GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אריה מצליח: אפשר להסתכל באחוזים על כל משרד ממשלתי, אין אף תחום במדינת ישראל שקוצץ מ-2.67, אם אני לא טועה, זה המספר שהיה ב-2008, ל-1.8.
אריה מצליח: זה מה שמופיע בספרים בשנה הבאה.
אריה מצליח: הרי זה מספר שערורייתי.
אריה מצליח: אין פתרונות קסם לעניינים האלה, מדובר במטלות שיש לרשויות המקומיות לבצע, והן לא יכולות לבצע אותן.
אריה מצליח: בסופו של דבר, ברור שהעניין הזה יתוקן ולתיקון יהיה מחירים מאוד מאוד כבדים.
אריה מצליח: מדי פעם אני שומע רעיונות, וזה גם מופיע בחוק ההסדרים האחרון, לשפר את הבקרה, להקים עוד איזה גוף בקרה.
אריה מצליח: אז רבותיי, במדינת ישראל, קודם כל, רק שתדעו, לכל רשות מקומית יש חשב מטעם משרד הפנים שמאשר לו את הדוח התקציבי-הכספי השנתי.
אריה מצליח: יותר מזה, נכון להיום יש בסביבות 30 רשויות מקומיות שמתנהלות על ידי המדינה, על ידי ועדות קרואות של המדינה.
אריה מצליח: יש סדר גודל של 80 חשבים מלווים ברשויות המקומיות והמספרים רק גדלים.
אריה מצליח: זאת אומרת, אין לנו בעיה של בקרה, יש בעיה של כסף.
אריה מצליח: הפתרון הנכון לבעיה הוא לתקצב את מענקי האיזון כראוי.
אריה מצליח: אני לא יודע אם להגיע ל-100% מענק, אבל בוודאי אי אפשר להשאיר את זה בשיעורים כמו היום, שזה די מגוחך, 60% של מענק איזון זה פשוט לא רציני.
אריה מצליח: אני חושב שזה די עושה צחוק מהחלטות קודמות של המדינה ולדעתי הדרך, אגב, לתקן את העניין הזה היא במהלך חקיקתי שיקבע באיזה שהיא צורה את מענק האיזון.
יואל חסון: לפני שאני אתן למנהל הכללי של המשרד ואחר כך אני אסכם, יש מישהו שרוצה להגיד משהו, שחושב שלא נאמר בדיון והוא יהיה משמעותי לדיון?
גבי נעמן: שמר שרון גמבשו, ייקח את היישוב שלומי, תבדוק אותנו אחד לאחד ותגיד לנו אם חסר או לא חסר, אם פעלנו נכון או לא נכון.
גבי נעמן: קח כדוגמה.
גבי נעמן: אל תיקח דוגמאות שליליות, קח דוגמאות חיוביות, למה המדינה, במסגרת הזאת של מענקי איזון, הביאה אותנו למצב שאנחנו בארבע שנים לקחנו 10 מיליון שקלים הלוואות כדי לכסות גירעונות בגלל מענק האיזון.
גבי נעמן: בשנה הבאה יהיה לי קשה לשלם את ההלוואות האלה, מה תגיד לי?
גבי נעמן: תסגור?
גבי נעמן: תשים חשב מלווה?
גבי נעמן: תפרק את המועצה?
גבי נעמן: תמכור נכסים?
גבי נעמן: חברים, אתם הולכים על חבל דק ואנחנו על סף התמוטטות כוללת של כל הרשויות בפיתוח.
גבי נעמן: לכן עדיף לנו היום, או שעדיף לממשלה, יותר נכון, לומר 'אנחנו בהחלט מבינים את צרכי הרשויות, אנחנו מעמידים לרשויות את התקציבים האלה ומצד שני דורשים מהם 1, 2, 3, 4'.
דוד בוסקילה: במשפט אחד.
דוד בוסקילה: נקודה שמשרד מבקר המדינה צריך לשים לב אליה ולא דיברו עליה זו הנקודה שבית המחוקקים וממשלת ישראל מקבלים החלטות במהלך השנה וחותמים הסכמים ומשיתים את התשלום שלהם על השלטון המקומי בלי לפצות אותנו.
דוד בוסקילה: למשל תוספת 5% בשכר שנחתם עם ההסתדרות, 36% תשלום חד פעמי לעובדים.
דוד בוסקילה: מישהו מחייב אותנו לשלם, אבל אף אחד לא נותן לנו כסף.
דוד בוסקילה: הגדלת תקציבי המועצות הדתיות עכשיו.
דוד בוסקילה: המדינה מגדילה ב-40%.
דוד בוסקילה: יש מקור ב-60% של הרשויות?
דוד בוסקילה: אין מקור.
דוד בוסקילה: אז אין אפשרות להציג מטלות נוספות כשאין תקציבים נוספים.
גבי נעמן: ההוצאות קיימות, ההכנסות יורדות בצורה דרמטית.
גבי נעמן: זה הפער.
גבריאל מימון: כפי שאמרתי, אנחנו מתייחסים מאוד ברצינות לדוח.
גבריאל מימון: אנחנו התחלנו כבר לקיים מספר דיונים סביב הליקויים שנמצאו בדוח.
גבריאל מימון: המטרה שלנו היא ללמוד כיצד להפיק לקחים ממנו ולתקן.
גבריאל מימון: יש דברים שאנחנו נבוא בדברים עם המבקר, שלדעתנו אולי צריך להסביר את המציאות ואז היא תקל על הבנת המטריה.
גבריאל מימון: אני לא יכול שלא להסכים עם חלק ניכר ממה שנאמר כאן על ידי ראשי רשויות ומצד שני, אני לא יכול שלא להסכים למה שנאמר על ידי שותפיי מהאוצר, כי בסופו של דבר יש גם עניין של מקרו, שהוא ראייה של סדרי עדיפויות של המדינה, שברגע שצורך אחד עולה והקופה היא בסכום קבוע, אז באופן אוטומטי יש פחות מקורות לצרכים ולשימושים האחרים.
גבריאל מימון: אני מאוד מקווה שאנחנו, יחד עם האוצר, ננסה גם בכוחות משותפים, להשפיע על מתווה עולה של תקציב מענק האיזון, כך ששיעור המימוש מהמודל ישאף להגיע ליעד שלו, לצד העמדת כלים ומקורות תקציביים לטובת תכניות הבראה, שלצד מתן המענה והפתרון, והפתרון לא יכול להיות רק במענקים, הוא חייב להיות מתומהל עם אשראי, אבל במידתיות הראויה ובהתאם לכל מקרה ומקרה, לכושר ההחזר של הרשות וליכולת הרשות לעמוד באותו עומס מלוות שיהיה לה, ואני מקווה שנוכל לבוא לכאן עוד מספר שנים ולהראות שינוי, גם ביחס לאמצעים של המבקר---
יואל חסון: אנחנו ניפגש עוד חצי שנה.
גבריאל מימון: תשמע, אתה צריך לתת את הקצב לשנות.
שמואל גולן: המנהל הכללי, בעניין הזה, אני מבקש, תיקחו את זה לתשומת לבכם.
שמואל גולן: אנחנו שמים לב שעומס המלוות גדל, וזאת פצצה מתקתקת שבסופו של דבר מישהו יצטרך לתת לה תשובה.
שמואל גולן: הם לא יוכלו להרים את זה.
יואל חסון: קודם כל להודות לכל המשתתפים ולומר שמבחינת הוועדה לביקורת המדינה אני קבעתי שהנושא הזה, כפי שאמרתי בתחילת דבריי, הוא נושא עילית, משמעותי, שאני מתכוון לעקוב אחריו ולוודא את תיקון הליקויים וקיום המסקנות כפי שמוצגות על ידי דוחות המבקר בנושאים השונים.
יואל חסון: אני גם מקבל את העובדה שמדובר גם בממשלה חדשה וגם בשר ומנהל כללי חדשים וגם בנציג אוצר, רפרנט, חדש, שאני באמת רואה בהם מי שצריכים היום לקחת על עצמם את האחריות לתיקון הדברים כפי שמוצגים בדוח מבקר המדינה, שנוגע לממשלות רבות וליותר משר אחד, זה שלושה וארבעה שרים שעברו בדרך, בתקופה הזאת.
יואל חסון: לכן אנחנו קודם כל מודים לנציגות המבקר ומאמצים את המסקנות כפי שהוצגו וכפי שגם אומצו על ידי המנהל הכללי ועל ידי שר הפנים וזה נאמר בצורה ברורה, ולכן אנחנו מצפים שמצד משרד הפנים ומשרד האוצר והגורמים הרלוונטיים, יהיה תהליך שיחל עכשיו שיוביל גם תהליך פנימי וגם תהליך אם צריך מול הממשלה לתיקון הדברים כפי שהיו צריכים להיות.
יואל חסון: הנושא של מענקי האיזון, אני חושב שהוועדה רואה את העניין של מענקי איזון כפצצה מתקתקת, כתסריט שכתוב מראש.
יואל חסון: הרי זה ברור ומי שיודע לקרוא מספרים יודע שבתהליך הקיצוץ, כפי שנעשה גם ב-2009 וכפי שצפוי ב-2010, זה ברור שאנחנו הולכים למשבר מראש.
יואל חסון: אני מקבל את מה שאמר נציג האוצר, העובדה שיש עוגה ויש חלוקה, על זה אין ויכוח ואני גם חושב שבסופו של דבר תמיד אומרים את הביטחון, מול הביטחון אי אפשר להתווכח, כי זו האמת, ובסוף כל ממשלה עושה את השיקול הזה, אבל יחד עם זאת, הוועדה קובעת, כפי שאמרתי בתחילת דבריי, המשבר כאן הוא משבר שכתוב מראש ולכן אנחנו מצפים ממשרד האוצר וממשרד הפנים לקיים עבודת מטה ולנסות לפתור את עניין מענקי האיזון לפחות ל-2010 ולהשוות אותו, עד כמה שניתן, ליעד כפי שהוצג על ידי הוועדות המקצועיות.
יואל חסון: זה ברור שאם תישארו על הכיוון של 1.8 מיליארד, הרחובות יבערו.
יואל חסון: זה ברור שלא יהיה ניתן לספק לאזרחי ישראל את מה שצריך לספק להם במסגרת השלטון המקומי וזה ברור שאנחנו הולכים למסלול של משבר עם השלטון המקומי.
יואל חסון: לכן הוועדה מבקשת להיכנס למתווה שבשנת 2010 ינסו להגיע, עד כמה שאפשר, ליעד שהוצע, של ה-3 מיליארד.
יואל חסון: כנראה שזה לא יהיה ה-3 מיליארד, אבל בוודאי זה לא יכול 1.8 מיליארד, שזה פשוט תסריט כתוב מראש למשבר ולחוסר יכולת לעמוד במטלות.
יואל חסון: אני מצפה שה-1.8 מיליארד יתקרבו עד כמה שניתן ל-3 מיליארד שהממשלה קבעה כיעד למענקי איזון שזה היעד המקסימלי.
יואל חסון: ב-2010 ראוי להגיע לצמצום הזה כי אחרת אנחנו הולכים פה לתסריט של כישלון מראש.
יואל חסון: בנוסף, הוועדה מבקשת שאתם תבחנו את הנושא של אחוז השימוש במימון החיצוני ובכל הנושא של עומס המלוות, כפי שקיים היום במסגרת תכניות ההבראה, אני חשבתי להגיד שאולי זה כלי שצריך לשקול אם להשתמש בו בצורה כפי שהיא היום, אבל השתכנעתי שהוא כלי נחוץ, אבל אני חושב שצריך, ב-100% של תכנית ההבראה, לחשוב מה היחס שצריך לתת לנושא של מימון חיצוני ולבדוק האם זה משהו שצריך אולי לצמצם אותו, או לבחון את השימוש שלו.
יואל חסון: וגם על משרד הפנים לבחון איפה אנחנו עומדים מבחינת עומס המלוות היום ולבדוק האם אנחנו עומדים בפני משהו שעוד שלוש, ארבע, או חמש שנים מהיום יהיה הפצצה המתקתקת הבאה.
יואל חסון: וגם בעניין הזה אני מבקש שבדיון הבא משרד הפנים יתייחס לנושא הזה.
יואל חסון: לבחון שוב את עומס המלוות שקיים היום ולבחון את נושא צמצום השימוש בכלי הזה של המימון החיצוני.
יואל חסון: בנוסף, הוועדה מבקשת התייחסות בדיון הבא לגבי עבודת הממשלה ועבודת השר מול שר הביטחון בנושא חובות ארנונה של משרד הביטחון.
יואל חסון: זה נושא שגם צריך להביא אותו לפתרון בהחלטה כזו או אחרת.
יואל חסון: אפשר גם להחליט שמוחקים למשרד הביטחון את החובות האלה, אבל צריך לקבל החלטה.
יואל חסון: צריך להגיד האם אנחנו מגיעים לפתרון בעניין הזה.
שרון גמבשו: כדאי לציין שבחלק ניכר מהרשויות יש גביית ארנונה מבסיסים צבאיים.
שרון גמבשו: זה לא שאין בכלל גבייה.
שרון גמבשו: יש גבייה ויש מקומות מסוימים שלגביהם קיימת מחלוקת.
שרון גמבשו: בדרך כלל זו יוזמה של הרשות שאמורה לעסוק באמצעות כלי מדידה, למדוד את הבסיס ולחייב שומה ומתחילה מחלוקת, אבל בדרך כלל היא נגמרת באיזה שהיא פשרה בין הצדדים.
שמואל גולן: אני רק רוצה להעיר שבעניין הזה אנחנו כבר הערנו מזמן, הרשויות נלחמות מול מערכת הביטחון, מנסות לגבות, מפעילות אמצעים משפטיים כאלה ואחרים, עם הוצאות גדולות מאוד ויחד עם זאת, בדוח האחרון שאנחנו פרסמנו, החוב הצטבר לכמעט 500 מיליון שקלים של מערכת הביטחון לשלטון המקומי.
שרון גמבשו: כדאי גם שתיאמר ההערה שנאמרה ואנחנו תומכים בה ותמכנו בה כבר קודם, לגבי הצדק החלוקתי, הצורך להסיט תקציבים ממקומות חזקים למקומות חלשים.
שרון גמבשו: אנחנו מאוחדים בעמדה הזאת, אנחנו חושבים שזה נכון וחשוב שייאמר המשפט הזה.
שרון גמבשו: אני הצעתי שארנונה ממשלתית, על מבנים ממשלתיים, תישאר בקרן מיוחדת והיא תחולק באמצעות קריטריונים ואמות מידה שוויוניים.
יואל חסון: אני אגב חושב שתשלומי הארנונה של מערכת הביטחון צריכים לבוא מתוך תקציבי מערכת הביטחון.
יואל חסון: אני לא חושב שהם צריכים לקבל הקצבה נוספת לדבר הזה.
יואל חסון: אני גם בכלל חושב שעצם העובדה שמדינת ישראל עד היום לא בדקה ווידאה שמשלמים ארנונה כמו כל גוף אחר, זה מחדל לאורך שנים של המדינה.
קריאה: מבחינת הרשות, הם בוויכוח, הרשות ממציאה חיוב של גבייה ולטענת הרשות אלה הסכומים האלה.
קריאה: אנחנו צד אחד כאן, זה נושא שבמחלוקת ביניהם.
יואל חסון: אני רק בא ואומר, שהסיפור הזה צריך להגיע להכרעה.
יואל חסון: אני תמיד אומר בוועדה הזאת, מדינת ישראל קיימת 61 שנה, זה באמת כלום, אנחנו צריכים לחשוב מה יקרה פה עוד 300 ו-400 שנה.
יואל חסון: אז בואו את הבעיה הזאת לא נשאיר לעוד 300 ו-400 שנה למי שיישבו כאן במקומנו ואני אומר שזה צריך להגיע להכרעה ולכן הוועדה מבקשת משר הפנים ומשר האוצר ומשר הביטחון להיכנס למתווה של הכרעה בנושא תשלומי הארנונה של מערכות הביטחון.
יואל חסון: ההכרעה הזאת צריכה להיות במתווה של תוך שישה חודשים מהיום.
יואל חסון: גם על המתווים האחרים נקבל דיווח בזמן הזה.
יואל חסון: דבר נוסף, הנושא העקרוני שדיברנו על מענקי האיזון שהם חייבים בסופו של דבר להינתן ברמה שהממשלה קבעה לעצמה, מתוך מגמה לאפשר לרשויות המקומיות לתת את השירות ולהתקיים באופן שמאפשר קיום נכון.
יואל חסון: אני גם מקבל את עיקרון השוויון, כפי שהוצג על ידי דוח מבקר המדינה, עיקרון שצריך לעמוד בו.
גבריאל מימון: אולי גם שיציגו מתווה של צדק חלוקתי.
גבריאל מימון: זה לא רק המחלוקת עם משרד הביטחון, זה שטחי שיפוט, זה עוד מספר כלים, לדוגמה הרשויות החזקות נטולות המענק, מול החלשות.
גבריאל מימון: יש פה סוגיות מהותיות שצריך לקבל הכרעות בהן, כי אלה עוד מקורות.
יואל חסון: בנושא של תמיכת הרשויות החזקות ברשויות החלשות, אני מסכים עם נציגי משרד הפנים ונציגי האוצר ואני חושב שזה מתווה שצריך ללכת לכיוון שלו.
יואל חסון: אני חושב שהממשלה כן צריכה להיכנס להידברות עם השלטון המקומי, אבל אני אומר בצורה ברורה, אני מבקש שתנסו לעשות שלום ביניכם לבין השלטון המקומי, להגיע להסכמה בנושא של סיוע הרשויות החזקות לרשויות החלשות.
יואל חסון: ואני אומר לך, במידה ולא תצליחו, בגלל ההשפעה שיש לרשויות החזקות, אני חושב שהממשלה יכולה לעשות צעדים שהם גם חד-צדדיים.
יואל חסון: זה לגיטימי, אבל אי אפשר בגלל חוסר הסכמה לאורך זמן לא להגיע לעניין הזה.
יואל חסון: אני קובע שבסוף מושב הקיץ, שזה בערך עוד חצי שנה, אפילו קצת יותר, נקיים דיון מעקב נוסף שבו נעקוב אחרי ההחלטות שהחלטנו כאן ועל כל תיקון הליקויים הנדרש.
יואל חסון: תודה רבה, אני מודה לכולכם.
יואל חסון: אני שמח לפתוח את הישיבה של הוועדה לענייני ביקורת המדינה בנושא הטיפול בחיילים בודדים בצבא ההגנה לישראל.
יואל חסון: כמו רבים וטובים אני צפיתי ביום שישי האחרון בתחקיר בערוץ השני, באולפן שישי, שהציג מצב מדאיג ומטריד באופן שמטפלים בחיילים משוחררים בצבא ההגנה לישראל.
יואל חסון: אני מוכרח לציין שאני לא יודע את כל האמת בעניין זה.
יואל חסון: בתחקיר הוצג מה שהוצג והיום נלמד עד כמה הדברים שהוצגו מייצגים את המציאות.
יואל חסון: ראינו בעיניים את התנאים שחיים חיילים בודדים, ראינו בעיניים את מצב בית החייל, לפחות זה שבירושלים, ראינו דברים שאני גם כאזרח ובוודאי כחבר כנסת ובוודאי כיושב ראש הוועדה לביקורת המדינה, לא יכול להתעלם מהם.
יואל חסון: לא יכולתי שלא לבוא ולעלות את הסוגיה בוועדה הזאת.
יואל חסון: וועדה שיש לה את הסמכות והיכולת לבקר ולבדוק את תפקוד הממשלה ותפקוד המערכות הציבוריות במדינת ישראל.
יואל חסון: אני חושב שברמה הערכית צריך לדעת וגם כל מי ששירת בצבא ההגנה לישראל יודע שכמעט בכל יחידה, ובוודאי ביחידות הקרביות, אנחנו מתחככים עם החיילים הבודדים, אנחנו מכירים אותם, חווים ושומעים את מה שהם עוברים כחיילים.
יואל חסון: אני יודע, וצריך לומר, שצבא ההגנה לישראל ומדינת ישראל ומשרד הבטחון משקיעים כסף רב בטיפול בחיילים הבודדים, אני גם בטוח שהטיפול בהם הוא טיפול מורכב ומסובך.
יואל חסון: אבל יכול להיות שיש לבדוק את הטיפול הזה ויכול להיות שיש לברר חלק מהסוגיות והאם הדברים מתבצעים כפי שהיינו רוצים.
יואל חסון: כפי שאמרתי אני מודאג מהמצב, אני מוטרד ממה שאני ראיתי באולפן שישי, ואני רוצה לברר את האמת בשולחן הזה.
יואל חסון: נמצאים איתנו כאן נציגי מבקר המדינה ונציגים נוספים ורבים, ברשותכם נפתח את הדיון.
יואל חסון: נדון בעניין הזה, הייתי מבקש מנציגי משרד הבטחון וצבא ההגנה לפתוח ולפרט לנו את המצב בהתייחסות למה שראינו בתחקיר, מהות הדיון זה מה שראינו בתחקיר.
חנה גנאור: אני ראש החטיבה להנגשת לשירותים במשרד הבטחון.
חנה גנאור: התפקיד שלי הוא לתת את כל הפלטפורמות הנדרשות לצבא ההגנה לישראל גם בנושא הזה.
חנה גנאור: ברשותכם אני מבקשת לומר ששר הבטחון ראה כמוך את הכתבה ונזעק כמו כל אזרח בישראל, הוא בוודאי יודע מה זה חיילים בודדים בצבא.
חנה גנאור: הוא קיים מאז מספר דיונים עם ראש אכ"א – אגף כוח אדם, ועם המנהל הכללי של משרד הבטחון, הוא בחן ונתן הנחיות לטפל בחיילים הבודדים, לטפל בכל מה שחסר להם כולל סגירת פערים, אם הם קיימים, ולבחון את זה.
חנה גנאור: יותר מזה הוא יבצע מעקב על הפעילות עצמה.
יעקב אור: אני מוכרח לציין שאני לא ראיתי את התכנית, הבן שלי ראה.
יעקב אור: אבל לא בתכנית עסקינן, נקראתי לוועדה על ידי יושב ראש הוועדה לביקורת המדינה.
יעקב אור: בשנת 2005 פרסמנו דוח ואני אקריא מספר דברים שנכתבו אז, דווקא דברים שעלו במסגרת הצבא.
יעקב אור: "במהלך החודשים אוקטובר נובמבר 2004, ערכו קצינות הת"ש – תנאי שירות הפקידותיות ביוזמת מחלקת הפרט באכ"א ביקורים במתקני אל"ח – האגודה למען החייל ברחבי הארץ, הליקויים שנמצאו הובאו במסמך נובמבר 2004 שהופנה למנהל הכללי של אל"ח – האגודה למען החייל, ונתבקשה התייחסותו.
יעקב אור: עד למועד סיום הביקורת לא התקבלה באכ"א תגובת האגודה למען החייל לריכוז הליקויים.
יעקב אור: הליקויים השונים כגון תנאי המגורים, מתקני האגודה למען החייל" מדובר בחיילים בודדים כלומר אין חדש תחת השמש.
יעקב אור: עלו ליקויים חמורים אז ואם יש רציפות בעניין אנחנו - - - -
יואל חסון: אני מבקש את נציג צבא ההגנה לישראל, אני רואה בגורם צבא ההגנה לישראל את הגורם המרכזי והאחראי וכמי שמתחכך עם החיילים האלה והמטפל בחיילים האלה ביום יום.
צחי עין גל: אני רמ"ח פרט - ראש מחלקת פרט באגף כוח אדם.
צחי עין גל: במסגרת תפקידי אני אמון על קביעת המדיניות בכל הקשור לתנאי השירות של חיילי החובה, הקבע והמילואים בצבא ההגנה לישראל.
צחי עין גל: הנושא שעלה בכתבה הוא תחום עיסוקי.
צחי עין גל: אני רוצה לפתוח ולומר שנושא החיילים הבודדים או תנאי השירות של חיילי החובה בכלל ושל החיילים הבודדים בפרט, מאוד מעסיק אותנו ומאוד חשוב לנו.
צחי עין גל: צבא ההגנה לישראל רואה אחריות מלאה לכל מה שקורה עם החייל מיום גיוסו ועד יום שחרורו.
צחי עין גל: לא מעביר את האחריות הזאת לאף אחד בדרך, ולא מתחלק איתה עם אף אחד.
צחי עין גל: הוא האחראי באופן מלא על מה שקורה או לא קורה עם החיילים הבודדים.
צחי עין גל: בצבא ההגנה לישראל משרתים כ- 5,128, נכון להיום, חיילים בודדים.
צחי עין גל: חיילים אלה מתחלקים לשתי אוכלוסיות, כ- 50% חיילים שהוריהם בחוץ לארץ, עלו לארץ לבד, בני יורדים או בני שליחים, או בכל קטגוריה אחרת, ו- 50% הם אזרחים כאלה שהוריהם בארץ או שהם יתומים.
צחי עין גל: זה פילוח אחד.
צחי עין גל: הפילוח השני שאותו חשוב להכיר: 45% מהחיילים האלה משרתים ביחידות לוחמות.
צחי עין גל: זאת אומרת שהאתגר הגדול שלנו לשמר את החיילים גם בצבא וגם ביחידות הלוחמות בלי מציאות כלכלית ושתנאי השירות לא יפגעו בכשירות שלהם.
צחי עין גל: האתגר הגדול שלנו הוא שהמענה שאנחנו נותנים ייתן מעטפת שלמה, או את הכי טובה שאנחנו יכולים, בהיבט שימור החייל בצבא ההגנה לישראל.
יואל חסון: אני מבקש ברשותך הערה, תוכל להציג את המעטפת.
צחי עין גל: אני אציג את המעטפת ואני אתייחס לכל, אני לא אתחמק משום שאלה.
צחי עין גל: נושא הטיפול מתחלק לשלוש או ארבע רמות והאחד זה השכר והתקבולים הכספיים, הדבר השני מענקים וסיוע נקודתיים, השלישי זה הדיור ופתרונות הלינה.
צחי עין גל: אני אגע בלינה ואחר כך נמשיך הלאה.
צחי עין גל: חלופות דיור לחיילים בודדים - צבא ההגנה לישראל מציע ארבע חלופות לדיור.
צחי עין גל: החלופה הראשונה זה אימוץ בקיבוץ – יש לנו 550 חיילים בקיבוצים, שלנים בדירות בקיבוצים.
צחי עין גל: במסגרת הלינה בקיבוץ הוא מקבל גם משפחה מאמצת, הוא מקבל חדר וגם דמי כיס נוספים שמאפיינים את השהות בקיבוץ.
צחי עין גל: הקבוצה השנייה מתגוררת בדירות שכורות של האגודה למען החייל.
צחי עין גל: האגודה למען החייל שוכרת דירות בהסדר שלנו עם האגודה, או של משרד הבטחון עם האגודה, בכל דירה מתגוררים כשישה חיילים, שניים בחדר.
צחי עין גל: החיילים מעבר לדירה מקבלים, על כל המשמעויות שלה, גם את הציוד שהאגודה מספקת.
צחי עין גל: ציוד בסיסי כמו מקרר, מכונת כביסה, מיטה ואת כל הציוד שצריך בדירה.
צחי עין גל: בכל הדירות יש מיטות, בכל הדירות יש מקררים.
צחי עין גל: מה שראו בכתבה, למי שחד עין, זה חיילים שעלו לארץ לפני שהם התגייסו לצבא והם שכרו דירה לבד, הדירה שצולמה זו לא דירה קיבלו מאיתנו, הם שכרו אותה לבד עוד לפני שהם התגייסו, וכך היא נראתה.
צחי עין גל: בכל הדירות של האגודה יש מיטות, יש תנאים ראויים מאוד בהיבט של ציוד שהדירה צוידה.
צחי עין גל: מעבר לכך פעם בשבועיים מסופקת רשימה של פריטי מזון שהאגודה מושכת מהצבא ומספקת לדירות.
צחי עין גל: רשימה שאנחנו אפיינו אותה והיא כוללת מזון וגם חומרי ניקוי וכדומה כדי לתחזק את הדירות.
צחי עין גל: בכל שבועיים מגיעה ההספקה לדירות.
צחי עין גל: החלופה השלישית שמוצעת לחייל – דירה שכורה, הוא יכול לשכור לבד.
צחי עין גל: החייל מקבל מצבא ההגנה לישראל 1,046 שקל לחודש והוא יכול לשכור דירה בכל מקום שהוא רוצה, עם מי שהוא רוצה.
צחי עין גל: בעצם צבא ההגנה לישראל משתתף בשכר הדירה.
צחי עין גל: בחלופה זו ההיקף הגדול של החיילים וזה כ- 2,300 חיילים שבחרו בפתרון הזה.
צחי עין גל: זה הפתרון המועדף, פתרון שנותן את העצמאות ובשונה מכל יתר החלופות, הוא אזרח, עליו לא מפקחים בדירה בעוד שבדירות של האגודה או בקיבוצים אם הוא חורג מהכללים אפשר להוציא אותו משם.
צחי עין גל: בסמכות צבא ההגנה לישראל לזמן אותו, זה חלק מהנקודות שעלו בדוח מבקר המדינה, לזמן את החייל לברור בין אם השכנים התלוננו על הפרעות, על התנהגות לא ראויה, ואנחנו יכולים להוציא אותו מהדירה לבית החייל.
צחי עין גל: החלופה הרביעית – בתי החייל, אנחנו רואים את בתי החייל כפתרון זמני, לא רואים בו פתרון קבע לחייל להתגורר בבית החייל.
צחי עין גל: בסוף הוא פחות אישי, הוא פחות משפחתי, הוא עם הכי פחות תנאים.
צחי עין גל: אנחנו רואים אותו כתחנת מעבר בדרך לפתרון קבע של קיבוץ או דירה שכורה, או לדירה של האגודה.
צחי עין גל: יש חיילים משעדיפים להיות תקופות ארוכות יותר וזה על פי רצונם.
צחי עין גל: יש חיילים שבגלל שלא התנהגו כמו שצריך החזרנו אותם לבית החייל והם מתגוררים שם, ויש חיילים שעד שהם מקבלים אישור או זכאות לחייל בודד או להטבה המלאה, נותנים להם להתגורר בבית החייל.
צחי עין גל: אלו ארבעת החלופות שיש לחייל הבודד על פי רצונו ושיקול דעתו, וזכותו לבחור בכל אחת מהחלופות.
צחי עין גל: הצבא משקיע בחיילים הבודדים כ- 230 מיליון שקל בשנה.
צחי עין גל: התקציב הישיר שמקבל חייל: אם הוא ביחידה עורפית זה 1,800 שקל לדמי כיס ולפתרון דיור וזה עד 2,600 שקל אם הוא ביחידה קדמית.
צחי עין גל: כמובן יש שונות בין שכר דירה לבית החייל.
יואל חסון: אז מה זה 1,046?
צחי עין גל: חלק מה- 1,800 שקל זה 1,046, שכר הדירה וזה חלק מהתקציב שהוא מקבל מדי חודש.
צחי עין גל: חוץ מזה יש עוד רשימה ארוכה של פעילויות, אני אסכם את שווי ההטבות שחייל בודד יכול לקבל בשנה, אם הוא ביחידה עורפית זה מגיע ל- 30,000 שקל, אם הוא ביחידה קדמית זה יכול להגיע ל- 46,000 שקל.
צחי עין גל: זה כולל זכאות למה שאנחנו קוראים "קרן סיוע", זאת קרן מגיוסי תרומות של האגודה למען החייל.
צחי עין גל: בשנת 2009 התקציב הוא שבעה מיליון שקל.
צחי עין גל: מהתקציב הזה החייל מקבל, הוא ומשפחתו, זאת אומרת או לדירתו הפרטית אם הוא בודד או אם הוא נזקק, פריטים בסיסיים לבית כמו מיטות, מקרר, מכונת כביסה, הדברים הבסיסיים שאיתם הוא יכול להיות רגוע כשלמשפחה יש.
צחי עין גל: משפחתו של חייל בצבא לא צריכה לישון על הרצפה, צריכים לגור ברמת חיים נאותה.
צחי עין גל: הוא מקבל הביתה באמצעות שליח את כל הפריטים, כמובן שזה אחרי ביקור בית ורואים שהוא זכאי לזה.
צחי עין גל: חייל ביחידה קרבית יכול לקבל פריטים בסכום של עד 9,000 שקל בשנה, ואם הוא ביחידה עורפית עד 5,000 שקל שנה.
צחי עין גל: כלומר פריטים מהרשימה שהוגדרה כפריטים בסיסיים.
יואל חסון: מה הזמן הממוצע שחייל שוהה בבית החייל.
צחי עין גל: זמן ההמתנה של חייל בודד לדיור - אם הוא שוכר לבד זה מתי שהוא מוצא דירה, אם הוא רוצה לעבור לקיבוץ הוא עובר מידית ואין זמן המתנה, אם הוא רוצה לעבור לדירות האגודה, שבדרך כלל יש להן ביקוש גדול באזור תל אביב, הוא ממתין כחודש עד חודש וחצי בבית החייל עד שהוא מקבל דירה.
יואל חסון: נגיד שהוא נמצא כחודש וחצי בבית החיל, מבחינתך מהם הדברים שאתה רואה שאתה צריך לספק לו בזמן השהייה בבית החייל?
צחי עין גל: אני צריך לספק לו הכל ואני אומר מה מספקים עד היום.
צחי עין גל: היום יש שמונה בתי חייל בארץ.
צחי עין גל: בשני בתי החייל שנמצאים באזור תל אביב, בית השריון ומלון אביה שכרגע האגודה אימצה אותו כבית חייל, מקבלים הכל וזה אומר ארוחת בוקר כל השבוע, ובסוף שבוע ארוחה חמה.
צחי עין גל: בכל חדר יש מקרר, יש מיטה, ארונית, ומהמנהל הכללי של האגודה יוכל להתייחס.
צחי עין גל: יש שישה בתי חייל נוספים בארץ: קרית שמונה, חיפה, ירושלים, באר שבע, אילת וטבריה.
צחי עין גל: בהם מסופקות ארוחות חמות באמצע השבוע ובסוף שבוע לא מספקים ארוחות.
צחי עין גל: שם בסופי שבוע לנים בין חמישה לחמישה עשר חיילים, ובשיקול דעתו של הצבא קיבלנו החלטה לפני כשנה וחצי שבמקום לתת ארוחה חמה לחמישה עד עשרה חיילים ניתן להם תוספת בשכר של 60 שקל בכל סוף שבוע ובסכום הזה הם יוכלו לקנות אוכל.
צחי עין גל: הכתבה העצימה את הנושא שהחייל לא מנצל את זה או מאחר ואין לו יתרה בחשבון או מכל סיבה אחרת הוא נשאר רעב.
צחי עין גל: אנחנו המרנו את אותו סכום לארוחה, והחל מהשבוע הזה בכל ששת בתי החייל האלה יינתנו ארוחות בכל יום שישי, בוקר, צהריים וערב בשבת, ובעצם נתנו מענה מלא בהיבט הזה.
יואל חסון: אני מבקש לומר לכם, שגם דמי הכיס שאתם נותנים לחייל שאינו בודד, וגם דמי כיס שנותנים לחיילים בודדים, זה עדיין סכום נמוך.
יואל חסון: זה ברור שזה אינו שכר ואין על כך ויכוח, אבל ברור שגם את החייל הסדיר הרגיל ההורים מממנים, כולנו עושים את זה.
יואל חסון: גם כשאתה מתייחס לדמי כיס לחייל בודד ואתה אמרת את התשובה בעצמך.
יואל חסון: אותם 60 שקלים שיכולים להעלם לו בחשבון, אולי הוא עזר לסבתא, אולי לדודה, או שקנה לעצמו משהו, הוא לא חישב את צעדיו הכלכליים נכון.
יואל חסון: למה היה צריך שזה יופיע בטלוויזיה ולא הבנתם מראש את זה.
יואל חסון: אני מבין, והגיוני שלא ניתן להחזיק חברת קייטרינג למספר קטן של חיילים, אני מבין את זה.
יואל חסון: הייתם צריכים מראש ובלי התכנית בטלוויזיה לתת לו שובר מזון או לתת לו משהו שייתן את המענה למזון ולא ייתן מענה לדבר אחר.
יואל חסון: אני מאוד שמח שתיקנתם ליקויים תוך שבוע, זה אפילו פחות משבוע וזה יפה.
יואל חסון: יצרתם מצב שכנראה במשך חודשים ואולי במשך שנים חיילים בשבת, וגם אם מדובר בחמישה או עשרה, חיילים היו בשישי שבת רעבים.
יואל חסון: למה לא הייתה החשיבה מלכתחילה?
יואל חסון: זו נקודה שצריך להבין.
צחי עין גל: ראשית חשבנו על כך, ואני אתן לך דוגמה, לפני כחודש נסעתי לבית חייל בחיפה שוחחתי עם מנהל בית החייל ועם חיילים ששהו שם.
צחי עין גל: דיברתי איתם ועם מנהל בית החייל וזה היה עוד לפני שהכתבה פורסמה.
צחי עין גל: הנושא של הארוחה עלה.
צחי עין גל: אמר לי מנהל בית החייל בחיפה, אתה יכול לשאול פה את החיילים, יש לי הסדר עם מסעדה מצוינת ליד, שכל חייל שרוצה יכול להיכנס ולאכול.
צחי עין גל: שמרו לי חמישה עשר מקומות לכל החיילים שהיו והגיע חייל אחד.
צחי עין גל: לחיילים יש סדר עדיפות שונה וזה בסדר גמור.
צחי עין גל: זאת אומרת שלפי האינדיקציות שהיו לנו לא הייתה אמירה על חייל רעב ולא על הצורך להמיר את הכסף במשהו אחר.
יואל חסון: תסביר את הפתרון שמצאתם.
צחי עין גל: כעת בכל בית חייל יהיה מטבחון, יהיו בו שתי פלטות חשמליות, מקרר, מיחם, קומוקומט.
צחי עין גל: בכל אחד מששת בתי החייל נכניס דרך ספק חיצוני ביום שישי מזון, וחייל יוכל לקחת את המנה החמה שתובא ביום שישי בבוקר, יניח אותה על פלטת שבת ויאכל ארוחה חמה ביום שישי וביום שבת בצהריים.
צחי עין גל: יהיו לנו קצינים משובצים בכל בית חייל שיבקרו ביום שישי בערב ויראו שהכל בסדר, ובכל שבת בצהריים.
צחי עין גל: ביום ראשון נקבל דוח מה ניתן, איפה ניתן וכמה ניתן.
צחי עין גל: חשוב להדגיש כאן דבר שאני לא בטוח שבא לידי ביטוי בדבריי, שבסוף מתוך 5,000 חיילים בודדים מדברים על 60 שלנים בסופי שבוע.
צחי עין גל: זאת אומרת שעליהם הייתה הכתבה.
צחי עין גל: כל חייל הוא עולם ומלואו ושאני ושלא אובן לא נכון.
צחי עין גל: בסופו של דבר בתוך האוכלוסייה המאוד גדולה והמאוד ייחודית, שמאוד יקרה לנו, ההתמקדות הייתה בחלק הקטן יחסית.
צחי עין גל: אנחנו עוסקים בכולם אבל עכשיו נתנו את המענה גם ל- 60 האלה.
יואל חסון: ראשית זה ברור.
יואל חסון: אני מתאר לעצמי מה עבר בבתים של האנשים שראו את הכתבה הזאת, בשבילנו כחברה, ואתה חלק ממנה כי כולנו אותה חברה, לחשוב על חייל ואפילו על אחד שהוא רעב, זה משהו שאינו נתפס, זה משהו שמקפיץ אותך, זה משהו שלא ניתן לתאר בכלל.
יואל חסון: לכן על הדבר הזה, בעייני, הייתם צריכים לשים לב הרבה קודם ולהבין שהיום חיילים מגלים מהר מאוד עם מי לדבר ושיש אנשים שעוזרים ויש אנשים ששומעים, לכן אני אומר שהיה צריך להימנע מזה ולהרוס את השבת לכל כך הרבה אזרחי ישראל שהלכו לישון בערב שישי במחשבה שיש חיילים שהם תחת חסות הצבא ושהם רעבים.
יואל חסון: אני חייב לומר שאני מעריך שבאתם עם בשורה ושתיקנתם את העניין, אני רוצה לציין שהנושא של הפיקוח הוא חשוב מאוד, ושתוודאו שהפתרון שנתנם לצורך הזה הוא פתרון שעובד.
יואל חסון: ברשותך אני מבקש לתת לחבר הכנסת עתניאל שנלר ואז תמשיך בדברייך.
עתניאל שנלר: תודה אדוני היושב ראש, ביקשתי את רשות הדיבור לא משום שלא רציתי לשמוע את ההמשך, אלא משום שאני מאחר בערך חצי שעה לפגישה אחרת.