל חסון: נמצא פה החוק, ולפי החוק אתה להם צריך להציג את הפעילות, להציג את התכנים, להציג את הנתונים, להציג מהן תוכניות העבודה שלכם.
יואל חסון: אתה בעצמך אומר שיש השפעה על מי העורך.
יואל חסון: אם אתה אומר לי שאתה ועוד שני אנשים מחליטים את כל ההחלטות אז זה לא שידור ציבורי, תסלח לי.
יואל חסון: זה שידור פרטי של שקלאר ושותפיו.
מוטי שקלאר: לא, בוא נעשה סדר בעניין.
יואל חסון: אני רוצה לקבל ממך תחושה שזה באמת מנוהל על פי אינטרס ציבורי ושקוף.
יואל חסון: זה לא מה שאתה מראה לי כרגע.
יואל חסון: אתה אומר ישבו שלושה אנשים והחליטו שזה יהיה העורך, וזה לא יהיה העורך, וזה יהיה כך וזה יהיה כך.
מוטי שקלאר: לא נכון.
מוטי שקלאר: אפשר תיכף לשמוע את יורם כהן שהוא מנהל החדשות, ואת אריה שקד שהוא מנהל הרדיו, ותבינו איך המנגנון והדינאמיקה עובדים מעבר לפורמאליסטיקה בהקשר הזה.
מוטי שקלאר: אתה מנהל אין סוף דיונים עם אנשים מבחוץ.
מוטי שקלאר: עשיתי לא מעט דיונים עם גורמים חיצוניים איך הם רואים את החדשות.
יואל חסון: מי זה גורמים חיצוניים?
מוטי שקלאר: זה יכול להיות אנשי מקצוע כאלה ואחרים, חלקם מתוך 2 ו-10.
יואל חסון: האם הם המליצו על החלפת עורכים?
מוטי שקלאר: רגע, דבר איתי על הקונספט.
מוטי שקלאר: יש ועדת טלוויזיה שגם כן מפקחת עלינו בנושא לוח השידורים.
מוטי שקלאר: לגבי התוכן עצמו, והאם "מבט" צריכה לעסוק רק בהארד-קור לצורך העניין – זה אחד הדיונים שאנחנו עושים בתוכנו כל הזמן עם המגישים, ועם העורכים, ואין סוף דיונים נעשו בנושא הזה – האם היא צריכה להיות חצי שעה או שלושת רבעי שעה?
מוטי שקלאר: האם צריכה להתעסק רק בהארד-קור או יכול להיות שהחדשות צריכות להתעסק בתחקיר עמוק יותר, וכן הלאה?
מוטי שקלאר: אלה דברים שלשמם נבחרו אנשים.
מוטי שקלאר: יכול לבוא ועד מנהל, ועדת טלוויזיה ולהגיד: "מבט" כפי שהוא, הוא בעייתי, הוא לא נכון, הוא לא משקף, הוא לא מאוזן.
מוטי שקלאר: אנחנו מבקשים ממך להביא לנו תוך חודש הצעה אחרת או רעיון אחר או כיוון אחר.
מוטי שקלאר: פה נכנס הוועד המנהל או ועדת הטלוויזיה.
מוטי שקלאר: כי בדיוק באותה מידה כשאנחנו מייצרים סדרה מסוימת, אני יכול לומר שזה נראה לי שטחי ורדוד מידיי, ולא מתאים לערוץ 1.
מוטי שקלאר: פה נכנסת ועדת הטלוויזיה או ועדת הרדיו ובאים ואומרים.
מוטי שקלאר: אבל, בשוטף היום יומי - - - בעורכים בתוך המערכת, אני חושב שאם אתה סומך על המנהלים אז הם עושים את זה בשום שכל.
מוטי שקלאר: אם אתה לא סומך אז יש בעיה, בסופו של דבר.
מוטי שקלאר: בתפקידים הבכירים יותר כמו מנהל טלוויזיה באמת נכון עד להיום אז הוועד המנהל היה חלק מוועדת המכרזים, ובחר את האנשים.
מוטי שקלאר: זה לא גחמה של מישהו.
מוטי שקלאר: נדמה לי שגם מנהלי חטיבות שותפים.
מוטי שקלאר: אבל, בתוכניות, ברזולוציות הנמוכות יותר של עורכים אז זה תפקידו של - - -
יואל חסון: עורך "מבט" זה רזולוציה נמוכה?
מוטי שקלאר: זה לא רזולוציה נמוכה, אבל זו רזולוציה שמתאימה, לעניות דעתי, וככה אגב הנוהג היה עד היום, לא המצאתי אותו - - -
גדי בן יצחק: זה לא נכון, זה לא מה שאתם חתומים כרשות שידור עם האיגוד הארצי של עיתונאי ישראל.
גדי בן יצחק: זה נכון שביותר מ-15 השנים האחרונות זה מה שנהגתם לעשות, וכך הגענו עד הלום.
גדי בן יצחק: כל התפקידים ברשות השידור היו מכרזים, מהכתב הפשוט ועד המנהל.
גדי בן יצחק: עם הזמן העלאתם את הרף.
מוטי שקלאר: קשה לי לזכור מה היה לפני 15 שנה.
מוטי שקלאר: ואם אתה שואל אותי, אני לא אתחמק מהעניין.
מוטי שקלאר: נכון, ככה צריך להיות.
מוטי שקלאר: אני לא חושב שוועדה ציבורית צריכה להיות מעורבת במינויים, למעט מינויים בכירים – חד משמעית.
יואל חסון: יורם כהן, האם אתה רוצה להתייחס לדברים האלה?
יורם כהן: קודם כל, אני שמח שמבקר המדינה נמצא פה, כי אני חושב שברגע שפוליטיקאים נזעקים להגן על עורך תוכנית מסוים אז זה מעורר סימני שאלה גם לגבי העתיד, וגם לבדוק את העבר.
יואל חסון: אני לא מכיר אף אחד מהעורכים הללו, אף אחד.
יואל חסון: אני לא יודע מי הם, לא מכיר אותם באופן אישי.
יואל חסון: אני בוודאי לא כזה, יכול להיות שאחרים בקיאים יותר.
יורם כהן: יש לי עורכים מצוינים.
יורם כהן: אבל, זה יכול לעורר דופי בעבודתם המקצועית ברגע שמישהו בא ומנסה – פוליטיקאי מתערב בעבודה עיתונאית של שידור ציבורי.
יורם כהן: תחת הכותרת הזאת של שידור ציבורי פתאום כל הפוליטיקאים נאבקים למען השידור הציבורי, והם שוכחים להגן על העבודה העיתונאית ועל מחויבות העיתונאים, ויש לי עורכים מצוינים.
משה (מוץ) מטלון: אל תדאג, תיכף נדבר גם על העיתונאים.
יורם כהן: העבודה שלכם היא עבודה של קריאת כותרות.
יואל חסון: ודוחות ביקורת פנימיים.
יואל חסון: אני לא קורא כותרות, אני קורא מפה, מדוחות פנימיים.
יורם כהן: אני לא מתייחס עכשיו לדוח ביקורת, אני מדבר לנושא שלשמו הוזמנתי.
יורם כהן: אני מדבר כמנהל חדשות בפועל, לא מנהל במכרז.
יורם כהן: לדעתי, שמונה שנים וחצי אין מנהל חדשות במכרז בערוץ הראשון, כמו כל שדרת הניהול בטלוויזיה.
יורם כהן: החלפתי את משה נסטלבאום שהיה שלושה חודשים ממלא מקום מנהל חדשות.
יורם כהן: הייתי בתפקיד שנה וחצי, התפטרתי בגלל ניסיונות להכתיב לי – אתה יודע את זה – כל מיני שיקולים לא עיתונאים בעבודה העיתונאית שלי.
יורם כהן: חזרתי לנהל את החדשות בלחץ שלו ועם בקשה של משה גביש בעבר שאעשה זאת.
יורם כהן: ניהלתי גם את הטלוויזיה.
יורם כהן: אנחנו, העיתונאים ברשות השידור, רוצים לשמור על עצמאות עיתונאית, ושפוליטיקאים לא יתעסקו לנו בעבודה.
יורם כהן: אתם קוראים כותרת שכולם הודחו.
יורם כהן: היתה פרוצדורה שלוותה על-ידי לשכה משפטית.
יורם כהן: נאמר שהגברת יעל קשאני עורכת "מבט" הודחה.
יורם כהן: היא לא הודחה מתפקידה.
יורם כהן: נהפוך הוא – הוצע לה להיות עורכת ראשית של "מבט".
יורם כהן: נאמר שזאב כהן הודח.
יורם כהן: זאב כהן בא אליי לשיחה, והוא אומר לי: יורם, אני רוצה להפסיק לערוך את "מבט", אני עורך את זה עשר שנים.
יורם כהן: אחד מהעורכים שלא מצאה חן בעיניו ההחלטה, ושהוצע לו תפקיד עיתונאי מכובד יותר, אומר: הודחתי.
יורם כהן: אם, למשל, הוצעה לעורך "מבט" שעורך יום או יומיים בשבוע יחד עם שלושה עורכים, אפשרות לערוך את "היומן" בסבב המינויים, אולי לערוך את תוכנית "פוליטיקה", האם זה לא מכובד מבחינה עיתונאית?
יורם כהן: האם אותם הודחנו?
יורם כהן: אותם עורכים שהלכו לבית משפט לא רצו לשמוע הצעות אלטרנטיבות שיש לנו להציע להם.
יורם כהן: אז מהיום באים פוליטיקאים ואומרים – לא שזה נאמר – אבל, ישאירו את אלון מזר בתפקידו.
יורם כהן: האם אלון מזר יוכל לעשות עבודה נקייה אם יואל חסון במקרה הציל אותו מההעברה של התפקיד בניגוד לרצונו?
יורם כהן: האם זאת יכולה להיות עבודה כשרה?
יורם כהן: פה המבקר צריך להיכנס לדבר הזה.
נחמן שי: אבל, אמר לך היושב ראש שהוא לא מכיר אף אחד.
נחמן שי: הוא דיבר על העניין העקרוני.
יורם כהן: אלון הוא עורך מצוין, אני לא מטיל בו דופי, ולא באסף.
יורם כהן: אבל, יש כאן טעם לפגם.
יורם כהן: ההתערבות שלכם - - -
משה (מוץ) מטלון: יורם, תבסס את הטענה שלך.
משה (מוץ) מטלון: הטחת טענות קשות, תבסס את הטענות שלך.
יורם כהן: אני לא נכנס לוויכוח בין המנכ"ל לוועד המנהל מה תפקידו של הוועד המנהל.
יורם כהן: אני מנסה להפריך את הכותרת שכולכם קראתם שהודחו עורכים.
יורם כהן: הוצעו להם תפקידים עיתונאים בכירים יותר.
יורם כהן: יכול להיות שחלקם לא רצו כי זה תפקיד יותר קשה ומחייב.
נחמן שי: יורם, אתה לא בא הנה לעסוק בשאלה האם פוליטיקאים קוראים כותרות, כן או לא.
נחמן שי: עם כל הכבוד, זה לא תפקידך.
נחמן שי: תתמקד ברשות השידור.
נחמן שי: תסביר – עשית שינויים כאלה, שינויים אחרים.
נחמן שי: עזוב את הפוליטיקה.
יורם כהן: התמקדתי בעניין הזה.
יורם כהן: עשינו שינויים, רוצים לעשות שינויים על פי הנוהל, עם ייעוץ משפטי.
יואל חסון: יורם, אני שואל אותך עניינית, וזה מה שבא אלינו.
יואל חסון: אני אומר לך שאני אישית לא מכיר אף אחד מהעורכים, ואין לי שום עניין אישי איתם.
יואל חסון: אני אפילו לא מכיר אותם.
יורם כהן: עורכים טובים כולם, באמת.
יואל חסון: תשאל אותי בפרצוף מי זה כל שם, אני לא אדע.
יואל חסון: אני אולי מכיר את השם של אחד, אבל אני לא יודע מי זה מבין אלה שיושבים כאן בפנים.
יואל חסון: לגבי התהליך – יכול להיות שמה שאתה אומר נכון.
יואל חסון: אבל, יכול להיות שאתם בתהליך עשיתם כאן תהליך לא נכון.
יואל חסון: כי מה שאתה בא ואומר: רציתי להחליף את האנשים לכל מיני עניינים, לרענן.
יורם כהן: חלק מהאנשים משודרגים, כמעט כולם.
יואל חסון: לרענן, לשדרג – ההגדרות שאתם מגדירים.
יואל חסון: אני שואל, האם יכול להיות שהתהליך שעשית לא היה נכון מול העובדים, מול העורכים עצמם?
יואל חסון: יכול להיות שהייתם צריכים להציג לנו מול מי הבאתם את השיקולים, ומה הפיקוח עליכם.
יורם כהן: לפוליטיקאים?
יואל חסון: לא אליי, אני לא אומר אליי, חלילה.
יואל חסון: אתה פה מפספס.
יואל חסון: אני אומר לך יותר מזה, אם לא הייתם עושים את זה בדרך הזאת לא היית מגיע לכאן בכלל היום.
יואל חסון: הגעת לכאן כי עשיתם את זה בדרך הזאת.
יואל חסון: יכול להיות שאם היית מראה עוד בתהליך הקודם שהבאת את זה בפני הוועד המנהל, ששקלתם את השיקולים ביחד, שהקמתם ועדה משותפת – הם לא פוליטיקאים.
יורם כהן: שוב, אני לא מתעסק ביחסים או בסמכויות של המנכ"ל והוועד המנהל.
יואל חסון: חברי הכנסת הם הריבון, הם מייצגים את הציבור.
יואל חסון: אתה יכול לקרוא לנו במירכאות פוליטיקאים, וזה נשמע מאוד רע.
יורם כהן: לא, אני לא אומר שזאת מילה גנאי – חלילה.
יורם כהן: אני מתנצל אם מישהו הבין שזו מילת גנאי.
יואל חסון: זה נשמע כך.
מרינה סולודקין: כך זה משתמע.
יורם כהן: אני מתנצל, חברי הכנסת.
יואל חסון: פוליטיקאים, חברי הכנסת, שר הממשלה וראש הממשלה, והכנסת, זה הריבון שבא לייצג את הציבור, ולבדוק שהאינטרס הציבורי נשמר.
יואל חסון: אגב, הוא נשמר על פי מי שיושבים כאן.
יואל חסון: יושבים פה פעם כאלה, ויושבים פה פעם כאלה.
יואל חסון: אני מקווה שאני לא אשב כאן לנצח, וגם הוא לא אשב לנצח, וגם אתה אולי לא תשב לנצח.
יורם כהן: וגם אני לא אשב לנצח.
יואל חסון: לא יודע, אולי אצלכם זה כן לנצח.
יואל חסון: כנציג ציבור, מאיפה אני יודע?
יורם כהן: יש ועד מנהל.
יורם כהן: יש לנו דירקטוריון ושהוא יפקח.
יואל חסון: לא באת לוועד המנהל.
יואל חסון: יורם, יכולת להיות חברי כנסת מעולה, או משתתף ב"פוליטיקה".
יורם כהן: עזוב, כבר הדביקו לי תוויות פוליטיות, וכל פעם למפלגה אחרת.
יואל חסון: אני לא יודע את זה.
יואל חסון: מאיפה אני וחברי חברי הכנסת והציבור הישראלי לא יודעים שלא קמת בוקר אחד, ושקלאר קם בוקר ואחד ואמר: לא מתאים לי עכשיו שהוא יהיה, כי הוא לא עושה כך או לא עושה כך, כי הוא לא מתאים להגיד כך, כי הוא שם כתבה שלא אהבתי, כי הוא הביא מרואיין – אני אומר עוד הפעם, יכול להיות, יכול להיות שזה לא נכון.
יואל חסון: מאיפה אני יודע שלא שקלת את השיקולים האלה?
יואל חסון: מי בוחן ובודק אותך?
יורם כהן: הוועד המנהל.
יואל חסון: אבל, הוא אומר לי שהוא לא הביא את זה לוועד המנהל.
יורם כהן: לדעתי, שוב, גם הפרשנות המשפטית של המנכ"ל שאומרת שהוא יכול לקבל את ההחלטות האלה.
יורם כהן: אבל, אם הוא קיבל החלטה שגויה זה בדיוק תפקידו של הוועד המנהל, להגיד לו: אדוני, טעית.
יואל חסון: מר שקד, מנהל הרדיו, בבקשה.
אריה שקד: תוכניות הרדיו והטלוויזיה מובאות לוועדות הרלוונטיות של הגופים המפקחים.
אריה שקד: התכנים והקונספטים מוגשים לוועדות הללו.
אריה שקד: הוועדות הללו מעולם לא יורדות לאיוש הפרסונאלי של התוכניות, וזו בדיוק ההפרדה שנדרשת.
אריה שקד: כך זה מתבצע ברדיו, לפחות בשנים שאני מוביל אותו.
אריה שקד: ואני אומר לך שזה נכון, וכך זה צריך להיות.
אריה שקד: המוסדות המפקחים יודעים ומאשרים את הקונספט של התוכניות, מאשרים תוכניות, לא מאשרים את האיוש הפרסונאלי.
אריה שקד: אם העורך הראשי של רשות השידור סבור שעורך תוכנית X או Y – במקרה הזה "יומן" – לא מתאים, וצריך להחליף אותו וצריך לרענן, זה בדיוק הדברים שעושים.
אריה שקד: את הדברים האלה אנחנו עושים ברדיו חדשות לבקרים ברמה כמעט יום יומית.
אריה שקד: אם אני חושב שכתב לא מתאים לתפקידו, אני מחליף לו תחום.
אריה שקד: אם אני חושב שעורך אינו עורך נכון את התוכנית, אני מזיז אותו לתוכנית אחרת.
אריה שקד: הדברים האלה נעשים תוך כדי.
אריה שקד: אם צריך דיווח יש דיווח.
אריה שקד: ועדת הרדיו מפקחת אך ורק על המסגרות והקונספטים.
אריה שקד: היא לא מתעסקת באיוש כדי לשמור על ההפרדה הזאת.
אריה שקד: זה בדיוק מה שקרה גם במקרים הללו.
יואל חסון: אני רוצה לעשות סבב בין חברי הכנסת, ואז אגיע לנציגים נוספים מרשות השידור שישנם פה.
יואל חסון: ראשון הנרשמים היה חבר הכנסת שי.
מוטי שקלאר: רק עוד הערה קטנה.
מוטי שקלאר: לשיטתכם, אני מחפש את הגבול שהוא בעייתי.
מוטי שקלאר: לא סתם אחד ממבקרי המדינה התייחס לאבחנה בין הוועד המנהל להנהלה, וזה כך וכך.
מוטי שקלאר: יכול להיות שזה אחד הדברים שצריכים לעשות – פעם אחת להגדיר ולהבחין בין הדברים בצורה יותר ברור.
מוטי שקלאר: אבל, למשל, סתם כדוגמה, קרן נויבך בתוכנית "סדר יום", היא משפיעה אולי יותר מעורך "היומן".
מוטי שקלאר: האם גם את קרן נויבך אני צריך להביא לוועד המנהל?
יואל חסון: נניח שהחלטת להוריד את תוכנית "מדד יומי", האם אתה לא צריך להביא את זה לאף אחד?
מוטי שקלאר: לא, בנושא של הרצועה כן.
מוטי שקלאר: הוועד המנהל לא יגיד לי מי יערוך ומי יגיש את "מדד יומי".
יואל חסון: כשהחלטת להוריד את "מדד יומי" העברת את זה לוועד המנהל?
מוטי שקלאר: הם עוד לא אישרו את זה.
יואל חסון: אבל, הורדת את "מדד יומי", והם עוד לא אישרו את זה.
יורם כהן: היא עוד לא ירדה.
יורם כהן: בראשון למרץ יש עוד דיון בוועדת טלוויזיה.
יואל חסון: והיא עדיין משודרת?
יורם כהן: היא עדיין משודרת, כן.
יורם כהן: שוב, דיס אינפורמציה, זו הבעיה – קוראים כותרות.
מוטי שקלאר: אנחנו לא יכולים לתפוס את המקל משני הקצוות.
מוטי שקלאר: אני גם חייב בקיצוצים של מאה מיליון שקל, ולך תנהל מקום עם קיצוצים של מאה מיליון שקל, וגם להוריד כתוצאה מזה שעות, ומשמרות וכוננויות.
מוטי שקלאר: ואז אין לך מספיק כסף לייצר תוכניות, ואחרי זה אתה חוטף על הראש למה הורדת תוכנית.
מוטי שקלאר: אי אפשר לתפוס את המקל מכל קצותיו, בהנחה שבמקרה הזה יש לו רק שניים.
יואל חסון: אז אתה אומר: שום תוכנית לא ירדה אם הוועד המנהל לא אישר את זה בהחלטה.
יורם כהן: יש ועדת טלוויזיה, וועדת רדיו - כן.
מוטי שקלאר: זה כן.
מוטי שקלאר: אם מחר אני עושה "סדר יום" משהו אחר לחלוטין אז אני צריך להעביר אישור של ועדת הרדיו.
מוטי שקלאר: אבל, אם קרן נויבך תגיש את "סדר יום", או ירון דקל, או דליה לוי שזה שם דמיוני, זה לא הוועד המנהל.
יואל חסון: חבר הכנסת שי יושב-ראש לשעבר, בבקשה.
יואל חסון: אתה היית יושב-ראש, מתי?
נחמן שי: הייתי בשנים 2000 – 2002.
יואל חסון: האם זה היה בזמן הביקורת?
יואל חסון: לא, אז אתה יכול לדבר.
יואל חסון: יש פה חוק שאם חבר כנסת היה בתקופת הביקורת הוא לא יכול להשתתף בכלל בדיון.
נחמן שי: הייתי גם כתב צבאי שם ב-1972, יכול להיות שהם עוד לא גמרו את הביקורות משנת 1972.
נחמן שי: נדמה לי שאני חייב עדיין כמה דברים למחסן.
נחמן שי: ברשותכם, אני רוצה לומר כמה הערות.
נחמן שי: באמת דיונים מהסוג הזה מתרחשים עכשיו בכנסת בתדירות גבוהה מאוד, והם מבטאים את המצוקה הגדולה שרשות השידור נקלעה אליה.
נחמן שי: היא באמת יוצאת דופן, היא לא המצב הרגיל.
נחמן שי: גם כשאנחנו מסתכלים על הפרספקטיבה ההיסטורית שאני מכיר אותה באמת למעלה מארבעים שנה, אלה ימים קשים לרשות השידור.
נחמן שי: הדבר נובע מסדרה של משברים.
נחמן שי: לא אחד בלבד, אלא מהתחברות שלהם.
נחמן שי: לפעמים, אני משווה את רשות השידור לכספת שבסוף הכסף נמצא אצלו, או אצל אריה בפנים.