GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
הלל שמגר: זה יחסוך זמן רב ונוכל בתוך זמן קצר לתת מענה לתלונה.
הלל שמגר: אנחנו גם ניתן דגש רב יותר, כך הוחלט, לטיפול בתלונות על פגיעה בזכויות אדם השנה.
הלל שמגר: אנחנו חושבים שתפקידו של נציב תלונות ציבור – כך זה גם בעולם – להקפיד על כך ולדאוג לכך שגם הרשויות הציבוריות יקדמו את זכויות האדם ומקום שיש פגיעה בזכות אדם ובזכות אזרח, אנחנו נהיה הראשונים להתריע על כך.
יואל חסון: חברת הכנסת מיכאלי, רצית להתייחס.
אנסטסיה מיכאלי: בקצרה, רציתי להודות לכבוד יושב ראש הוועדה על יוזמת הדיון הזה וגם למבקר המדינה, מיכה לינדנשטראוס, שהגיע לכאן.
אנסטסיה מיכאלי: תודה רבה גם על התיאור המפורט של פעילותכם.
אנסטסיה מיכאלי: אני רוצה להודות לכל הצוות שהגיע לכאן על עבודתכם הנאמנה.
אנסטסיה מיכאלי: למען האמת, הרבה מאוד פעמים אנחנו, חברי הכנסת, מעבר לעבודת החקיקה, נתקעים עם הרבה מאוד פניות ציבור שלעתים קרובות אין יכולת, מבחינת הזמן, לפתור.
אנסטסיה מיכאלי: אתם עוזרים לנו ואתם יד ימין שלנו, האנשים שפותרים הרבה מאוד בעיות.
אנסטסיה מיכאלי: תודה רבה שאתם משרתים את הציבור על מנת לקדם את רווחתו וקידום מעמדו.
אנסטסיה מיכאלי: אני רוצה להגיד שביקרתי במשרד
אנסטסיה מיכאלי: כם בירושלים, פניתי למבקר המדינה, מיכה לינדנשטראוס בכמה נושאים שאני מטפלת בהם.
אנסטסיה מיכאלי: תמיד יש לי הרגשה, כשאני יוצאת מהמשרד, שיש לנו גב ואפשר לקדם נושאים שחשובים להרבה מאוד אנשים, בתמיכה מלאה ובמקצועיות גדולה.
אנסטסיה מיכאלי: אחד הנושאים שקידמתי בזמנו זה הנושא של ספרי הלימוד.
אנסטסיה מיכאלי: ברגע ששאלתי את השאלה בנושא, שנראה קטן לאנשים – התעשייה הזאת מגלגלת בערך מיליארד שקלים במדינת ישראל – המבקר הוציא לי שני ספרים, מ-1999 ומהדוח של 2004, זכר בעל פה איפה זה כתוב ואפילו את העמוד.
אנסטסיה מיכאלי: מאוד הופתעתי, לא רק מהמקצוענות, אלא מהדייקנות והזיכרון של כל הדוחות.
אנסטסיה מיכאלי: עד כמה שידוע לי לא היית בתפקיד אז, אבל ידעתי מה משרד מבקר המדינה עשה במהלך כל כך הרבה שנים של פעילותו.
אנסטסיה מיכאלי: אחד הנושאים שהעלה חבר הכנסת יואל חסון, יושב ראש הוועדה, זה הטלוויזיה.
אנסטסיה מיכאלי: זה גם נושא מאוד חשוב, אשמח להצטרף ליוזמה.
אנסטסיה מיכאלי: כיוון שעבדתי בטלוויזיה, אני רואה הרבה מאוד דברים ומקבלת מהציבור הרבה תלונות שמדברות על כך שיש חוק שאסור שיהיה תוכן אלים בטלוויזיה לבני נוער, שמעודד שתיית אלכוהול, סמים ואלימות, אז חשוב להבין שבעידן הטכנולוגי התוכן הזה מגיע גם לרשת הסלולאר.
אנסטסיה מיכאלי: בזמן שמוכרים טלפון נייד לילד קטן צריך לחשוב איך נעצור את כמות האלימות שילד נחשף אליה על-ידי אתרי האינטרנט, הפייס-בוק וכל הרשתות החברתיות.
אנסטסיה מיכאלי: זה אחד הנושאים שאשמח לבוא למשרד ולחשוב יחד איך נקדם את זה למען הדור הבא שלנו.
אנסטסיה מיכאלי: תודה רבה ובהצלחה.
יואל חסון: תודה רבה לחברת הכנסת מיכאלי.
מרינה סולודקין: כבוד היושב ראש, הוועדה, כבוד המבקר, צוות הבכירים של נציבות תלונות הציבור, באתי לכאן לומר תודה כי אני חושבת שהציבור ואנחנו בכנסת אסירי תודה לכם.
מרינה סולודקין: לפעמים אני מרגישה את עצמי כשלוחה של תלונות הציבור.
מרינה סולודקין: כל שנה אני מקבלת יותר מ-2,000 תלונות בכתב, וגם יש טלפונים, בגלל שבציבור שלי אנשים לפעמים לכתוב את הדברים ומדברים הרבה בטלפון.
מרינה סולודקין: אני רוצה לומר שהכלי הזה – נציבות תלונות הציבור, משרד מבקר המדינה – הוא בין הכלים הכי חשובים לדמוקרטיה הישראלית.
מרינה סולודקין: היו שנים שהיו הרבה תלונות על הביטוח הלאומי ומשטרת ישראל שאני קיבלתי.
מרינה סולודקין: כל קדנציה אני מטפלת ב-8,000 תלונות.
מרינה סולודקין: משרד התמ"ת, מזמן שיש שם ויסקונסין, אני מקבלת תלונות על משרד התמ"ת ועל תוכנית ויסקונסין.
מרינה סולודקין: אני רוצה לומר לכם שעכשיו יש משרד שלא הזכירו כאן, שיש עליו הרבה תלונות ציבור, זה משרד העבודה והרווחה, בנוגע להוצאת ילדים מהבית, ממשפחות נורמטיביות.
מרינה סולודקין: אני חושבת שהמצב כל כך חמור, שאני עובדת מול המשרד, מול השר והמנכ"ל, אבל זה לא מספיק.
מרינה סולודקין: אני עושה חוקים, אבל כמו שאמרתם בנושא של דיני משמעת, אני לא יכולה להעביר את החוקים בגלל שהפקידים שיושבים במשרדים הם נגד החוקים, כדי לסדר את העבודה של רשויות הרווחה בנושא של זכות להורות של אנשים.
מרינה סולודקין: הקמתי את בכנסת את השדולה למאבק נגד הוצאת ילדים מהבית – אני מדגישה: ממשפחות נורמטיביות, כי זה לא אלכוהוליסטים ונרקומנים.
מרינה סולודקין: עכשיו יש לי אפילו תוכנית איך אגיע אליכם ועל מה אדבר גם עם מבקר המדינה בנושא הזה.
מרינה סולודקין: אני חושבת שלפעמים אתם התקווה האחרונה של הדמוקרטיה הישראלית, ועל זה אני מודה לכם.
יואל חסון: מישהו מכם רוצה להתייחס?
מרינה סולודקין: סליחה, רציתי לומר שב-2009 היו תשע פניות מחברי כנסת, יותר משליש מהן הן שלי.
מרינה סולודקין: אני רוצה להודות לך, אדוני המבקר, אישית על נושא של הוסטל וחשמל סוציאלי.
הלל שמגר: אני יכול לאשר, כי היום בבוקר חתמתי על מכתב, שעדיין לא נשלח, לחברת הכנסת סולודקין כדי לעדכן אותה לגבי תלונה מסוימת שהיא הגישה בשעתו.
מרינה סולודקין: אני מאמינה בכם.
אנסטסיה מיכאלי: אני רוצה להוסיף, בהמשך לדברים של חברת הכנסת סולודקין.
אנסטסיה מיכאלי: בזמנו פניתי גם לשר החינוך בנושא של ספרי הלימוד, אמרתי שיש דוחות והצגתי את כל הנתונים.
אנסטסיה מיכאלי: הוא ביקש לא לעשות את זה כרגע.
אנסטסיה מיכאלי: הוא שאל: מה את מעדיפה, שיתחילו לבקר את המשרד שלי וכל העובדים יתחילו לתת דוחות של פעילותם או שנעבוד?
אנסטסיה מיכאלי: אני כבר חצי שנה מחכה לתוצאות וכרגע אין תוצאות.
אנסטסיה מיכאלי: אשמח בשנה הבאה לנסות עוד פעם אותה ביקורת.
אנסטסיה מיכאלי: שבע שנים עברו משנת 2004, אז אפשר לעשות את הדוח הזה גם בשנת 2011.
אנסטסיה מיכאלי: לא עושים את זה כפי שצריך, ואשמח להעלות זה על סדר היום הציבורי.
יואל חסון: את מעלה פה עניין שלדעתי קשור למה שדיברנו בו בתחילת הדיון.
יואל חסון: הרבה פעמים, אדוני המבקר, כשאתה יושב בוועדות הכנסת ורוצה לקדם חקיקה, אתה שומע – צריך להגיד את זה על השולחן – שרים שתמכו בהצעות האלה כשהיו חברי כנסת, מאמינים שהן הצעות חוק נכונות, אבל אומרים לך בצורה אמיתית: הפקידות שלי מתנגדת.
יואל חסון: אתה רואה פה מצב שלפעמים הצעות החוק האלה הן הצעות חוק שמשנות תפישה, משנות תפישה שהפקידות הייתה רגילה לה, שיטה שהייתה ידועה.
יואל חסון: הם באים אל מול השר, משכנעים אותו, מסבירים לו, והרבה שרים חושבים פעמיים אם להתעמת עם הפקידות שלהם, מכל מיני סיבות, ולא אכנס לזה עכשיו.
יואל חסון: אז אתה מגיע למצב שבעיניי הוא, בצורה מסוימת, מעוות את הדמוקרטיה הישראלית.
יואל חסון: אתה מגיע למצב שעמדות משרדי הממשלה הן בסופו של דבר עמדות הפקידות ולא העמדות של קובעי המדיניות.
יואל חסון: יש כאן בעיה בכלל בכל המנגנון הזה, של אישור ועדת השרים וקביעת עמדת הממשלה.
יואל חסון: ברוב המקרים אתה רואה שעמדת הממשלה נקבעת על-ידי הפקידים, נכתבת על-ידי הפקידים וככה גם באה לידי ביטוי בוועדת השרים לחקיקה.
יואל חסון: מי אשם במצב הזה?
יואל חסון: כולם, כנראה.
יואל חסון: השיטה, המצב – כי השרים מתחלפים, פקידים נשארים עשרות שנים אפילו – וככה הם, פחות או יותר, הדברים.
יואל חסון: אבל בסופו של דבר זה מעוות את היכולת לקדם רפורמות, לבצע שינויים משמעותיים וכשאתה רואה חברי כנסת עומדים ומבקשים לקדם הצעות חוק – זה מעניין, אני לא יודע אם ראית את זה פעם – חברי הכנסת מתדיינים מול הפקידים.
יואל חסון: הם בכלל לא מתדיינים מול אף אחד אחר.
יואל חסון: אגב, לא רק בחדר הוועדה.
יואל חסון: רוב הפגישות שחברי הכנסת מקיימים זה בכלל לא עם השרים, מקיימים עם הפקידים כדי לשכנע אותם לתמוך בהצעת החוק.
יואל חסון: זה מעוות באופן משמעותי, בעיניי, את הדמוקרטיה הישראלית, את היכולת של הכנסת להשפיע ואת היכולת של מקבלי ההחלטות להביא לידי ביטוי שינויים משמעותיים.
מרינה סולודקין: לא רק מעוות, מחליש.
אנסטסיה מיכאלי: אנחנו מקווים, כבוד יושב ראש הוועדה, שכשאתה תהיה שר המצב הזה ישתנה ותהיה לך פעילות רחבה בעניין.
יואל חסון: נחכה ונראה.
יואל חסון: אני חושב שבשבוע הבא, כשנקיים את הדיון, נשמח מאוד לקבל יותר עדכון ופירוט על תלונות חברי הכנסת כי בדוח זה סטטיסטי ופחות יש את הפירוט.
יואל חסון: נשמח לקבל, כי אני חושב שהכנסת צריכה להבין ולדעת את הכלי הזה.
יואל חסון: קודם כול, מעט מאוד יחסית משתמשים בו, אבל להבין ולראות על מה פנו חברי הכנסת זה יכול להיות מעניין.
יואל חסון: לגבי אלו שנמצאו מוצדקות, לקחת דוגמה של כמה כאלה ולפרט אותן.
יואל חסון: נכין את הדיון בשבוע הבא כדי שנרד לכמה מקרים נקודתיים ונלמד.
יואל חסון: מעניין אותי לדעת כמה גופים חוזרים ונשנים מבחינת התלונות, למה, מאיזה סוג ואיך היה הטיפול מולן, כי אמרת שחלק מהדברים מתוקנים תוך כדי וזה מעניין לראות מה התהליכים שעושים.
יואל חסון: אני מודה לכולכם על ההשתתפות, מודה על העבודה הגדולה של כולכם.
יואל חסון: שיהיה לכם המשך יום טוב, תודה רבה.
יואל חסון: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה לביקורת המדינה בנושא:
יואל חסון: בקשה לחוות דעת המבקר על החלטת שר הפנים לפזר את המועצה המקומית ינוח-ג'ת וההחלטה להדיח את ראש המועצה.
יואל חסון: בתחילת דבריי אני מבקש לומר שהגיע אליי מכתב, שחתום על ידי מי שמגדירים עצמם כאנשי האופוזיציה.
יואל חסון: המכתב הועבר למבקר המדינה, ליושב ראש הכנסת, לשר הפנים, ליושב ראש ועדת הפנים, לסגנית פרקליט המדינה ולחברי הוועדה לביקורת המדינה מחברים שהיו חברי מועצה ומגדירים עצמם כחברי אופוזיציה.
יואל חסון: הם מעירים את הערותיהם לגבי הדיון ומהות הדיון שהיה בפעם הקודמת.
יואל חסון: קודם כל, אני מבקש לומר, ואמרתי זאת גם במהלך הדיון, אנחנו לא מתערבים בעניינים הפוליטיים שיש במועצה ינוח-ג'ת וביישוב ינוח-ג'ת.
יואל חסון: סביר להניח שיש שם עימות פוליטי ובמובן מסוים הוא הביא לתוצאה של זה, אבל אנחנו לא מתערבים בזה.
יואל חסון: הדגש בדיון היה רק על ההחלטה להדיח את ראש המועצה מכיוון שהתהליך, בעינינו, כפי שאמרנו בדיון הראשון, שבו העביר משרד הפנים את ראש המועצה היה תהליך לא מספק והיה תהליך שלא נתן את השהות המספקת כדי לתת לראש המועצה הזדמנות לפני החלטה כה דרמטית, הדחת אדם נבחר.
יואל חסון: בעיניי זאת החלטה דרמטית.
יואל חסון: לכן, אני דוחה מכל וכל את הטענות שהועלו על ידי חברי המועצה, שהגדירו עצמם חברי אופוזיציה ושלחו אליי מכתב, שאפילו לא ראוי להתייחס אליהם.
יואל חסון: לכן אני לא מתייחס אליהם ודוחה אותם.
יואל חסון: הדיון הזה הוא בעקבות מכתב שאני מבקש לקבל הסבר לגביו.
יואל חסון: מדובר במכתבו של שר הפנים ובו הוא אומר שהוא מבקש לעדכן אותי כי "בהתאם לפניית הוועדה לביקורת המדינה בחנתי מחדש את ההחלטה על הפסקת כהונת יושב ראש המועצה המקומית בינוח-ג'ת בהתאם להמלצת מנהל מינהל השלטון המקומי", שנמצא אתנו כאן.
יואל חסון: "לאחר בדיקה מחודשת זו החלטתי שלא לשנות את ההחלטה".
יואל חסון: אדוני, אני מבקש שתפרט לנו מה אירע מרגע שיצאת מהחדר בדיון הקודם, מה שהיה רלוונטי, כמובן, מה ארע בתהליך הפנימי של קבלת ההחלטות אצלכם וכיצד התייחסתם להחלטות הוועדה לביקורת המדינה.
יואל חסון: אני יודע שבית המשפט התייחס להחלטות האלה והציע לכם כמה הצעות, שלא נעניתם להן.
יואל חסון: מעניין אותי לדעת מה היה התהליך שהביא, בסופו של דבר, להחלטת שר הפנים לדבוק בהחלטתו.
יואל חסון: למה מנהל המחוז לא נמצא?
יואל חסון: הוא אישר את נוכחותו, עד כמה שאני יודע.
יואל חסון: אתה יכול לבדוק איפה הוא?
רני פינצי: כן.
רני פינצי: אני אענה קודם?
רני פינצי: מייד לאחר ההחלטה או הפניה של הוועדה לביקורת המדינה העלינו על הכתב את הבקשה ודומני שגם הגיע מכתב מאדוני שהופנה אל השר.
רני פינצי: אני העברתי את זה למנכ"ל משרד הפנים, נבחן הנושא, העברנו גם את החומר שהיה ברשותנו, את ההמלצה ואת הדברים האחרים.
רני פינצי: העברנו את זה למנכ"ל, שעשה את שיחותיו, בין היתר, גם אתי וגם עם הממונה על המחוז.
רני פינצי: המנכ"ל העביר את זה לשר ובסופו של יום יצא מכתבו של שר הפנים מיום 21 במרס, שמונח לפניך.
יואל חסון: האם הובאה לידיעת שר הפנים ההתדיינות שהיתה כאן, כולל עמדתו המקצועית של מנהל המחוז, כפי שהוצגה פה?
רני פינצי: כל מה שנאמר פה בדיון הועבר לידיעת שר הפנים, כולל הפניה לפרוטוקול הוועדה.
רני פינצי: הוסבר לו במפורש מה היה ואני מעדכן את אדוני שגם נערכה שיחה נוספת עם הממונה על המחוז על ידי המנכ"ל, לפני שהוא הלך עם זה לשר.
רני פינצי: כלומר, מכלול הדברים שהיו פה נשקלו לפני שיצא המכתב הזה.
יואל חסון: ועמדתך שלך נשארה בעינה?
רני פינצי: עמדתי שלי נשארה בעינה.
יואל חסון: אני יודע שאנחנו נמצאים כרגע בהתדיינויות בבית המשפט ואני לא יודע מתי יהיה הדיון הבא.
רני פינצי: ביום חמישי, ה-29 לחודש.
יואל חסון: למרות שיש דיון אני רוצה לבדוק נתון שהובא לידיעת הוועדה – האם נכון שכבר התחלתם בהליכים של מינוי יושב ראש ועדה קרואה?
רני פינצי: היתה בקשה.
רני פינצי: קודם כל, הוועדה לבדיקת מינויים בוועדות ממונות בחנה מועמדים שהוגשו לכהונה בינוח-ג'ת, בין היתר.
רני פינצי: החלטת המשרד, נכון לעכשיו, לאור צו ביניים של השופט רובינשטיין – הוא ביקש לעכב את המינוי ביומיים או ב-48 שעות, אני לא זוכר מה היה נוסח הבקשה, עד שתוגש תגובת משרד הפנים.
רני פינצי: משרד הפנים השאיר את פאיס חנא כיושב ראש הוועדה הממונה.
יואל חסון: שהוא נציג המחוז.
רני פינצי: הוא יושב ראש הוועדה הממונה.
יואל חסון: כן מיניתם יושב ראש.
רני פינצי: בכל מקרה, אין מצב שבו לרשות מקומית אין יושב ראש.
רני פינצי: הנוהג במשרד הפנים, ברגע שראש מועצה חדל מכהונתו, הוא שמייד ממנה משרד הפנים ראשית את מה שיש לו מתחת ליד, את אחד מעובדיו שכשירים למלא את התפקיד.
רני פינצי: הוא ממנה אותו לתפקיד ולאחר מכן, השר ממנה בהליך או דרך ועדת איתור, על פי נוהל שהוציא היועץ המשפטי לממשלה, יושב ראש וחברי ועדה לתפקיד.
רני פינצי: השר יכול להחליפם בכל עת.
יואל חסון: מי האדם הזה?
רני פינצי: פאיס חנא הוא קצין מחוז.
יואל חסון: זאת אומרת שהוא לא המינוי הקבוע.
רני פינצי: הוא כרגע המינוי.
רני פינצי: ככל הנראה הוא יחזור לתפקידו.
רני פינצי: סביר להניח שהוא יחזור לתפקידו במהרה במשרד עצמו.
יואל חסון: במידה ותהיה החלטה סופית, שתאשר את ההדחה הזאת, יש כבר מועמד?
יואל חסון: אתה יודע כבר מי המועמד לשם?
רני פינצי: אם אני זוכר היתה בקשה.
רני פינצי: כפי שאני אומר, עצרנו את המהלך.
יואל חסון: בקשה של מי?
רני פינצי: של השר.
רני פינצי: הנוהל אומר שהשר לוקח אנשים מתוך מאגר, מעביר אותם לבחינה של ועדה כדוגמת ועדת שפניץ לבדיקת כשירותם של מועמדים לתפקידי יושב ראש וחברים.
רני פינצי: הוועדה אומרת: זה כשיר לכהן כחבר וזה כשיר לכהן כיושב ראש ומתוך המאושרים האלה השר בוחר את מי הוא ממנה.
רני פינצי: ההליך הזה עוד לא נעשה.
יואל חסון: אבל אמרת לי שהשר כבר סימן אדם מסוים.
רני פינצי: אני אבהיר את דבריי עד תומם במדויק.
רני פינצי: ההליך האחרון של בחירת השר את האנשים שיכהנו לא נעשה.
רני פינצי: השר הגיש לוועדה – הוא מגיש כל הזמן באופן שוטף ורציף – שמות של אנשים שהוא מבקש שיבחנו אותם.
יואל חסון: לפי חלוקה לכל יישוב ויישוב.
רני פינצי: לא בהכרח.
רני פינצי: ממש לא בהכרח.
רני פינצי: האם הוא כשיר או לא כשיר.
יואל חסון: זה ברור, אבל יש כרגע מבחינת השר מועמד לינוח-ג'ת.
רני פינצי: יש מועמדים מטעם השר.
יואל חסון: אני יודע שיש, אלא אם כן אתה יודע אחרת.
רני פינצי: אני אומר שוב ואני מחדד את דבריי עד תום.
רני פינצי: יש מועמדים שהוגשו על ידי השר ואושרו על ידי הוועדה.
רני פינצי: פה זה עומד.
רני פינצי: השר עוד לא בחר אותם.
רני פינצי: יש מועמדים שיש להם חותמת כשרות.
רני פינצי: זאת מילה לא ראויה.
רני פינצי: הם הוכשרו על ידי הוועדה לכהונה.
רני פינצי: השר טרם בחר את מי הוא שם בראש הוועדה הממונה בינוח-ג'ת, לא יושב ראש ולא חברים.
יואל חסון: זאת אומרת, אתה אומר שהשר העביר לוועדה בנק של אנשים מטעמו, מתוכם נבחרו האנשים הכשירים והשר עדיין לא קיבל את החלטתו מי יהיה בינוח-ג'ת.
רני פינצי: בדיוק.
רני פינצי: בוודאות.
יואל חסון: אני שואל כדי להבין.
יואל חסון: מי יושב לידך?
נתן בביוף: אני סגן היועץ המשפטי במשרד הפנים.
יואל חסון: יש לך משהו להוסיף בהקשר הזה?
יואל חסון: אתה מרוצה מההליך שהיה פה מאל"ף עד ת"ו?
נתן בביוף: זה לא עניין של מרוצה, אדוני.
יואל חסון: אתה חייב להגיד לי את דעתך, אם אתה מרוצה או לא.
נתן בביוף: ראשית, יש הליך משפטי.
נתן בביוף: אנחנו עומדים בפני דיון בבג"ץ השבוע.
נתן בביוף: כמובן, הוועדה הזאת סוברנית לעשות דיונים וגם בית המשפט ימשיך בשלו ואין אחד מוציא את רעותו, אבל צריך לתת את הדעת על כך שבית המשפט העליון לא ראה לתת צו ביניים, צו מניעה למנות יושב ראש זמני.
נתן בביוף: הוא כן אמר שעדיף לחכות לדיון עד למינוי יושב ראש הוועדה הקבוע.
נתן בביוף: אנחנו, אדוני, בחנו את הדברים, קראנו היטב את החומר.
נתן בביוף: ייתכן שיש מחשבות פה בכנסת שההליך או החוק, סעיף 206 או דומיו, הליכי הבקרה, צריכים להיות נתונים לשינוי כזה או אחר.
נתן בביוף: אנחנו עומדים בפני הליכים...
נתן בביוף: אנחנו מקווים שאנחנו עומדים בפני תחילת הליכים של חוק העיריות.
נתן בביוף: יכול להיות שהדברים שם ישונו ועוד יהיה לכנסת מספיק זמן להביע את דעתה ולדבר גם בנושא הזה.
נתן בביוף: בינתיים, אדוני, ההליכים האלה בינוח-ג'ת נעשו כדין, על פי החוק.
נתן בביוף: התקציב שם לא עבר ואנחנו סומכים את דעתנו על המלצת הוועדה מפי מר רני פינצי.
נתן בביוף: השר בחן את הדברים שוב, אני מניח ואני יודע שזה נעשה בנפש חפצה ובלב פתוח.
נתן בביוף: הוא קרא את הדברים, המנכ"ל היה בתמונה, בחנו את הדברים שוב, נתנו את דעתנו לכל מה שנאמר כאן ועדיין אנחנו סבורים שאין מקום לחזור בנו מעמדתנו הן בבג"ץ והן כאן, שההדחה היתה על פי חוק.
נתן בביוף: לא היה פה חוסר סבירות בהחלטת השר.
נתן בביוף: יכול מישהו לחשוב אולי אחרת, שר אחר יכול היה להחליט אחרת.
נתן בביוף: שמעתי וקראתי את דברי חבר הכנסת שטרית.
נתן בביוף: אפשר היה להחליט אחרת, אבל ההחלטה סבירה, מנומקת ומגובשת בראיות.
נתן בביוף: לכן, אדוני, לצערנו לא נוכל להוסיף מעשית מעבר למה שהיה עד כה.
יואל חסון: כיועץ משפטי, כשבחנת את כל התהליך מלכתחילה שהוביל לתוצאה הסופית של הדחת ראש המועצה, אתה מבחינתך חושב שהתהליך היה תקין במאה אחוזים?
נתן בביוף: אין לי מקום לפקפק ולהטיל ספק בכנותם של נוטלי ההחלטות.
יואל חסון: לא את זה שאלתי.
יואל חסון: שאלתי האם התהליך היה תהליך תקין.
נתן בביוף: התהליך היה תקין.
נתן בביוף: לא ראיתי גם טענה של הוועדה שהתהליך עצמו לא היה תקין.
יואל חסון: לא, אמרנו שלא נתנו לראש המועצה.
יואל חסון: אמר את זה גם מנהל המחוז.
יואל חסון: מנהל המחוז אמר בעצמו שלא היה תהליך של שימוע, כפי שנדרש, לא היו כל הדברים האלה.
יואל חסון: זה נאמר בצורה ברורה.
נתן בביוף: קראתי את הפרוטוקול שוב הבוקר ואני לא בטוח שזה מה שנאמר על ידי מר יוסי ברון.
נתן בביוף: אני לא בטוח שלא היה פה הליך של שימוע.
נתן בביוף: אני חושב שכן היה פה הליך של שימוע ויותר מפעם אחת.
יואל חסון: יכול להיות שאני מתבלבל.
יואל חסון: יכול להיות שהיה הליך שימוע, שימוע היה.
נתן בביוף: אותו שימוע שיוסי ברון נטל בו חלק.
נתן בביוף: בסופו של דבר, הוועדה קיבלה את עמדתה.
נתן בביוף: ברגע שהוועדה קיבלה את עמדתה מתיישרים לפי ההחלטה ואין מקום לחזור לכל אחד באופן פרטני ולשאול: אולי אתה היית חושב אחרת?
נתן בביוף: יש החלטה, ההחלטה היא מנהלית, היא תעמוד במבחן בג"ץ ולי אין פקפוק, אין לי בסיס לפקפק.
יואל חסון: לפני שנשמע את ראש המועצה אני רוצה לשמוע את חברי הכנסת, אם אתם רוצים להתייחס מעבר למה שהיה בדיון.
יואל חסון: אתם מעודכנים למה שהיה בדיון וגם לא התייחסתם לזה, אולי תתיחסו בהמשך, לכך שבג"ץ ביקש דווקא כן לאמץ את החלטת הוועדה וכן לנסות להגיע לאיזושהי הסכמה.
יואל חסון: זאת היתה החלטה, עד כמה שאני זוכר.
נתן בביוף: הבג"ץ, בהחלטה בת כמה שורות בצו ביניים שני, אמר שהוא לא רואה מקום בשלב זה להמשיך בהליך מינוי יושב ראש ועדה ממונה קבוע, שכן ייתכן שהדיון בכנסת ייתר את העתירה.
נתן בביוף: הוא לא אמר משהו, לפחות בהחלטה לגוף העניין.
אריה ביבי: אדוני היושב ראש, חברי חברי הכנסת, הייתי פעם יושב ראש ועדה קרואה ואני רוצה לומר שעם כל הכבוד, הפטנט הזה לא הוכיח את עצמו.
אריה ביבי: למה הוא לא הוכיח את עצמו?
אריה ביבי: כי אם לוקחים את אותו ראש מועצה ונותנים לו את מה שנותנים ליושב ראש ועדה קרואה, הוא יעשה לא פחות טוב.
אריה ביבי: הוא נבחר על ידי הציבור שלו, ואני אומר לכם את זה מנסיוני כיושב ראש ועדה קרואה בלוד במשך כשנתיים וחצי.
אריה ביבי: אם היו נותנים לראש העיר את מה שנתנו לי, אני חושב שהוא היה עושה אותו הדבר, אפילו יותר טוב.
אריה ביבי: הוא נבחר, הוא מכיר את הציבור.
אריה ביבי: לוקחים אדם שהוא בכלל מאזור אחר ודוחפים אותו לשם.
אריה ביבי: לגבי האיחוד – לוקחים שני יישובים, שהם יישובים שלא הצליחו, בלשון המעטה, ומחברים אותם יחד.
אריה ביבי: אני לא זוכר שמינוס ומינוס זה פלוס.
אריה ביבי: אלה שני יישובים נכשלים וימשיך להיות המשך הכשלון.
אריה ביבי: הייתי שם לאותו ראש מועצה או לשני ראשי המועצות חשב מלווה, מגביל אותם.
רני פינצי: למה שני ראשי מועצות?
אריה ביבי: ראש מועצה אחד, בסדר.
אריה ביבי: שם לו חשב מלווה, מגביל אותו בגיוס עובדים.
אריה ביבי: אני מבין שהבעיה, במיוחד באזורים הדרוזים, באזורים הערביים וגם היהודיים, ביישובים הקטנים, לא הגדולים, לא בעיר כמו רעננה, פתח-תקווה ואחרים, שהמשפחות עוזרות לבחור ראש מועצה ואז הוא מחויב להן, אז הוא מעסיק.
אריה ביבי: הוא מעסיק יותר עובדים מכפי שהוא צריך להעסיק.
אריה ביבי: שר פנים וההיררכיה למטה צריכים להגביל את אותו ראש מועצה ולהגיד לו: אדוני היקר, מותר לך להעסיק רק 60 עובדים ולא 90, נא לצמצם.
אריה ביבי: צריך להכין לו תכנית הבראה כמו שצריך.
אריה ביבי: אנחנו לא יכולים לקחת נבחרים, שנבחרו על ידי הציבור, ולשים איזשהו פקיד ממשלתי שיהיה באותו מקום.
אריה ביבי: אני הייתי יושב ראש ועדה קרואה ואני הרגשתי מאד לא טוב.
אריה ביבי: אם תבדוק, כולל אצל שר הפנים שלך שהיה שר פנים באותה תקופה – התחלפו ארבעה שרי פנים באותה תקופה – הוא יגיד לך כמה פעמים אמרתי לו: בוא נעשה בחירות, עזוב אותי.
אריה ביבי: אני חושב שאנחנו פשוט עושים פה עוול.
אריה ביבי: אני גם לא הייתי רוצה שבג"ץ יתערב בזה.
אריה ביבי: זה לא עניין של בג"ץ, זה עניין של שר הפנים.
אריה ביבי: אני מתאר לי שעשיתם שימוע וגם אמר לי ראש המועצה שעשיתם לו שימוע.
אריה ביבי: אני חושב שאם הייתם מגבילים אותו, לוקחים את ההסתדרות ולוקחים את מי שצריך לקחת, לדעתי זה היה הרבה יותר טוב.
אריה ביבי: צריך לתת לבוחרים לבחור את הנציגים שלהם ולא להושיב איזה פקיד ממשלתי.
יואל חסון: חבר הכנסת מולה ואחריו חבר הכנסת בילסקי.
שלמה מולה: הדיון הזה מתקיים פעם נוספת והוא התקיים גם בפעם הקודמת.
שלמה מולה: בעיניי, כמי שהשתתף בדיון, הדברים היו מאד בהירים וברורים.
שלמה מולה: המסקנה מהדיון הקודם היתה שהממונה על המחוז לא המליץ לשר להדיח את ראש המועצה, כאשר ידוע שיש מועצה לעומתית.
שלמה מולה: לשר היתה הסמכות לבחור לפחות בשני מסלולים חיוביים.
שלמה מולה: כשיש לך מועצה לעומתית, יש סמכות לשר למנות חבר נוסף כדי שראש המועצה יוכל לתפקד.
שלמה מולה: הוא לא עשה את זה, לא בחרו בנתיב הזה.
שלמה מולה: מי שאמר לנו את זה היה מאיר שטרית, שהיה שר הפנים.
שלמה מולה: הוא בא לפה, השתתף בדיון והציג את הדעה הזאת.
שלמה מולה: דבר נוסף, גם אם לא ממנים לו חבר נוסף למועצה, אפשר היה רק לפזר את חברי המועצה ולהמשיך לאפשר לראש המועצה לתפקד יחד עם חשב מלווה, אבל תראו מה קרה.
שלמה מולה: אני לא מכיר אותך, אדוני היועץ המשפטי, אבל ההבדל בין הבחירות לרשות המקומית לבין הבחירות לכנסת, הוא שכאשר אתה בוחר ראש מועצה או ראש עיר זה נעשה בפתקים נפרדים כדי להבטיח...
שלמה מולה: אתה הרי לא לוקח את כל החבילה כחבילה אחת ומדיח את כולם ביחד או, סליחה על הביטוי, זורק את כולם ביחד.
שלמה מולה: שיהיה שיקול דעת לאותו שר לאפשר לראש המועצה לכהן אם הוא יהיה חיובי.
שלמה מולה: ביקרנו במועצה, נפגשנו עם מי שהיה ראש המועצה וגם שמענו.
שלמה מולה: גם מבחינת הניהול התרשמנו אפילו מגביית הארנונה שהיתה.
שלמה מולה: הדברים היו חיוביים.
שלמה מולה: מה קרה אחרי שמונה חודשים שפתאום לא נותנים הזדמנות למי שנבחר, שהציבור בחר בו, להיות ראש מועצה, אלא אם כן בחרתם בדרך הכי קיצונית, כלומר אתם המלצתם לו ללכת דווקא בצד הקיצוני ביותר והוא להדיח את ראש המועצה.
שלמה מולה: אני אומר לכם בצורה גלויה ביותר שיהיה לכם מאד ברור, שמבחינתנו יש פה ריח פוליטי ודווקא שומרי הסף, אתם – הפקידים, היועצים המשפטיים – הייתם צריכים להצר את צעדיו של השר כדי שלא יעשה את מה שהוא עשה.
שלמה מולה: בניגוד לידידי הטוב אריה, אני מקווה שאם נעשה עוול והדיונים יתקיימו כאן בוועדה, נבקש משר הפנים לשקול שנית וכן הלאה.
שלמה מולה: אם אין ברירה, כנראה בג"ץ יצטרך להחליט.
שלמה מולה: אני רוצה להגיד לך שהם פשוט מצפצפים גם על דיוני הוועדה שמתקיימים פה ובכל מקום אחר.
שלמה מולה: הם לא סופרים את חברי הכנסת ממטר, את רחשי לבנו, את מה שאנחנו אומרים.
שלמה מולה: אני באמת לא מבין מה אצה הדרך, שהרי בסופו של דבר מדובר בבחירות דמוקרטיות.
שלמה מולה: דעו לכם שמה שהיה בינוח-ג'ת יהיה מחר במקום אחר.
שלמה מולה: היועצים המשפטיים במיוחד, אתם צריכים להיזהר פי עשר כשבאים לפגוע בדמוקרטיה, בזכויות האדם ובזכויות האזרח, באלה שבחרו מרצונם בראש המועצה.
שלמה מולה: במקום למצוא את הדרכים היותר לבביות בחרתם בהדחה.
שלמה מולה: זה מאד קיצוני.
שלמה מולה: בעיניו של מישהו לא מוצא חן שראש המועצה הולך עם כובע כזה?
שלמה מולה: הייתי רוצה לראות אם מישהו היה ישן אם תהליך כזה היה קורה בעיר אחרת בישראל.
שלמה מולה: אחר כך אפשר לבוא ולהגיד: למה טוענים על קיפוח?
שלמה מולה: נותנים הרגשה רעה מאד לאזרחי ישראל וזה חבל מאד.
שלמה מולה: לכן, גם עכשיו אני חושב שאם בג"ץ רמז, כפי שאתה אומר לי עכשיו, להיות קשובים ואולי יימצא פתרון באמצעות הוועדות שהכנסת מקיימת, אולי תלכו לבג"ץ ותודיעו לשר הפנים שמותר להגיד סליחה ומחילה, אדוני השר תבדוק מחדש את הסיפור, תחזיר את ראש המועצה לתפקידו, תגביל אותו בזמן אם הוא לא מנהל את העיר כמו שצריך – שנה, שנתיים – תנו לו חשב מלווה ויכול להיות שאולי זה הפתרון.
שלמה מולה: דעו לכם, שאם בג"ץ יפסוק תהיה לזה השלכה רעה גם על מקומות אחרים שבהם אתם תזדקקו לפזר מועצות ואולי בצדק מסוים.
שלמה מולה: ההתנהלות של משרד הפנים היא בכלל שערורייתית.
שלמה מולה: היינו אתמול בכפר אחר שנקרא ירכא.
שלמה מולה: ישבנו עם הממונה הקיים והוא אומר: הביאו אותי לכאן להיות ממונה, אבל דעו לכם שכבר שנה אני לא מקבל שום סיוע במסגרת תכנית ההבראה.
שלמה מולה: מה יהיה אחר כך?
שלמה מולה: יגידו: טוב, גם הוא לא הצליח.
יואל חסון: חבר הכנסת בילסקי, בבקשה.
זאב בילסקי: קודם כל, הייתי רוצה שלא נסת
זאב בילסקי: מך על חוק העיריות כי נער הייתי וגם זקנתי, ובוא לא נכניס את חוק העיריות לעניין הזה.
זאב בילסקי: יחלפו עוד ארבעה-חמישה ראשי רשויות עד שחוק העיריות.
יואל חסון: גם שרי פנים, ראשי ממשלות ונשיאים.
זאב בילסקי: אני תמיד ניהנה לבוא למשרד הפנים כי אני תמיד חושב שהם קוראים לאדריכל, שהרי יש שם בעיה עם התמונות.
זאב בילסקי: יש שם קיר עם תמונות כל השרים ואין כבר מקום.
זאב בילסקי: אמרתי שמזל שבורג החזיק כל כך הרבה זמן, אחרת בכלל היתה לנו קטסטרופה שם עם התמונות.
זאב בילסקי: לכן, בוא לא נדבר על חוק העיריות.
שלמה מולה: צריך לבנות עכשיו מחיצה מיוחדת כדי שתהיה להם אפשרות לשים אותם על המדפים.
זאב בילסקי: משהו כזה.
זאב בילסקי: מזל שיש שרים שחוזרים בחזרה, אבל אני לא יודע איך זה עם התמונות, אם שמים שתי תמונות או תמונה אחת.
זאב בילסקי: אני ניהנה תמיד לשומע את שר הפנים כשהוא עולה על הדוכן פה בכנסת, אדוני היושב ראש, ולפעמים הוא אומר: בניגוד לקודמי, כי תמיד הוא נזהר בכבודם של קודמיו, וזה יפה מאד, אבל לפעמים נפלט לו והוא אומר: לפניי, כל שני וחמישי הלכו והקימו ועדות קרואות ופיטרו ראשי ערים וכו'.
זאב בילסקי: אני לא.
זאב בילסקי: רני, מרגע תחילת כהונתו של שר הפנים הזה נראה לי שממש בודדים.
רני פינצי: פעם ראשונה.
זאב בילסקי: כמה זמן הוא כבר מכהן?
זאב בילסקי: שנה?
זאב בילסקי: לעומת קדנציות קודמות, שם באמת.
זאב בילסקי: ... אני לא פוסל את האפשרות הזאת והרי מה אני אומר?
זאב בילסקי: אני אומר לשר הפנים: אדוני, זאת האחריות שלך ואתה תחליט.
זאב בילסקי: אם הוא לא מסוגל לתפקד, בוא תפעל.
זאב בילסקי: אם אתה לא פועל, אחר כך תופסים את הראש ואומרים: עיריה כמו טייבה יש לה מאות מיליונים ואתה שואל: איך יכול להיות?