GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קותי מור: היום השיטה היא אחרת, יש בכל מחוז מרפאה, רופאים מחוזיים שלנו שהנכים באים אליהם והרופאים שולחים אותם למומחים בבתי חולים או במקומות אחרים.
קותי מור: הרופאים שלנו משמשים יותר כיועצים רפואיים ולא כרופאים קליניים.
קותי מור: אני חושב שצריך לשים את הכול בתוך בית החולים, שבית החולים יוכל לספק את כל השירותים ישר לרופאים המומחים בלי תיווכים.
יואל חסון: רציתם לעשות את הפיילוט ב- 2008.
קותי מור: וגם ב- 2009 ולא עשינו עדיין.
קותי מור: רק עכשיו הקמנו צוות משותף עם בית החולים בבאר שבע, צוות שמורכב מאנשים שלנו ושלהם, יש התנגדות לא קטנה מצד ארגון נכי צה"ל על הרעיון בכלל.
קותי מור: לכן סיכמנו שלא עושים שום דבר קדימה, סיכמנו להקים ועדה משותפת עם ארגון נכי צה"ל, עם יושב ראש הארגון חיים בר, צוות משותף שיבחן את כל הרעיונות ליישום הנושא.
קותי מור: לכן עשינו קצת הולד לעניין ולא התקדמנו עד שלא נגמור את ההבנות שיש לנו עם ארגון נכי צה"ל.
קותי מור: לא רוצה ללכת קדימה בלי שהם יהיו מעורבים בזה.
קותי מור: הסוגיה החמישית שעלתה בדוח היא מתן סמכויות לקצין תגמולים לחייב גורמים חיצוניים למסור לו מידע מבוקש.
קותי מור: חתמנו הסכם עם קופת חולים כללית על מנת שנוכל לקבל מהם חומר רקע, בעיקר בתביעות שאנחנו רוצים לבדוק אותם אם הם קשורות לאירועים בעבר של אותם אנשים.
קותי מור: קופות חולים אחרות, חוץ מקופת חולים כללית לא כל כך רוצות לחתום אתנו על הסכם דומה.
יואל חסון: אני רוצה לפשט את הדברים, אם אדם היה בריא ללא נכות ונפגע בפעולה צבאית והפך לנכה ומגיש את התביעה.
יואל חסון: אתם, על פי ההסכם שיש לכם עם קופת חולים כללית יכולים לקבל ממנה את ההיסטוריה הרפואית שלו?
קותי מור: אם היא נדרשת לצורך התביעה.
יואל חסון: זה לא מנוגד לחוק?
יואל חסון: קופת חולים כללית מקבלת על המידע הזה כסף?
קותי מור: אני לא יודע לענות לך, אני חושב שזה כן תמורת תשלום.
יואל חסון: קופת חולים כללית מספקת לך מידע פרטי על אנשים תמורת כסף?
קותי מור: בשביל להכיר במישהו כנכה נדרשים שני מבחנים אחד שזה היה בעת השירות שלו, שכל מה שקרה היה בעת השירות.
קותי מור: דבר שני שזה היה עקב השירות, כשהוא מגיש תביעה על מחלה כלשהי צריכים להוכיח וצריך שיהיה ברור שהמחלה קרתה בגלל השירות שלו ולא שהמחלה באה מהבית.
יואל חסון: אם אדם בא וחוטא ואומר שהוא מוותר על הסודיות הרפואית שלו.
קותי מור: הוא חייב לוותר.
קותי מור: כאשר הוא מגיש תביעה הוא מוותר על הסודיות הרפואית שלו.
יואל חסון: ואז קופת חולים כללית גובה כסף עבור המידע הזה שהיא נותנת לכם?
יואל חסון: למה הקופות האחרות לא חתמו אתך?
קותי מור: לא יודע.
יואל חסון: הרי בשבילם זה כסף קל.
קותי מור: לא יודע להשיב לך, לא בדקתי את זה.
יואל חסון: תוכל לבדוק ולהשיב לוועדה בכתב?
קותי מור: בוודאי.
קותי מור: עשינו שני דברים לאחרונה, ראינו שלוח הזמנים לבדיקה וקבלה של האינפורמציה הזו הוא ארוך מאד וזה אחד מהמעצורים בתהליך להכרה בנכה, לכן עשינו שני דברים, הראשון, תגברנו את מספר האנשים שעוסקים אצלנו בעניין של חקירה של הבנת הרקע של התביעה, יש לנו חוקר אזרחי וקצין מצה"ל, כי חלק מהתביעות נוגעות בזמן שירות של מישהו בצה"ל.
קותי מור: דבר שני, התקשרנו עם חברה אזרחית שיודעת לאסוף חומר מקופות חולים מבית ספר מקומות שהיו בעבר של אותו בן אדם והחברה עושה את זה בלוח זמנים מהיר יחסית.
יואל חסון: אדם שעובר פגיעה במסגרת פעולה צבאית, זה לא נעשה במחשכים או באופן אישי, זה אירוע.
קותי מור: אחד כזה אין אתו בעיה, זה מסלול ירוק הוא מקבל צ'יק צ'ק.
קותי מור: בדרך כלל זה במצבים של מחלות, סכרת, למשל שוטר שהיה 40 שנה במשטרה ונהייתה לו סכרת והוא תובע אותנו.
קותי מור: אדם שקרה לו משהו בפעולה צבאית מילואים או בט"ש זה מסלול ירוק, בכלל אין שאלות.
קותי מור: ברוב המקרים זה נוגע למחלות, מחלות נפש לדוגמה.
יואל חסון: זה כולל הלם קרב?
קותי מור: אם הלם הקרב נובע מאירוע צבאי או קרב אין שאלה בכלל, אם זה נוגע למשהו אחר אנחנו בודקים מה היה הרקע.
יואל חסון: כשאתה מתגייס לצה"ל לא בודקים את החוזק הנפשי שלך, לא בודקים את היכולת שלך להתמודד מול מראות כאלה או אחרים.
יואל חסון: יכול להיות שאדם מתגייס לצבא, הוא היה אדם רגיש והיו לו השפעות כאלה ואחרים, ראה אותו פסיכולוג בבית הספר, היו לו תהליכים אבל הוא אדם נורמטיבי וזה לא מנע מהצבא לגייס אותו.
יואל חסון: הוא הגיע לצבא, עבר תקרית שבה ראה מראות קשים, היה חלק מסיטואציות מורכבות ונפשו נשברה.
יואל חסון: הלכת ובדקת, קופת חולים כללית תמורת כסף טוב נתנה לך את המידע שהיא שלחה אותו לפסיכיאטר ואז מה אתה אומר?
יואל חסון: בגלל שהוא היה אצל הפסיכיאטר הוא לא זכאי?
קותי מור: אני לא אומר כלום, גם לא האגף.
יואל חסון: יכול להיות שבגלל שהוא היה אצל פסיכיאטר קודם זה יוריד לו?
קותי מור: האינפורמציה שמתקבלת הולכת לחוות דעת של מומחים שבה נלקח כל החומר מהעבר ומההווה וכל מה שהמומחה רואה ובודק והוא מגיע למסקנה אם יש קשר או אין קשר.
קותי מור: לא אני עושה את זה ולא האנשים שלי עושים את זה, במקרה כזה אלה פסיכיאטרים או פסיכולוגים שקובעים אם יש קשר או אין קשר.
יואל חסון: אותם מומחים, ואותם יועצים, הם אנשים שמתפרנסים מהאגף לשיקום, איך אפשר לשפוט את מידת האובייקטיביות שלהם?
יואל חסון: סליחה אם אני אומר את זה בצורה קשה, איך אפשר לוודא שהם לא חלק מסוג של פס ייצור שיש להם מדדים והם יודעים שהם צריכים לשמור טוב על תקציב אגף השיקום.
יואל חסון: הרי אם יהיה יועץ כזה שידו תהיה קלה, הם יגידו שאולי היועץ לא מתאים לנו והוא יחשוב שאולי יחליפו אותו והוא יפסיד מקור פרנסה.
יואל חסון: אם אתה אומר שאתה שולח אותו לרופא שאין לו יחסים יומיומיים עם אגף השיקום, יכול להיות שפה מידת האובייקטיביות עולה.
יואל חסון: השאלה מה מידת האובייקטיביות של אותם יועצים.
יואל חסון: קותי מור: אלה לא רופאים של אגף השיקום, הם מקבלים כסף עבור זה אבל הם לא עובדי אגף השיקום, כולם חיצוניים והם מתחלפים.
יואל חסון: כמה זמן החוזה אתם?
יואל חסון: חוזה שנתי?
יואל חסון: חוזה חודשי?
קותי מור: חוזה של כשלוש שנים ואנחנו עושים רוטציה.
יואל חסון: זאת אומרת יועץ יעבוד מינימום שלוש שנים.
קותי מור: הוא יעבוד שנה עם אופציה לעוד שנתיים, כל פעם אנחנו בודקים.
קותי מור: בדרך כלל האנשים האלה מוכרים וידועים.
יואל חסון: מה השיקולים להארכה?
קותי מור: בדרך כלל זה אוטומטי אלא אם כן יש תקלה חריגה, אנחנו לא מודדים כמה כל אחד אמר כן וכמה לא.
קותי מור: התקלות הן ביחס לרופא או היועץ לאותו אחד שמדבר אתו, או פרקי זמן ארוכים, בדרך כלל זה לא קורה.
ירדנה דורון: ככל שידוע לנו, מהנושא שבדקנו בוועדות רפואיות, אין מגבלה של פרק זמן לרופאים שהם חלק מהוועדות הרפואיות.
קותי מור: הוועדות הרפואיות זה משהו אחר.
קותי מור: לא הייתה מגבלה, שינינו בשנה האחרונה, כרגע המינוי של הרופאים לוועדות הרפואיות הוא לשלוש שנים.
קותי מור: בעבר היה המינוי היה לנצח, שינינו את זה וזה מאפשר לעשות חילופין.
מרינה סולודקין: זה חלק מההיגיון.
שלום גנצר: יש גם הוראת משרד שלא מאפשרת העסקה יותר מחמש שנים כדי שלא ייווצרו יחסי עובד מעביד וכדי לשמור על נאותות ציבורית.
קותי מור: סוגיה באה- הפרדה בין גוף דורש לגוף רוכש.
קותי מור: עשינו מיפוי מעודכן וחדש של אחריות הגופים הרוכשים בכל הנושאים שיש בהם אלמנט של רכש והם רלוונטיים לאגף שיקום נכים.
קותי מור: המיפוי כולל את כל מה שמבוצע באחריות מנה"ר, שזה מנהל ההרכשה של משרד הביטחון, שזה רוב הדברים.
קותי מור: אני יכול להראות לכם טבלה של מי עושה מה.
קותי מור: באחריות אמו"ן עוד חלק מהדברים ונשארו מספר נושאים באחריות אגף השיקום שעושה את ההרכשה הזו, שזו הרכשה ספציפית ומיוחדת שנוגעת לפריטים מסוימים שאנחנו רוכשים אותם, שלא רוכשים אותם בצורה שמנה"ר רוכש אותם או אמ"ון לכן עשינו סדר בזה.
יואל חסון: תסביר מ היה ומה שיניתם.
קותי מור: בעבר, חלק גדול מהנושאים, כל פעילות הרכישה התבצעה על ידי אגף השיקום.
קותי מור: החיפוש אחרי הספק, החוזה עם הספק וכל השאר.
קותי מור: הוצאנו מאגף השיקום 95% מהפעילויות האלה לאגפים שהמיומנויות הרכישתית שלהם היא המיומנות המרכזית שלהם.
קותי מור: מנה"ר, רוכש עבור המשרד הכול, גם בארץ וגם בחו"ל.
יואל חסון: לצורך העניין, אם הוא רוכש ציוד רפואי לטובת חיל הרפואה אז הוא רוכש עכשיו גם לאגף השיקום, מאד הגיוני, בטוח המחירים יותר טובים.
קותי מור: עשינו סדר, זה מעוגן בהוראה וכל אחד יודע מה הוא עושה.
ירדנה דורון: האם עושים הפרדה במערכת הביטחון בין גוף רוכש לגוף דורש.
קותי מור: הפכנו לגוף דורש ל- 98% מהדברים ונשארו 2% אצלנו לדברים קטנים וספציפיים שהוסכם בין שלושת הגופים האלה, שהם הגופים הרוכשים.
יואל חסון: האם המעבר או השינוי הזה פגע בטיב השירות לנכים?
קותי מור: לא פגע.
קותי מור: הסוגיה השביעית נוגעת לבקרה על תשלומים לספקים.
קותי מור: עשינו ואנחנו צריכים להשלים את התהליך בחודשים הקרובים.
קותי מור: במהלך 2009 בדקנו את השיטה שאגף השיקום נוהג במבדק החשבוניות.
קותי מור: חשבוניות הספקים שהספקים נותנים.
קותי מור: נעזרנו ב- 2009 ביועץ חיצוני שגיבש יחד אתנו שיטה של בקרת חשבוניות שונה ממה שהייתה קודם.
קותי מור: אנחנו עושים בקרה מדגמית, לא עושים על כל חשבונית בקרה ולפי מה שהוא המליץ לנו שינינו את הקריטריונים לבקרה, אילה, ראש חטיבת הבקרה היא זו שריכזה את הנושא.
יואל חסון: החשבוניות בדרך כלל הן רכישות שמתבצעות עבור הנכים וגם המשפחות השכולות?
קותי מור: זה בנפרד.
יואל חסון: לצורך העניין נכה מסוים צריך כיסא גלגלים מסוים או משהו שהחלטתם שהוא זכאי.
יואל חסון: הוא רוכש את זה?
יואל חסון: מזמין את זה אצלכם?
קותי מור: אנחנו רוכשים מביאים ונותנים ברוב המקרים.
יואל חסון: אנשיך פועלים מול אנשי המנה"ר, עושים את ההזמנה.
יואל חסון: אז איך הגיעה החשבונית לפה?
קותי מור: יש עוד לא מעט נושאים, למשל אנחנו מפעילים 150 פסיכולוגיים פרטיים מול קבוצות נכים, אנחנו משלמים עבור הטיפול, יש חשבונית שהפסיכולוג מעביר לנו, אנחנו צריכים לעשות בקרה לחשבונית הזו, זה חלק מהנושאים שאנחנו כן עושים או למשל פעילויות אחרות שאנחנו מבצעים.
קותי מור: יש מספר נושאים שלאו דווקא הרכשה של מוצר אלא שירות.
יואל חסון: מה היקף החשבוניות החודשי?
קותי מור: אלפים.
קותי מור: בעקבות הייעוץ שקיבלנו וכמהלך נוסף, במהלך 2010 בחודשים הראשונים, אנחנו מקימים מוקד מיוחד.
קותי מור: היום זה מפוצל בין כל מיני גורמים בתוך האגף, אנחנו עושים שינוי ארגוני שהטיפול בחשבוניות האלה יהיה ממוקד במקום אחד ויהיה יותר מקצועי ומסודר.
קותי מור: אני מקים מוקד קליטה של חשבוניות שיצמצם את לוח הזמנים בצורה משמעותית שהיום קורה בטיפול בחשבוניות.
יואל חסון: לאיזה שוטף אתם מגיעים היום?
קותי מור: זו סוגיה אחרת לגמרי, משרד הביטחון משלם שוטף פלוס 60, אני מנסה שהטיפול בחשבונית עצמה לא ייקח שלושה שבועות אלא ימים ספורים עד שהיא תהיה ראויה לתשלום.
קותי מור: הדבר השמיני – נוגע לוועדת ל', הוועדה להענקת זכויות לפנים משורת הדין, אני אתן ברשותך לפזית, היועצת המשפטית של אגף השיקום להשיב על כמה מהסוגיות שעלו בדוח 59א' שנודעות לוועדת ל'.
יואל חסון: יש לכם נטייה במשרד הביטחון לקחת ממני את שרביט הניהול, אני אוותר לך....
פזית תדהר: לגבי הנושא של עידון מקור הסמכות של ועדה ל', ראשית אני מבקשת לציין שבסוף 2004 פורסמו כללים ברשומות, כללים שהתקין שר הביטחון באישור היועץ המשפטי לממשלה - - -
יעקב אור: לפני כן אני אסביר מהי ועדת ל'.
יעקב אור: זו ועדה ותיקה מאד שהייתה קיימת מזה הרבה שנים במשרד הביטחון ודנה בנושאים שהם לפנים משורת הדין במתן הקלות תמיכות לפנים משורת הדין.
יעקב אור: זו הייתה ועדה שידעו עליה מתי מעט ואפילו מהם היו לא מעט מקורבי שלטון.
יעקב אור: לא היו לה אמות מידה ולא כללים.
יעקב אור: לאחר שהדברים האלה נחשפו תוקנו הדברים ושונתה פני הוועדה לחלוטין, היום עומד שופט בראשה.
יעקב אור: משרד הביטחון יציג את הדברים.
פזית תדהר: בסוף אותה ביקורת שנמתחה, בסוף 2004 פורסמו כללים של שר הביטחון באישור היועץ המשפטי לממשלה שבעקבותיהם השתנתה כל המסגרת של עבודת ועדת ל', גם מבחינת ההרכב, בראש הוועדה יושב היום כבוד השופט בדימוס פורת, בנושף הכללים האלה כוללים את אמות המידה למתן ההטבות לשפנים משורת הדין, קובעים גם את כללי הפרוצדורה, איך ניגשים לוועדה , איזה מסמכים צריכים להגיש, את סדרי הדיונים בוועדה וכו'.
יואל חסון: למעשה, לוועדה הזו מגיע כל מי שלא הצליח להשיג מה שהוא רצה להשיג בדרכים האחרות, בסוף הוא מגיע לשם ובוחנים את זה כערכאה סופית.
פזית תדהר: למען הדיוק אני אעשה הפרדה, יש את אוכלוסיית הזכאים בשני אגפי השיקום,אנשים שכבר הוכרו, או כמשפחה שכולה או כנכי צה"ל, כאשר יש להם צורך לקבל סיוע נוסף מעבר למה שקבוע בחוק.
פזית תדהר: החוק מאפשר לתת איקס, ההוראות הפנימיות מאפשרות לתת עוד ווי, אבל יש להם צורך מיוחד לקבל סיוע נוסף.
יואל חסון: הוועדה היא זו שחילקה את תחנות הדלק המפורסמות?
פזית תדהר: לא קשורה לזה.
פזית תדהר: אלה בעצם רוב המקרים שמגיעים לפתחה של הוועדה כאשר השיקול המרכזי של הוועדה למתן הסיוע הוא השיקול הסוציו-אקונומי.
יואל חסון: תני דוגמה לסיוע שנותנים שם.
יואל חסון: פזית תדהר: משהו שכיח הוא נושא של כיסוי חובות, זכאי שנקלע לחובות, לפי ההוראות הפנימיות של האגפים אפשר לתת הלוואה בגובה מסוים לצורך כיסוי חובות כאשר התנאי הוא שאדם נקלע לחובות כתוצאה מהאסון שקרה לו או כתוצאה מהנכות.
מרינה סולודקין: יש חוברת שזה כתוב בה, בעברית, אני לא מדברת על רוסית.
מרינה סולודקין: אני בטוחה שחלק מהאוכלוסייה שאני מייצגת בכלל לא יודעים, כמו שזה היה עד 2004.
פזית תדהר: ההוראה של אגף השיקום שנותנת את ההטבה הזו לכל מי שעומד בתנאים שלה, מפורסמת באינטרנט, כמו שאמר ראש האגף.
יואל חסון: כולם יודעים היום שיש את ועדת ל'.
פזית תדהר: כן.
פזית תדהר: ועדת ל' מפורסמת ברשומות, הכללים שלה פורסמו ברשומות, אבל גם הוועדה היא חלק מהוראות האגף, יש לה יישום גם בהוראות האגף וגם הם מפורסמים.
קריאה: יש חוברת ובדקנו בזמנו שיש פרסום של החוברות בכמה שפות.
פזית תדהר: אם אותו זכאי זקוק לסיוע גדול יותר ממה שכתוב בהוראה, נניח ההוראה אומרת סיוע בהלוואה בגובה 50,000 ₪ והחובות שלו הם בסכום של 100,000 ₪.
פזית תדהר: לפי הוראות האגף אי אפשר לתת לו יותר מ- 50,000 כל המקרה שלו מובא לוועדת ל', כמובן שבודקים את הנשוא הסוציו-אקונומי, בודקים ממה נבעו החובות, האם באמת זה קשור לנכות או לאסון או לא, והוועדה מקבלת את ההחלטה.
זאב וייסמן: לדוגמה השתלת איברים, יש מקרים שההשתלה לא נובעת מהנכות המוכרת, אבל מטעמים הומניטאריים, האגף משתתף בעלות נוספת של השתלת איבר בגוף.
זאב וייסמן: בנושא מלחמת לבנון השנייה, נכה קשה בשם קנדלשטיין, אני משתמש בשמו כי הוא הופיע בתקשורת, היינו צריכים לאשר דברים מעבר לדברים שההוראות נותנות, הגענו לוועדה כדי לקבל את האישור לדברים האלה.
זאב וייסמן: כאלה דברים עולים בוועדת ל'.
פזית תדהר: אני אוסיף גם שהוועדה הזו מתוקצבת על ידי משרד הביטחון ונעשית בקרה שוטפת על הניצול התקציבי של הוועדה כאשר בתום כל ועדה נעשית על ידי אגף התקציבים עבודה לחישוב סך הסכום שהוועדה אישרה באותה ישיבה ובהתאם, אם התקציב נגמר הוועדה לא יכולה להתכנס אלא אם כן מנכ"ל משרד הביטחון מאשר תקציב נוסף.
יואל חסון: מה תקציב הוועדה?
פזית תדהר: אני לא יודעת בדיוק מה התקציב.
קותי מור: השנה היה כששה מיליון ₪ רק לנכים, ביחד כעשרה מיליון.
פזית תדהר: מעבר לנושא הכללים כמו שהעיר מבקר המדינה, נחנו מבקשים לעגן את מקור הסמכות לפעילות הוועדה גם בחקיקה הראשית והעיגון ייעשה במסגרת עיגון כלל ההטבות שניתנות לזכאים מכוח הוראות פנימיות של האגף.
פזית תדהר: אולי כאן המקום לתאר את מדרג הזכאויות שניתנות, הזכאויות קבועות בחוקי השיקום, חוק הנכים וחוק המשפחות שקובעים את התגמולים שניתנים לזכאים, מעבר לזה אגף השיקום ואגף משפחות והנצחה בהוראותיו הפנימיות מעניק הטבות נוספות כמו הלוואות לכיסוי חובות, יש הטבות רבות אחרות.
פזית תדהר: בעקבות הערות המבקר וגם הנחיה של היועץ המשפטי לממשלה נעשית גם מזה מספר שנים עבודה למיפוי כלל ההטבות שניתנות היום מכוח ההוראות הפנימיות על מנת לעגן את מקור הסמכות לתת אותן בחקיקה ראשית ובחקיקת משנה.
פזית תדהר: זו עבודה מורכבת, מבקר המדינה העיר על כך שהעבודה נמשכת זמן רב, אנחנו מודעים לזה.
פזית תדהר: תזכיר החוק נמצא היום, לפחות מבחינת משרד הביטחון, בשלים סופיים, בחודשים האחרונים נכנסנו למגעים מול משרד המשפטים על מנת להגיע לנוסח שיהיה מוסכם.
פזית תדהר: כמובן שבמקביל לזה ישותפו הארגונים היציגים והם יקבלו את טיוטת תזכיר החוק, ובהמשך את התקנות.
פזית תדהר: במקביל יש עבודה גם על ניסוח התקנות עצמן.
פזית תדהר: המטרה היא לקחת את ההוראות ולהעלות אותן למדרג של חקיקה לפי כללי החקיקה המקובלים והעבודה הזו עדיין נמשכת ובמסגרת זאת יעשה גם הנושא ל ועדת ל'.
פזית תדהר: דבר נוסף לגבי הערה של המבקר, במשך השנים משרד הביטחון קבע עוד הסדרים כלליים למתן זכויות לפנים משורת הדין לאוכלוסיות שחוקי השיקום לא חלו עליהם.
פזית תדהר: בעניין הזה הייתה ביקרות, רוב ההסדרים בוטלו עם השנים, נשארו עוד שלושה הסדרים שזה לגדנ"עים ומלשב"ים.
פזית תדהר: אני לא אפרט את כל ההסדרים, נשארו שלושה הסדרים שהכוונה לדון האם נכון לעגן ג אותם, בעצם להחיל עליהם את חוקי השיקום באופן ברור, זה אמור להידון במסגרת הוועדה הציבורית שאמורה לקום לבחינת האוכלוסייה.
יואל חסון: תודה רבה לכם, חיים בר בבקשה, יו"ר ארגון נכי צה"ל, איך אתם רואים את המצב מבחינתכם.
חיים בר: בשלושת השבועות האחרונים יכולתם לראות אותנו במקומות שלא רצינו להיות.
חיים בר: זה לא בא מתוך זה שאנשים נהנו להיות שם, יכולתם לראות שם את האנשים האוטנטיים שהם סובלים, ממה הם סובלים וכמה.
חיים בר: אם אנחנו מדברים היום על שיפור השירות באינטרנט, אני מציע שיעשו את שיפור השירות בלשכות.
חיים בר: האינטרנט לא מדבר עם האיש, עם האיש מדברים בלשכות ושם צריך לשפר את השירות.
חיים בר: אם שם ישפרו את השירות אולי תהיה פחות התמרמרות.
יואל חסון: איך אתה מגדיר את השירות היום?
חיים בר: רע מאד.
חיים בר: כל מה שאני אגיד יטיב עם המצב.
חיים בר: פשוט רע מאד.
יואל חסון: תתאר לי.
חיים בר: כשבן אדם פוסט טראומטי נכנס ועומד מול מזכירה רפואית, אז לוחצים על כפתור ומזעיקים עליו שני מאבטחים והוא כבר עצור.
חיים בר: כשהוא נכנס לאגף השיקום הוא נבדק אם הוא לא מחבל וצריך לפעמים גם להפשיט אותו כי שי לו מכשיר על הרגל שמצפצף ומתייחסים אליו כמו אחד - - -
יואל חסון: אלה מרכזים גדולים עם אבטחה וכל הדברים האלה?
חיים בר: בוודאי.
חיים בר: יכול להיכנס שם גם מחבל, זה נכון, צריכה להיות אבטחה אבל כשבא אדם קטוע רגל והגלאי מצפצף צריך לראות שזה לא מטען עליו או אמצעי אחר.
יואל חסון: כמה לשכות כאלה יש?
חיים בר: שבע לשכות.
חיים בר: אני בסך הכול ארבעה חודשים בתפקיד יושב ראש הארגון אבל אני עסוק עם דוח ורדי מאז שהוא היה קיים וישבתי שם.
חיים בר: דברו הרבה דברים שקשורים לאגף השיקום, בתוך ורדי יש חמישה נושאים שנוגעים לנכי צה"ל, אף אחד מהם לא הושם.
חיים בר: דבר ראשון, אין תורת שיקום והיא לא הייתה גם אז, אז אני לא יודע על מה מדברים שיש תורת שיקום חלקית.
חיים בר: לא הייתה בתוך ורדי תורת שיקום וגם היום היא לא קיימת כי היא בשלבים של הכנה.
חיים בר: דבר שני, אין תחיקת שיקום.
חיים בר: לקחת את כל אותם דברים שצריך לעגן בחוק ולעגן אותם בחוקים.
חיים בר: אני שומע מהיועצים המשפטיים שזה נמצא בשלב של החקיקה, אני מודיע לכם, שום דבר לא הולך לחקיקה אם זה לא יהיה מאושר על ידי ארגון נכי צה"ל ובהסכמתו.
חיים בר: סיכום מלפני שבוע עם מנכ"ל משרד הביטחון, זה לא יכול ללכת לשום חקיקה.
יואל חסון: אני רוצה להבין, אתה בעד חקיקה ואתה אומר שאתה רוצה שיעשו את זה בתיאום.
יואל חסון: אני רוצה להגיד לך מניסיון שכל דבר שמגיע לחקיקה לכנסת הופך להיות עניין ציבורי .
יואל חסון: לכן אין יכולת אחרת, זו לא תקנה פנימית של משרד הביטחון שהם יכולים לקבוע בינם לבין עצמם.
יואל חסון: ברגע שזה מגיע לכאן זה הופך להיות בזירה הציבורית.
חיים בר: אני שמח על זה מאד.
יואל חסון: זו עובדה בדמוקרטיה הישראלית.
חיים בר: הלוואי היו עושים את זה לפני חמש שנים.
חיים בר: אין תחיקה, אין היום שום השמה לעבודה, אין שיקום נכים בהשמה לעבודה, חוקי מדינת ישראל מחייבים להעסיק נכים במקומות עבודה.
יואל חסון: אגף השיקום ממונה גם על נושא של העסקה?
חיים בר: בוודאי, זה חלק משיקום נכים.
יואל חסון: והמצב היום כפי שאתה רואה הוא שלא מתעסקים בזה.
יואל חסון: יכול להיות שלא מצליחים, תסביר.
חיים בר: אני בודק את הדברים במספרים שאנשים מושמים לעבודה שכירה.
חיים בר: על פי חוק, כל מפעל במדינת ישראל, פרטי ציבורי ממשלתי צריך להעסיק 10% מכלל העובדים שלהם כנכי מלחמה.
חיים בר: יכול להיות שיש חוקים אחרים שמגבילים, אני לא בקי בהם, זה לא מתבצע.
קותי מור: 5%
חיים בר: זה לא מתבצע, הלוואי והיה 5% לא מיישמים את זה, זה גורם לזה שאומרים שזה נטל על המדינה כי צריך לתת לאנשים האלה אמצעי קיום.
חיים בר: אחד הדברים הכי פשוטים לעשייה בדוח ורדי זה שיתוף הגופים היציגים.
חיים בר: כל מה ששמעתי עד עכשיו כאן, פרט למה שקרה מלפני שבוע ביום חמישי, לא היה שום שיתוף פעולה עם הגופים היציגים.
יואל חסון: עד שזה מתפוצץ.
חיים בר: אז צריך לפוצץ דברים, אז פיצצנו, למדנו את הפטנט.
חיים בר: הדבר הכי חמור, מרכזים סמכויות, מצד אחד לוקחים כל מיני גופים ציבוריים באגף השיקום, מוציאים אליהם לבדיקה, לרופאים מקצועיים, פסיכולוגים פסיכיאטריים, יש לשכות, אמרו שיש שבע לשכות, למה לא מפזרים את הסמכויות בלשכות האלה, זה אחת ההמלצות של דוח ורדי.
חיים בר: איזו סמכות יש לקצין תגמולים ברמת לשכה?
חיים בר: הוא הופך לפקיד.
חיים בר: זה מטיל את הנטל על המרכז, אם הוא לא יכול חתום לאדם תגמול קיום שהוא מחליט שהוא לא בר שיקום, זה עובר לוועדה שיושבת בתל-אביב.
חיים בר: הוא מכיר אישית את האיש, הוא חי אתו יום יום, הוא מכיר את התיק שלו, לא עושים את זה.
חיים בר: אף אחד מהסעיפים האלה לא בוצע בכלל.
חיים בר: אני הולך הלאה, הטבות – אדוני היושב ראש, הטבות לנכה צה"ל מאז 2002 עד היום 2009 לא עודכנו.
חיים בר: יש ויכוח בין משרד הביטחון לאוצר אם כן לאגד את זה או לא לאגד את זה, זה כבר יותר מחוק, מקבלים אותם 50 שנה.
יואל חסון: זה סכום כספי שלא מעודכן מדדית?
חיים בר: בן אדם צריך לקבל היום מאגף השיקום סיוע בשכר דירה, אז הוא מקבל את זה לפי השכר של 2002.
חיים בר: אי אפשר לשלם את זה רטרואקטיבית.
חיים בר: אף אחד לא מוצא אותו.
יואל חסון: אתה מתכוון שהוא מקבל את זה על פי ערך של 2002.
חיים בר: של היום.
יואל חסון: תן לי דוגמה נוספת של הטבה שמשתבשת בעצם זה שהיא לא מעודכנת.
חיים בר: הוא זכאי לרכישת דירה, הוא מקבל סיוע לדיור, הוא מקבל את הכסף לפי ערך של 2002.
חיים בר: הוא צריך לקבל ציוד לרכישה, הוא מקבל ת זה לפי העלות של 2002, הוא לא מקבל את זה מעודכן לפי 2009.
יואל חסון: קותי, אתה גם רואה את זה כבעיה?
קותי מור: בעיה אבל לא שלנו, של משרד האוצר.
חיים בר: זה מופיע בתוך חוברת ההוראות של אגף השיקום.
יואל חסון: יש פה נציג משרד האוצר?
קריאה: יצאה.
חיים בר: זה מופיע בתוך הטבלאות ובזכויות שמגיעות לנכי צה"ל, בתוך ההוראות של אגף השיקום.
חיים בר: מבחינתי, אני לא מכיר את האוצר ולא מכיר אף אחד אחר, שילמו את זה עד היום.
חיים בר: גם היועץ המשפטי של שמרד הביטחון שפנה ליועץ המשפטי של האוצר אמר שצריך לשלם את זה כי זה כבר מעוגן.
חיים בר: נושא אחר, בקרים.
חיים בר: אמרו שיש בקרה על הפיזיותרפיה וההידרותרפיה, מה בדיוק בודקים?
חיים בר: זה הרי לא רפואי זה פרה-רפואי, לא אמורים להבריא מזה, זה מצב שצריך לשמר אדם.
חיים בר: הבקרה הזו עולה יותר מטיפולי הפיזיותרפיה שנותנים.
חיים בר: מי צריך אותם בכלל?
חיים בר: רופא אורטופד בא ואומר שאדם צריך לקבל ארבע טיפולים בשבוע.
חיים בר: אמר ראש האגף ואמרו אחרים שהרופאים בלשכות הם לא רופאים מקצועיים.
חיים בר: למה אתה לא מכבד את ההמלצה שלהם ובזה נגמר הסיפור.
חיים בר: איזה בקר צריך לבוא ולבדוק החלטה של אורטופד?
חיים בר: יש כסף, יותר מידי כסף כנראה, צריך לראות לאן לכוון אותו.
חיים בר: ברשותך נושא נוסף, הפנייה לקופות החולים לבדוק את ההיסטוריה.
חיים בר: מדובר באמת ברוב המקרים באנשים עם מחלות.
חיים בר: אבל פוסט טראומה יכולה להתפרץ אצל אדם גם אחרי עשר שנים מהאירוע.
חיים בר: זה לא חייב לפרוץ באותו יום.
חיים בר: בדרך כלל משרד הביטחון כשהוא גורף את הנתונים האלה ממקומות כמו קופות החולים, אפשר ועושים את זה, שרק נותנים לנכה חלק מהזכאות שמגיעה לו, כי לוקחים את זה כהחמרה במצב הרפואי שלו ולא כמחלה שנגרמה.
חיים בר: כלומר שהוא מוכר 50% לצורך תגמולים, לא לטיפול רפואי, טיפול רפואי הוא מקבל מלא.
חיים בר: אלה מחלות ואני זורק משהו כי יש כאן ועדות נוספות שעל הפרק ואולי יחשבו על זה גם במקומות אחרים.
יואל חסון: בכמה אנשים מדובר?
חיים בר: בארגון נכי צה"ל יש היום כ- 50,000 נכים.
יואל חסון: כמה זכאים יש אצלכם?
קותי מור: 55,000.
חיים בר: שלא יחשבו שמטפלים פה כל יום ב- 50,000 איש וכולם עומדים כל יום בתור, יכולים לראות את הפערים, זה מצטמצם מאד.
חיים בר: 47% מהם הם נכים באחוזי נכות 10%-19% מלפני 96.
חיים בר: הדבר היחידי שהם מקבלים זה אולי תרופה ואת התגמולים, הם גמרו את השיקום.
חיים בר: נשארו 53%, כמה מתוכם משוקמים, כמה מתוכם מעל גיל 65 ומעלה , כמה סדרו את עצמם כך שבחיים לא פנו לאגף השיקום חוץ מאשר לקבל אתה טיפול הרפואי להם הם זכאים.
חיים בר: צריך לבדוק כמה אנשים באמת מטפל אגף השיקום.
יואל חסון: אני רוצה לשמוע את נאוה שוהם.
נאוה שוהם: אנחנו שייכים לאגף משפחות והנצחה שזה סיפור לגמרי שונה.
מרינה סולודקין: זו ישיבה חשובה, רואים שאחרי דוח מבקר המדינה יש דברים שמגיעים להיגיון.
מרינה סולודקין: מצד שני, אם את בטוחה שכולם קוראים באינטרנט את הדברים שאתם כותבים, אז לא.
מרינה סולודקין: כל שנה יש לי כמה משפחות של עולים, שאחרי השירות בצה"ל הפכו לנכים, רובם נכי נפש ואני רואה איזה סיוט הם עוברים מאגף השיקום.
מרינה סולודקין: הם לא יודעים כלום, לא מסבירים להם כלום ואני במקשת שאחרי הישיבה תשלחו אלי את החוברת על ועדת ל', יש לי טור בעיתון וגם ברדיו ואני אוכל להסביר לנאשים על עוד מקום שהם יכולים לפנות.
מרינה סולודקין: דבר נוסף, כמה אנשים מכם מדברים רוסית?
מרינה סולודקין: אני מקבלת כל הזמן בקשות כאלה, המצב מאד קשה והבירוקרטיה משגעת לא רק את נכי הנפש אלא גם את המשפחות שלהם.
יואל חסון: תודה חברת הכנסת סולודקין, נציגת האוצר בבקשה, בנושא ההטבות הלא מעודכנות, אני מבין שיש שיח ביניכם לבין משרד הביטחון בעניין של הטבות כמו שכר דירה וסיוע ברכישת דירה וכדומה, לפי ערך של לפני שבע או שמונה שנים.
יואל חסון: מה ההתייחסות שלך לעניין, באיזה תהליך אתם נמצאים ומה דעתך?
ליאת ניקריטין: באופן כללי אם אני אפריד את הסיוע שכבר ניתן באגפי השיקום, כמו שנאמר פה, יש סיוע שמופיע בחוק בעיקרו תגמולים וכמה דברים נוספים ובמשך השנים התפתחו גם הטבות.
ליאת ניקריטין: חשוב להבין שההטבות האלו הם לא בחוק ומשרד הביטחון יזם אותם באופן פנימי, הם נעשו על דעתו, להבדיל מהליך חקיקה.
ליאת ניקריטין: למשל צו עדכון תגמולים שקורה, זה הליך שמוצע הצו, יש התייעצות עם שר האוצר, וגם משרד המשפטים מעורב, ועל תגמולים יש עדכון של תקציב הביטחון מידי שנה.
יואל חסון: זאת אומרת אתם לא רואים את עצמכם אחראים לנושא ההטבות.
ליאת ניקריטין: סיכמנו לפני כמה שנים עם משרד הביטחון, וזה גם סכום שנכנס על טיס של ברודט, על תוספת שנתית לאגף השיקום של 49 מיליון כל שנה לבסיס תקציב אגף השיקום.
ליאת ניקריטין: הסכום הזה מפצה את משרד הביטחון גם עבור גידול האוכלוסייה וגם עבור התייקרות ההטבות.
ליאת ניקריטין: זה סכום שסוכם עם משרד הביטחון עוד לפני ברודט.
יואל חסון: זאת אומרת בטייס האוטומטי שלכם 49 מיליון כל שנה.
ליאת ניקריטין: 49.5 מיליון כל שנה.
ליאת ניקריטין: כשסיכמנו על סכום מסוים לא נכנסנו לפרטים עם משרד הביטחון ואגף השיקום בוחר להשתמש בו לצרכים כאלה או אחרים.
יואל חסון: איזו נדיבות.
יואל חסון: אני לא מכיר אגף נוסף שמקבל בטייס האוטומטי כזו תוספת.
ליאת ניקריטין: זה חלק מכל הטייס עצמו של ברודט, כמו שטייס ברודט מורכב מגמלאות וכל מני נושאים אחרים.
חיים בר: זה מדהים.
חיים בר: זה אומר שמ- 2002 כסף הועבר מהאוצר למשרד הביטחון עבור הטבות לנכי צה"ל ולא קיבלנו.
ליאת ניקריטין: לא מ- 2002, אמרתי שזה בשנים האחרונות.
קותי מור: כל אחד זורק נתונים, זה מ- 2007, דבר שני, זה רק לגבי גידול אוכלוסין ולא לגבי הטבות.
יואל חסון: זה גדל עד כדי צורך של 49 מיליון בשנה?
ירדנה דורון: גם בין 2001 ל- 2007 קיבלתם 307 מיליון לגידול באוכלוסייה.
יואל חסון: לא מספרים לך הכול.
ליאת ניקריטין: זה סכום מצטבר לתקופה.