GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שמואל חסון: אבל לא היה בתוך זה את נושא הבינוי.
אילנה שפרן: זה כולל את נושא הבינוי.
שמואל חסון: אבל אז לא תוכנן נושא הבינוי.
אילנה שפרן: לא משנה, זה חלק מתכנית מאושרת.
אופיר פינס-פז: זו פרשנות משפטית.
אילנה שפרן: הכנסת, שחוקקה את החוק הזה, קבעה מה הן התכניות שלא בסמכות הוולחו"פ לדון.
אילנה שפרן: קבעה עוד חוקים שחייבים לעמוד בהם.
אילנה שפרן: בא מבקר המדינה ואומר שזו פרשנות דווקנית.
אילנה שפרן: אני רוצה לראות שאני אגיד לשוטר שעוצר אותי, שעברתי באור אדום, 'יש לך פרשנות דווקנית של החוק'.
אילנה שפרן: החוק אומר מה לעשות, אני לא יכולה לעבור עליו.
אילנה שפרן: יש דברים שאי אפשר לעשות אותם, כי זה החוק.
תמר מנס: את אומרת פה דבר שהוא מאוד חמור, שאנחנו אמרנו לכם כאילו לעשות דבר שהוא לא חוקי.
תמר מנס: אני אגיד לך מדוע, מכיוון שתכנית הבינוי לא תאמה אחד לאחד את ב"ר.
תמר מנס: אם היא היתה תואמת את זה, לא היינו באים אליכם בטענות.
תמר מנס: כמו תכנית המתאר, היתה פה סטייה ניכרת ואתם החלטתם ל---
שמואל חסון: יש פה סוגיה שהיא סוגיה משפטית מורכבת מאוד.
אפרת אפק: אני רוצה להוסיף עוד נקודה אחת בהקשר הזה.
אפרת אפק: לא בכדי קבע חוק החופים את מה שהוא קבע לגבי העובדה שהוא לא חל רטרואקטיבית על תכניות שאושרו.
אפרת אפק: אושרו לחוק התכנון והבנייה עד היום 90 תיקונים.
אפרת אפק: כל אחד מהם הוסיף עוד נדבך ועוד נדבך וכל אחד מהם אמר שהוא לא חל על תכניות שאושרו לפניו, כי אחרת זאת מערכת שאי אפשר לנהל אותה.
אפרת אפק: מה שעושות ועדות התכנון זה לא סתם רגולציה, זה לא סתם הסדרה, אלא זו חלוקת זכויות, זכויות שמוקנות בחוק יסוד, זכויות הקניין, ויש תהליכים מסודרים.
אפרת אפק: אם נותנים לבן אדם זכות מסוימת, מאשרים לו תכנית, יש תהליכים מסודרים גם איך מבטלים את התכנית הזאת.
אפרת אפק: כל מה שצריך היה זה להגיש תכנית מתוקנת ולנסות להעביר למוסדות התכנון תכנית שמבטלת את התכנית הקודמת ולשלם פיצויים ליזם על הוצאותיו ועל אובדן ההכנסות שלו.
שמואל גולן: כל מה שרצינו, שתבקשו את זה, זה הכל, 'נא לגשת, לעשות תכנית חדשה'.
שמואל גולן: זה תפקיד הוולחו"פ.
יעקב ניר: זה אחד מתפקידי הוולחו"פ.
אפרת אפק: זה לא בסמכותנו.
יעקב ניר: אז אתם לא שווים את הכיסא---
שמואל חסון: אתה לא מגדיר מי שווה, מי לא שווה.
אפרת אפק: על פי חוק התכנון והבנייה הקיים, למשרד הפנים ולמוסדות התכנון ולוולחו"פ, לאף אחד מהם אין סמכות ליזום תכנית מפורטת על קרקע.
אפרת אפק: אנחנו יוזמים---
שמואל גולן: סליחה?
שמואל גולן: כל אחד יכול להגיש תכנית, כולל מוסד תכנון.
אפרת אפק: אתה צודק, אני אתקן את זה.
אפרת אפק: אני לא מייצגת את המינהל, נמצא כאן יושב ראש המינהל, הוא יכול לייצג את---
שמואל גולן: הוא בעל הקרקע, גם הוא יכול ליזום תכנית, וכל אחד יכול ליזום תכנית.
אפרת אפק: אני מייצגת את מינהל התכנון, מוסדות התכנון לא יוזמים תכניות מפורטות, משרד הפנים לא יוזם תכניות מפורטות, הוא יוזם תכניות מתאר.
שמואל גולן: תסלחי לי, רק עכשיו אנחנו מפרסמים, בדיוק בעוד שבועיים, דוח על תכניות מתאר ותכניות, ויש הרבה תכניות שמשרד הפנים אחראי עליהן, הוא עושה אותן, הוא יוזם אותן, הוא דוחף אותן.
שמואל גולן: עשיתם את משרד הפנים רק כחותמת גומי, הוולחו"פ זה רק חותמת גומי, כשנח לה, היא מתערבת, כשלא נח לה, היא לא מתערבת.
אפרת אפק: סליחה, מר גולן, מכיוון אני מכירה היטב גם את הטיוטה של הדוח שעומד להתפרסם, הדוח ההוא מדבר על תכניות מתאר.
אפרת אפק: תכניות מתאר הן בסמכות משרד הפנים ליזום אותן, אבל פה אנחנו מדברים על תכנית מפורטת, ההבדל הוא שתכנית מפורטת מעניקה זכויות במיקום מסוים ואפשר להוציא מתוכה היתרי בנייה, כמו התכנית שאנחנו מדברים עליה בפלמחים.
אפרת אפק: תכנית מתאר קובעת את הכללים לחלוקת הזכויות, לחלוקת העושר בקרקע, זה ההבדל.
אפרת אפק: היא לא מחלקת את הזכויות.
אפרת אפק: זה ברמה הפשטנית ההבדלים של חוק התכנון והבנייה, לכן הוולחו"פ לא יכלה ליזום את התכנית הזאת, את התיקון הזה, ולפי חוק החופים לוולחו"פ אין סמכות לתקן את התכנית הזאת.
שמואל גולן: טוב, זה להתחבא מאחורי החוק.
שמואל חסון: אני חושב, גברתי, שהייתם צריכים לעשות צעדים מצדכם גם, לפני שכל הדבר הזה---
פנחס מלכה: יש לי עוד משפט אחד קצר.
פנחס מלכה: אני חייב לשפוך אור.
פנחס מלכה: תסלח לי זה מאוד חשוב.
שמואל חסון: אני לא רוצה, אני לא מעוניין.
שמואל חסון: אתה משתלט לי על הדיון.
פנחס מלכה: חבר הכנסת, זה מאוד חשוב---
שמואל חסון: צא החוצה, בבקשה.
פנחס מלכה: זה מאוד חשוב שאני אגיד את זה.
שמואל חסון: אני לא רוצה שתגיד.
פנחס מלכה: זה פשוט שתי מלים.
פנחס מלכה: אם רוצים לדעת את האמת, חשוב שיידעו.
שמואל חסון: תקשיב טוב, אני אומר לך שאני לא זוכר מישהו במקומך ומצבך, שגם לא רלוונטי לדוח הזה, קיבל כל כך הרבה זמן לדבר.
שמואל חסון: וקיבלת בין השאר זמן כי באמת כולם פה "נגדך", וקיבלת את הזמן להציג את דבריך מעל ומעבר.
פנחס מלכה: אני ממש רוצה להודות---
שמואל חסון: גב' עדי לוסטיג, את רוצה להגיד משהו?
עדי לוסטיג: אני אשמח.
עדי לוסטיג: אני פה לא משום ועדה, משום ארגון, שום דבר, אני פה בתור אזרחית במדינת ישראל בשביל להראות ולהביע את התנגדות האזרחים.
עדי לוסטיג: יש עשרות אלפי אזרחים מאחוריי שלא מעוניינים בהקמת כפר הנופש.
עדי לוסטיג: אין לנו מה להרוויח פה.
עדי לוסטיג: אין לנו מה להפסיד חוץ מאת החוף שלנו, את פיסת הטבע הקטנה הזאת שנותרה והיא חוף פלמחים.
עדי לוסטיג: ובקשר למפה שאדון מלכה הראה לנו פה, כל זה לא חוף פלמחים.
עדי לוסטיג: עד לכאן מגיע חוף פלמחים, ה-200 מטר מתוך---
עדי לוסטיג: זה נכון מאוד, קצת חסרים לנו כמה פרטים במפה של היזמים.
שמואל גולן: כבר פעמיים אתה מטיל דופי פה באנשים.
שמואל גולן: זה לא הוגן מה שאתה עושה.
פנחס מלכה: אני אומר ואני גם עומד מאחורי זה.
עדי לוסטיג: פיני, נתנו לכם לדבר, עכשיו זה תורי.
שמואל חסון: את העניינים שלכם לא פה.
עדי לוסטיק: אין לנו שום עניינים.
עדי לוסטיק: חסרים פה כמה פרטים על המפה, כמו בסיסים צבאיים, כמו מפעלי התפלה, כמו מפעלים של חברת חשמל, הרבה מאוד פרטים והלוואי על כולנו וכל זה היה חוף ששייך לציבור.
עדי לוסטיג: יש לי עוד דבר אחד להגיד.
עדי לוסטיג: אני באמת לא בקיאה בכל ההליכים ואיך דברים הולכים במדינת ישראל, אבל אני יודעת שעוד לא נעשה נזק שהוא בלתי הפיך ועוד אין היתרי בנייה, אין יסודות בנייה, אין בטון שנשפך על כל האזור ולא נעשה הנזק שבאמת אחר כך, אחרי שיקרה משהו וייזכרו שמשהו לא היה בסדר, שזה לא יקרה עכשיו, כי עוד אפשר, ולכם יש את היכולת, בתור הנציגים של מדינת ישראל, לשנות את התכנית הזאת ובאמת להציל את החוף היחיד הקטן שנותר חוף.
שמואל חסון: אני מודה לך, ואני יכול להגיד לך הערה, בלי קשר אם אני מסכים או לא מסכים לדברייך, עצם זה שאת בחורה צעירה שמעורבת ואכפת לך, אני מכבד את זה והלוואי והיו הרבה אנשים כמוך.
דנה לוסטיג: אני רוצה להוסיף על הדברים של גב' עדי לוסטיג.
דנה לוסטיג: קודם כל אני רוצה להגיד על הנוכחות של מר אלימלך, שאני נורא שמחה לראות אותו אחרי שנתיים שאנחנו ניסינו להסב את תשומת לבו.
דנה לוסטיג: גם בתור תושבת של המועצה האזורית גן רווה, מאוד מאכזב אותי לשמוע שזה כל מה שיש לו להקריא מהדף.
דנה לוסטיג: אני רוצה לספר לכם על שנתיים של מלחמה שאנחנו נלחמים נגד משהו שבאמת אני לא מבינה למה צריך להילחם על משהו שהוא כל כך צודק.
דנה לוסטיג: כשאנחנו ישנו בחוק והגיע נציג של מינהל מקרקעי ישראל, כדי לפנות אותנו מהחוף, שאלתי אותו שאלה מאוד פשוטה, 'למה אנחנו שנמצאים פה כדי לשמור ולנקות את החוף, צריכים להתפנות?
דנה לוסטיג: כשעומדים עמודים שרוּשים באדמה, 30 מטר מקו המים, נגד כל החוקים ואף אחד לא מפנה אותם?
דנה לוסטיג: ' לנציג של המינהל לא היה מה להגיד.
דנה לוסטיג: כמה שבועות אחרי זה הגעתי לשם וראיתי ששרפו לנו את המזרונים ואת הכלים ואת כל השאר.
דנה לוסטיג: באותו רגע באמת כל התמימות שלי והאמונה שיש חוקים למען אזרחים, התנפץ לי בפנים, ובאותו רגע הרגשתי שחוקים נועדו אך ורק להגן על אינטרסים של המערכת, ובאותו רגע באמת הרגשתי שמשהו פה הרגיש לי קצת מקולקל.
דנה לוסטיג: ולמרות כל האינפורמציה שאספנו במשך שנתיים שלמות, על היזמים, ההתחמקויות של ראש המועצה, המכרז התמוה, עם כל זה, הדוח השאיר את כולנו בפה פעור, באמת.
דנה לוסטיג: אני לא אשת מקצוע ואני לא יכולה לתת את העובדות, בשביל זה יש כאן את הנציגים הבכירים, אנחנו באמת קבוצה קטנה שמייצגת עם שלם ואני פה, אישית, פונה אליכם, אנשי המערכת, באמת תראו לנו שטעינו ושיש לנו על מי לסמוך ושיש מי שדואג ושאנחנו לא צריכים להילחם למען צדק ושעובדים איתנו ולא עובדים עלינו.
דנה לוסטיג: וכמו אמרנו על חוק החופים, שהמאבק של פלמחים הוא כבר מזמן לא רק על רצועת חוק, עם ססגון ועם בצת והבונים, הוא סמל מסחרי לעיקרון ציבורי שמראה לעם ולמערכת שיש לנו מה להגיד.
שמואל חסון: לפני שאני אתן עוד פעם לשני היזמים, מישהו רוצה?
יעקב ניר: אני נציג אומץ.
יעקב ניר: קודם כל הערה למינהל.
יעקב ניר: המינהל השתתף בישיבות של ההכנה לחוק החופים, ואחת התשובות שהמינהל נתן לגבי 100 או 300 או 500 מטר, אני אקרא לכם בשלוש שורות, לנושא הבנייה בקו המטרים ומזרחה, נציג המינהל בסיכומיו לוועדת הפנים וענייני סביבה של הכנסת, במכתבו מ-2 ביולי 2000, ליושב ראש הוועדה דאז, חבר הכנסת אזולאי, בקשר למרחק מקו החוף, בו לא תותר בנייה, סעיף 2(ב), ועכשיו אני מצטט דברי אלוהים חיים: 'תחולת החוק על 500 מטר אינה סבירה ובלתי מוצדקת.
יעקב ניר: אנו מציעים להחיל בסביבה הפתוחה רצועה מרבית של 300 מטר ולהקטין אותה בתחום העירוני ל-100 מטר בלבד'.
יעקב ניר: זאת אומרת פה אנחנו לא בתחום עירוני ופה המינהל היה צריך להקפיד שלא בונים כפר נופש ב-300 מטר, כי ב-300 מטר כבר ישנו צבא ההגנה לישראל.
ירון ביבי: אם אדוני מצטט את דברי המינהל, אני אתקן אותו בעובדות, והעובדות הן---
יעקב ניר: אני מצטט דברים כמו שכתוב, מהמינהל.
ירון ביבי: אני מסכים.
ירון ביבי: זה מתייחס לגבי תכניות חדשות.
ירון ביבי: ישבה ועדת הפנים וישבה ועדת חקיקה ולא לחינם החליטה שהחוק לא יחול רטרואקטיבית.
ירון ביבי: לא נכחתי, אבל נדמה לי שחלק גדול מהדיון היה האם החוק יחול אחורה, על תכניות, ולא לחינם החליטו ועדות של הכנסת, וקבעו את זה בחוק, הכנסת חוקקה, שהוא לא חל אחורה.
ירון ביבי: הדיון הזה הוא דיון חשוב---
דב חנין: אדוני, ברשותך, אני רוצה להעיר בנושא הזה.
דב חנין: הנושא הזה הוא נושא מאוד רציני וכמו שאמר חבר הכנסת פינס, ישנה בפני הכנסת הצעת חוק לתקן את הנושא הזה, אבל גם אם אתה צודק באמירה שלך שאין לחוק אמירה פורמלית שאוסרת תכניות---
ירון ביבי: יש לו.
דב חנין: לא, אדוני בוודאי מכיר את ההנחיות של בית המשפט העליון שאומרות שכל מערכות המינהל במדינת ישראל מחויבות להתחשב במסרים שהמחוקק מעביר באמצעות החוקים שהוא מעביר.
דב חנין: גם אם החוק איננו חל, גם אם החוק איננו חל -ואני באמת לא נכנס לדיון הזה, שהוא דיון מורכב- עדיין אתם כגוף ציבורי, עדיין רשויות התכנון כגוף ציבורי, חייבים להבין את הגישה שהמחוקק נוקט בה, להגן על המשאב היקר הזה של חופי ישראל.
יעקב ניר: לגבי הגופים השונים, שאמנם מוזכרים רק חלקית בדוח המבקר וזה רשות שמורות הטבע והגנים ורשות העתיקות, אמנם אנחנו נתחרה בלאס וגאס ובטורקיה, אבל אין בעולם כל כך הרבה עתיקות עם חומה הקסוסית כמו שיש בפלמחים.
יעקב ניר: זה נכון שהמקום הוזנח, אבל זה לא המקום שבו צריך לבנות כפר נופש.
יעקב ניר: ההזנחה היא של המועצה האזורית, זאת פנינה שהיה צריך להפוך אותה לפנינה עוד יותר גדולה ולא בכפר נופש, וזאת שגיאה בסיסית.
שמואל חסון: היה אמור להיות גן לאומי שם, בהתחלה.
יעקב ניר: זה גן לאומי והוא מוכרז כגן לאומי.
יעקב ניר: מכל מקום, כבוד היושב ראש, הנושא של 30 המטרים.
יעקב ניר: ראשית כל, חוק החופים קבע שקו האיזון שממנו מודדים זה פלוס 75 סנטימטר גובה מעל 0 האיזון הארצי, היזמים נתבקשו על ידי הוועדה בזמנה, ב-11 למרס בשנה שעברה, לעשות מיפוי.
יעקב ניר: מיפוי עולה בערך 15,000 שקל, אפשר לעשות מיפוי מדויק ומסודר, ואז הם היו צריכים להזיז את הקו, גם של ה-90 מטר וגם של ה-100 מטר, וגם של ה-30 מטר, שבחלקו כנראה עומד עד היום.
יעקב ניר: שלא יבואו ויגידו ששומרים על החוק.
יעקב ניר: כשהיינו בכנסת ב-11 למרס, בשנה שעברה, הם אמרו ש'ב-20 דקות אנחנו מפרקים את זה', 20 הדקות האלה התפרסו על חודשים ושנים.
יעקב ניר: לגבי הגופים שטענו ש'אם אתם לא מחזירים את המצב לקדמותו, אנחנו קונסים אתכם'.
יעקב ניר: דבר לא נעשה.
יעקב ניר: זה מה שאמרתי לפני כן.
יעקב ניר: מר גיורא אילני, הוא היה זואולוג, בתקופתו כלו הנמרים בישראל, אבל נמרי נייר – מפה ועד הודעה חדשה.
שמואל חסון: נציג משרד המשפטים, אני מבין שדוח מבקר המדינה הועבר לבחינתו של היועץ המשפטי לממשלה, על ידי מבקר המדינה, תוכל להגיד לי איפה זה עומד מבחינת הטיפול שלכם בעניין?
אריאל צבי: כן, אני רק רוצה להעיר ולדייק.
אריאל צבי: הנושא של מקרקעי ייעוד מוסדר בחוק המקרקעין, סעיף 110.
אריאל צבי: החוק למקרקעין קובע מה הם מקרקעי ייעוד וגם קובע שורה של פרוצדורות וכיצד להפוך מקרקעי ייעוד למקרקעי ציבור שאינם מקרקעי ייעוד.
אריאל צבי: אחת הפרוצדורות האלה, כמו שקבוע בחוק, זה תכנית שאושרה סופית לפי חוק התכנון והבנייה.
אריאל צבי: משרד מבקר המדינה מפנה לעיוננו שאלה מהותית, וגם משפטית מאוד חשובה, ויש בה גם הרבה שיקולי מדיניות, והשאלה הזאת היא בעצם האם המינהל, כמי שמתחזק את הקרקע, אמור להיות הפילטר האחרון, בנוסף למוסדות התכנון, ולהתנות את אישור העסקה או את ביצוע העסקה, בשאלה האם הליך הפיכת המקרקעין למקרקעי ייעוד בתכנית היה כראוי, כן או לא.
אריאל צבי: דוח המבקר מסתמך פה על שיקולי פרשנות ושיקולי מדיניות.
אריאל צבי: אנחנו חושבים שזו שאלה חשובה, בהחלט בכוונתנו ללמוד את הנושא הזה לעומק ובהחלט בכוונתנו גם לדון, כמו שמצופה מאיתנו בדוח, עם המינהל ועם הגורמים המתאימים בשאלה הזאת.
אריאל צבי: יחד עם זה, אני אעיר, וכמו אמר פה מנהל המינהל, בעינינו, ושוב, בלי שלמדנו את הסוגיה הזאת לעומק, זה לא טריוויאלי ולא פשוט להפוך את מינהל מקרקעי ישראל כמנהל הקרקעות למישהו שמופקד גם על ביצועם של שיקולים תכנוניים כאלה ואחרים.
אריאל צבי: בעינינו זה לא טריוויאלי, אנחנו צריכים לחשוב על הנושא הזה ולראות איך בדיוק העניין הזה צריך להיעשות לגבי לוח הזמנים, אני מאמין שישיבה כזאת תיערך במהלך החודש או החודשיים הקרובים.
שמואל חסון: לפי דעתכם כרגע, הפרויקט צריך להמשיך, להקפיא אותו?
שמואל חסון: מה דעתכם בעניין הזה?
אריאל צבי: אני הבנתי שהוועדה ממילא הקפיאה.
שמואל חסון: כי הם מחכים לכם.
אריאל צבי: הנושא של אישור העסקה, לדעתנו, מצוי בראש ובראשונה בסמכות של המינהל.
אריאל צבי: ככל שהמינהל יחליט החלטות כאלה ואחרות, וככל שיהיה צורך, אנחנו גם נבחן את ההחלטות שלו.
אריאל צבי: אנחנו לא סבורים שאנחנו מתעסקים בשאלה הספציפית כרגע, ולפחות זה מה שהדוח מבקש מאיתנו, לא להתעסק בשאלה הספציפית כרגע של האם לאשר את העסקה הזאת, כן או לא.
שמואל גולן: אנחנו בפירוש ציינו מספר דברים; המבקר פה מורה להעביר את זה ליועץ המשפטי לממשלה, לא רק לבחון את הסוגיה המהותית, אלא יש שם בפנים כל מיני דברים, כולל המכרז, כולל העסקה עצמה.
אופיר פינס-פז: אתה עובד בפרקליטות, אדוני?
אריאל צבי: לא, אני לא מהפרקליטות.
אריאל צבי: אני ממשרד המשפטים.
שמואל חסון: אני לא מבין, אתם לא מבינים את כוונת המשורר, של המבקר?
אריאל צבי: כוונת המשורר נתונה לפרשנות.
אריאל צבי: אני כרגע קורא מהדוח, הדוח מפנה ליועץ המשפטי לממשלה שאלה מאוד מאוד ספציפית, האם בנסיבות העניין היתה עסקה שטעונה אישור של הממשלה או של השר שהוסמך, לעניין זה ראוי גם שהמינהל יביא בפני היועץ המשפטי לממשלה את הסוגיה הכללית של שינוי מעמדם.
אריאל צבי: אנחנו בהחלט מתכוונים---
קרן הלפרין: יש גם הפניה כללית ליועץ, מתוך הדוח, כתוב 'אני מורה להעביר עותק מדוח זה ליועץ המשפטי לממשלה בעקבות הקביעות העובדתיות הקשות והמשמעותיות שהתגלו כאן'.
אופיר פינס-פז: אבל הוא לא מייצג את היועץ.
אריאל צבי: אנחנו נבדוק גם את ההיבטים האזרחיים, גם את ההיבטים התכנוניים, גם את ההיבטים של שיווק המקרקעין, ככל שנראה בכך צורך.
שמואל חסון: אבל אתה מבין שמחכים פה לתשובה שלכם.
שמואל חסון: כל המערכת כרגע---
אריאל צבי: זה מה שאמרתי, אנחנו נשב בחודש-חודשים הקרובים, אנחנו נבחן את הנושא הזה.
ירון ביבי: אנחנו ודאי שלא ניתן אורכה לעסקה לפני שנקבל את חוות דעתו של היועץ המשפטי לממשלה.
ירון ביבי: אני אומר את זה בצורה הכי ברורה.
רחל אדטו: יחד עם זה איך מבטיחים, אם חס וחלילה זה יאושר בדרך כזו אחרת, שהכפר הזה לא יהפוך להיות למשהו פרטי, בחכירה, לא במכירה, בחכירה לדורות---
ירון ביבי: יש פה הצהרה שהיא הצהרה תקפה של הבעלים והיזם---
רחל אדטו: נאמר מכירה, לא נאמר חכירה.
שמואל חסון: פרופ' פלסנר, בקצרה אתה רוצה להעיר?
יקיר פלסנר: אני רוצה לבקש, אדוני היושב ראש, להגיד שלושה משפטים, כדי להביא לידיעת חברי הוועדה.
יקיר פלסנר: מדברים פה כל הזמן על כפר נופש.
יקיר פלסנר: החיה הזאת שמבקשים להקים בחוף פלמחים, אין חיה אחרת כזאת במדינת ישראל, לא קיים.
יקיר פלסנר: המיזוג הזה של כפר נופש ומלון חמישה כוכבים, פשוט לא קיים.
יקיר פלסנר: ולכן כשמדברים על כפר נופש צריך לא לבלבל את הדבר הזה עם כפרי נופש כמו נחשולים, כמו---
נועז בר ניר: סליחה, אני חייב להגיד שעל פי התכנון ועל פי התכנית שהגישו לנו, מדובר בכפר נופש בהתאם לתקנים של משרד התיירות, על מנת לקבל מוצר תיירותי טוב.
נועז בר ניר: יחד עם זה, כמו שנאמר קודם בחצי משפט, באמת כל המערכות צריכות, אחרי שהפרויקט ייבנה, לאכוף שיהיה שימוש מלונאי ומלונאי בלבד.
אופיר פינס-פז: ראינו כמה המערכות אוכפות.
יקיר פלסנר: כל מה שאני מבקש לומר הוא שכפרי נופש, כגון נחשולים, כגון רמות, כגון כפר חרוב, לאו דווקא לחוף הים בהכרח, הם כפרים ברמת בנייה הרבה הרבה יותר נמוכה ממה שיש פה, ולכן הם יכולים לגבות מחירים אחרים לגמרי.
יקיר פלסנר: רק לדוגמה, אם אני משווה למשל את נחשולים למלון 5 כוכבים על חוף הים בתל אביב, או בהרצליה, שהם אתרי משיכה מאוד רציניים, מפני ששם יש הרבה מאוד מה לעשות בסביבה, אז אנחנו מדברים על סדרי גודל של בין 500 ל-900 שקל לחדר זוגי ללילה, לעומת 1,700 עד 2,400 שקל לחדר זוגי ללילה.
יקיר פלסנר: לכפר הנופש הזה אין סיכוי בעולם להתחרות עם מלונות 5 כוכבים במרכז הארץ על חוף הים, לעולם הוא לא יוכל להתחרות בהם.
יקיר פלסנר: אני לא רוצה לייחס שום כוונות לא טהורות ליזמים, באמת לא.
יקיר פלסנר: יכול להיות שהם לא יודעים שאין לסיפור הזה סיכוי, אבל אחרי שהעסק הזה יהיה בנוי והוא ייכשל כתערובת של כפר נופש ומלון 5 כוכבים, מה יקרה לו בדיוק?
פנחס מלכה: אנחנו עשינו 400,000 קילומטרים בכל כפרי הנופש האפשריים.
פנחס מלכה: אני רק רוצה לציין ש-4 העונות וקלאב מאד הצרפתיים, ומאריוט האמריקאיים שמעוניינים להיכנס ולנהל את המלון הזה, מבינים קצת יותר טוב מאיתנו.
שוקי אמרני: מאחר ולוועדה המחוזית יש הרבה מאוד פניות, ישנות, שעדיין לא באו לידי מימוש, חשוב יהיה מאוד מאוד שהיועץ המשפטי, המערכת המשפטית תבהיר את הנקודה הזאת לגבי הסמכויות שלנו, בגלל שהיום הן מאוד לא ברורות בין מה שמבקר המדינה אומר לבין מה שבית המשפט אומר.
שוקי שושני: ליוויתי 18 שנים את התכנית.
שוקי שושני: היה ראוי להגיד כמה מלים, כי אם היו נאמרות קודם לדעתי חלק גדול מהדברים שנאמרו כאן היו לא רלוונטיים, ולמה אני מתכוון?
שוקי שושני: אני תכננתי רק את תכנית המתאר, אין לי שום קשר עם היזמים, אני לא מתכנן את התכנית הפיזית של כפר הנופש, אני לא חשוד כמציג, אני מציג עמדות מקצועיות.
שוקי שושני: כמה עובדות, רבותיי, מאוד חשובות.
שוקי שושני: אני מפנה את תשומת לבכם לפלקט המרכזי.
שוקי שושני: זה תצלום אוויר שנעשה בזמנו, בשנת 96', עבור תסקיר ההשפעה שאושר, כדי להציג לכל החברים בוועדות ההיגוי את האיכויות של השטח ומתוך איכויות השטח נגזרו כל השימושים.
שוקי שושני: הסתבר שגם תכניות המתאר הארציות ידעו לעשות את זה יפה מאוד, ולמה אני מתכוון?
שוקי שושני: יש פה תא שטח אחד מאוד ברור, זה חוף הים.
שוקי שושני: מיבנה ים דרומה, אפילו קצת דרומה ליבנה ים, שהוא חלק מהתכנית, הוא חוף ראוי לרחצה.
שוקי שושני: החלק המזרחי שלו, כל המדרון הזה, השלוחה ההקסוסית שהזכרת, שמתחילה פה, עוברת מזרחה צפונה, יורדת בשלוחה הצפונית באזור הזה, ויש אומרים שאפילו ממשיכה בתוך הים, כל האזור הזה מוגדר בתכנית שלנו כגן לאומי, זה המתאר של רשות הגנים הלאומיים בתכנית האלטרנטיבית שלה לגן לאומי.
שוקי שושני: כל האזור הזה בתכנית שלנו הוא גן לאומי וכולל את חוף הרחצה, שהוא ראוי פיזית לחוף רחצה.
שוקי שושני: הקטע שאותר מצפון, זה הקטע הזה שאתם רואים פה, שהוא חשוף לחלוטין, הוא נמצא במדרון אחורי, הוא בצורת טרפז, שהחזית שלו לים היא צרה מאוד, ברוחב של כ-100 או 150 מטר, ועומקה גדול מאוד, היא שטח נחות, אין בו ערכי טבע, עתיקות וכולי---
שוקי שושני: אין את אתר העתיקות הראשי בתחום הגן הלאומי באזור הזה ולכן האזור הזה, החלק הצפוני, אותר גם בתכנית המתאר 12 וגם בתכנית המתאר 13, וגם בתכנית המתאר 8 הוא לא מופיע כחלק מהגן הלאומי.
שוקי שושני: היו על זה שלושה דיונים בוולנת"ע.
שוקי שושני: דבר נוסף, הקטע הצר של ה-100, 150 מטרים מוגדר כשונית אלמוגים, הוא לא חוף רחצה, יש בו שוניות לדיג, הוא מוגדר בתסקיר ההשפעה כאזור לדיג, הוא לא ראוי לרחצה.
שוקי שושני: אזור הרחצה הוא כל האזור הזה.
שמואל חסון: אני מודה לך, זה היה מעניין.
קרן הלפרין: אני מאדם, טבע ודין.
קרן הלפרין: נקודה אחת שלא עלתה כאן בצורה מספיק ברורה זה באמת הצורך של הציבור הרחב בשטחים ציבוריים פתוחים.
קרן הלפרין: עם כל הכבוד לערכי טבע מוגנים, כאלה או אחרים, או ארכיאולוגיה, הציבור אומר בצורה מפורשת ש'אנחנו נחנקים, סוגרים עלינו מכל הכיוונים'.
קרן הלפרין: עוד נקודה, אני מבינה את אוזלת היד שהובעה פה מבחינת 'החוק מגביל אותנו ממאבק', אבל לא ראינו מאבק, כי החוק לא חייב שיווק קרקע רגע לפני אישור חוק החופים, וגם אם כתוב תיירות ונופש בתכנית המתאר 13, זה לא חייב להיות מלון, אז גם אם החוק מקשה, הוא גם נותן פתח לרשויות שנמצאות כאן בשביל להגן---
פנחס מלכה: החוק התכוון להקשות?
אורן יגן: אני חבר מועצה בעיריית נס ציונה, אני גם קשור להצעת החוק, אני רק רוצה לציין, שאלת קודם לגבי הציבור, אז אני אומר שלפחות לעיריית נס ציונה, אני לא מדבר על עיריות אחרות כי הן לא פה, למרות שהדעה שלהן יחסית דומה לשלנו, בנס ציונה יש קרוב ל-40,000 תושבים שרובם המוחלט תומך בביטול הפרויקט הזה וזה ציבור שמשתמש כל השנה בחוף הזה, ואני רק רוצה לציין שבזמן שהיזמים תחמו את השטח הם לא השאירו שביל גישה ראוי ושנה שלמה החוף הזה היה סגור לציבור.
אורן יגן: בניגוד למה שאומרים.
רחל אדטו: רק להוסיף לכך שהחוף הזה הוא גם חוף של ירושלים.
אורי מצא: ממש במקרה אתמול בערוץ 2 פורסם פעם ראשונה על ינ"ט, יחידה לניסוי טילים, שווק בכתבה כיוסטון של מדינת ישראל, וזה נמצא במרחק 10 מטרים מכפר הנופש/מה שזה לא יהיה.
שמואל חסון: יהיה מעניין בכפר.
אורי מצא: סירנות וזה, לא נראה לי הגיוני שיהיה שם משהו בנוי בכלל.
טל לודמיר: הייתי פה גם בוועדה הקודמת, אני אזרחית שאכפת לה מהחוף.
טל לודמיר: אני שומעת את מה שקורה פה בדיון הזה, ואת תגובות המינהל ותגובות הוולחו"פ ואת תגובות משרד המשפטים, ואני נורא מקווה שכל הגורמים שבכנסת ומי שיכול לתמוך בהם יעזרו להם לקבל את ההחלטות האמיצות האלה, כי אלה החלטות אמיצות, לפעול בניגוד לחוק, וזה החלטות אמיצות---
דב חנין: אנחנו לא פועלים בניגוד לחוק, אנחנו פועלים---
פנחס מלכה: היא אמרה דברים נכונים.
דב חנין: אנחנו לא פועלים בניגוד לחוק, אנחנו פועלים כדי להגן על רוח החוק.
דב חנין: אם צריך אומץ, אנחנו---
שמואל חסון: חבר הכנסת חנין, יש דבר אחד מעלינו וזה הציבור, אז תן לה.
טל לודמיר: אני מקווה שמה שהיה פה היום לא היה שימוע ראווה ובאמת יקרה מה שצריך לקרות והם יקבלו את הגיבוי הכלכלי והפוליטי והפרסונלי כדי לשנות את ה---
נאור ירושלמי: אני מנהל את חיים וסביבה, זה ארגון הגג של ארגוני הסביבה.
נאור ירושלמי: אני רוצה רק להגיד מלה אחת, הדיון הזה הוא בעצם על מי ישמור על השומרים ובלי להטיל שום דופי ביזמים, יזמות זה דבר חשוב, מקדם את המשק, ודאי לא ביזמים האלה, את האורות האדומים לא צריך לחפש בפרויקט הזה, האורות האדומים כבר ניצבו לפנינו מקודם, אני אציין כמה מהם; סיאנסן, מרינה הרצליה, חוף בצת.
נאור ירושלמי: האורות האדומים קיימים, לא צריך לחפש---
פנחס מלכה: מה הקשר?
נאור ירושלמי: כמובן חיפה, השומרים, עליהם הדיון, עליהם דוח המבקר, לא לגופו של יזם ולא לגופו של פרויקט.
נאור ירושלמי: מי ישמור על השומרים?
פנחס מלכה: הבטחת לי כמה מלים.
פנחס מלכה: אמרת.
שמואל חסון: לא הבטחתי כלום.
פנחס מלכה: אמרו פה כמה דברים שאני חייב להשיב עליהם.
פנחס מלכה: כמה מלים בבקשה, כבוד היושב ראש, אנחנו לא נהיה פה עוד פעם.
שמואל חסון: לא.
שמואל חסון: אתה יכול להעביר בכתב את עמדותיך לוועדה ולגורמים הרלוונטיים.
שמואל חסון: אני מסכם את הדיון, ברשותכם.
שמואל חסון: קודם כל הדיון הזה הוא דיון משמעותי וכפי שראיתם, נדרש לו זמן רב כדי להבין את העובדות.
שמואל חסון: אני חושב שבצורה נכונה ומאוזנת הוצגו כאן העמדות וגם נחשפה כאן בצורה מסוימת מחלוקת שיש בין הגורמים המבוקרים לבין תפיסות שמביע כאן מבקר המדינה בדוח הזה, מחלוקות ותפיסות שצריך לבאר אותן ולהסביר אותן.
שמואל חסון: הוועדה לביקורת המדינה מבקשת מכל משרדי הממשלה הרלוונטיים, אנחנו נפנה אליהם באופן ישיר, לקבל את עמדתם העדכנית והפורמלית לגבי הפרויקט הזה.
שמואל חסון: מה עמדתם, האם הם בעדו, האם הם נגדו---
אופיר פינס-פז: כמובן לנוכח ממצאי מבקר המדינה.
שמואל חסון: לנוכח הדוח הזה ולנוכח המציאות שקיימת היום.
שמואל חסון: אם עמדתם היא כפי שהיתה בעבר, אז יכתבו את זה, אם עמדתם השתנתה, גם זה צריכים המשרדים הרלוונטיים להגיד.
שמואל חסון: בנוסף גם להבהיר שעמדתם הועברה למינהל התכנון, באמצעות הנציגים שלהם, ולמינהל, ולכל הגורמים הרלוונטיים.
שמואל חסון: קודם כל כמובן הוועדה לביקורת המדינה מברכת את מבקר המדינה ואת צוותו על הכנת הדוח הזה.
שמואל חסון: זה דוח מאוד משמעותי ועמוק וגם יש בו נושאים מאוד מאוד מורכבים שכנראה צריכים להיבחן.
שמואל חסון: אני מבקש לומר ולקבוע למעשה שנאמר כאן על ידי כולם שכולם מחכים להחלטתו של היועץ המשפטי כדי להמשיך ולהחליט לגבי עתידו של הפרויקט.
שמואל חסון: קודם כל בעצם זה שהמבקר הפנה את תשומת לבו של היועץ המשפטי לממשלה לדוח הזה וביקש את חוות דעתו.
שמואל חסון: ..
שמואל חסון: זה ברור מאוד, גם קראתי את זה וזה כתוב וזה נאמר, חוות הדעת המלאה של היועץ המשפטי לגבי כל הדוח הזה, לא משהו ספציפי וודאי לא משהו עקרוני, אלא לגבי כל המצב וזה מה שאומר מבקר המדינה.
שמואל חסון: אמר לי גם מר שמואל גולן שאתם מתכוונים להפנות ליועץ המשפטי פנייה נוספת כדי שתבהיר את עמדת המבקר בעניין הזה.
שמואל חסון: כל העניין פה נמצא כרגע על צורך בהבהרה משפטית לגבי פרשנויות שונות, גם לגבי החוק, פרשנויות שונות של מסקנות מבקר המדינה, והכל כאן יהיה תקוע עד שהיועץ המשפטי לממשלה למעשה ישחרר את הפקק הזה.
שמואל חסון: אתה אמרת לי חודש, חודשיים, אני מבקש שבמסגרת זמן של שלושה חודשים, היועץ המשפטי לממשלה ייתן את דעתו לגבי עתיד הפרויקט הזה, לכאן או לכאן.
שמואל חסון: אין ספק שיש כאן סוגיה שהיא לפתחו של היועץ המשפטי לממשלה בכל ההיבטים והיא חייבת לבוא לפתרון.
שמואל חסון: אי אפשר עכשיו גם מצד אחד לפגוע באינטרס הציבורי בזה שלא יודעים מה עתיד הפרויקט ומה ההשפעה כאן ולהשאיר את כל המערכת כאן בסוג של פעילות אינסופית, וגם היזם שהוא נפגע מכל הסיפור הזה וגם לו יש אינטרס, הוא גם חלק מהציבור, בסופו של דבר.
שמואל חסון: אני רוצה גם לומר שאני השתכנעתי גם מפניות וגם מהתייחסויות קודמות שהיו אליי, שסך הכל המועצה האזורית גן רווה פועלת מבחינתה, או ראש המועצה פועל מבחינתו באופן הראוי ביותר לקדם אינטרסים שהוא מאמין בהם, והוא נבחר הציבור, והוא עומד על זה למבחן הציבור כל הזמן, שהוא חושב שיתרמו לאזור ויפתחו את האזור ויפתחו את המועצה, וזה דבר שאני מקבל אותו, גם אם אפשר לא להסכים איתו, אני מקבל אותו והוא לא מבוקר כאן בהתייחסות.
אופיר פינס-פז: אבל אדוני, את העמדה שלך אתה לא הבעת באופן חד וחלק, וזו זכותך כמובן, גם כחבר כנסת וגם כיושב ראש הוועדה, אבל שלושתנו הבענו עמדה ויש איזה שהיא בעיה בכנסת, בסוף אנחנו גם יכולים להצביע.
אופיר פינס-פז: העמדה שלנו לא השתקפה בסיכום שלך, העמדה שלנו קוראת למר ביבי, המנהל הכללי של מינהל מקרקעי ישראל, לבטל את הפרויקט.
אופיר פינס-פז: זו העמדה שלנו.
אופיר פינס-פז: אתה תחליט, העמדה שלנו היא לא חוק, אבל לפחות היא עמדת הוועדה, אני מקווה גם שזו עמדתך.
שמואל חסון: אבל זה מה שאומרים לך כולם, שזה מוקפא.
אופיר פינס-פז: לא, לבטל זה לא מוקפא.