GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
2186: רבותיי, ברגע זה, כשאנחנו יושבים, ודווקא מהמגזר הערבי נכנסים, נמצאים כשלושים רשויות מקומיות שבמשך כמה חודשים לא מצליחות לשלם את המשכורות שלהן ובאים אליהן בטענות ואומרים 'אתם לא גובים'.
2186: גם אם במגזר הערבי, ויישובים אחרים קטנים, דרוזים, יגבו את כל הארנונה, הם לא יגבו אפילו 5% או 6% מהתקציב שלהם.
2186: רבותיי, המדינה, בצורה שיטתית, קובעת כל מיני נוסחאות שמראש יודעת שהיא לא תעמוד בהן.
2186: אני רוצה לספר לכם.
2186: אני יהודי ותיק, אני ראש עיר ותיק, אתם דיברתם על סוארי וגדיש, אבל שכחתם את זנבר.
2186: היתה ועדת זנבר, ועדה ראשונה שקבעה את הנוסחה, והנוסחה?
2186: כל הזמן נותנים 60% מהנוסחה.
אליהו ישי: מר בוחבוט, כמה שנים אתה ראש עיר?
2186: שלושים שנה.
2186: ובאמת אני שואל לפעמים בשביל מה.
2186: כשאתה רואה שהשלטון המקומי הולך ומתרסק, אתה שואל את עצמך למה.
2186: כשאני בא ואומר, בעצם מה המדינה עושה?
2186: היא עושה מעשה שלא צריך לעשות, לוקחת אדם, מחדירה לו חיסון כשהוא בריא, ואומרת לו מראש, אתה תהיה חולה, ובעוד חודש תבוא לבית חולים ואני אקטע לך שתי ידיים.
2186: זה בדיוק מה שהמדינה עושה עם הרשויות המקומיות.
2186: איזה בדיחה.
2186: מדוע לא נותנים 100% סוארי?
2186: עכשיו יש ועדת שיינין ואני יודע שהאוצר פשוט מחרים את הוועדה הזאת, ואתם יודעים מדוע?
2186: כי הוועדה הזאת אומרת שאם לא יעמידו כ-3.5 מיליארד שקל מענקי איזון, חבל על הזמן.
2186: פשוט מאוד חבל על כל העבודה וגם אנחנו בשלטון המקומי לא נחתום על התכניות של ועדת שיינין.
2186: רבותיי, מי נפגע בסופו של דבר?
2186: נפגעים האזרחים.
2186: כמה שאתה מתרחק ממרכז הארץ, המצב הוא יותר קשה.
2186: צדק מי שאמר כאן בנשיאות שבעצם יש ערים שלשמחתי הן ערים חזקות, הן לא זקוקות למדינה, הן לא צריכות, לא מענקי איזון, לא היטלי השבחה.
2186: .. אגב, היטלי פיתוח למשל, ביישובים הקטנים אין היטלי פיתוח.
2186: זאת אומרת שהקטסטרופה היא יותר גדולה.
2186: התקציב לשנת 2009 ו-2010 הוא שערורייתי.
2186: לא היה תקציב נמוך בעשר השנים האחרונות כמו התקציב הזה.
2186: התחלנו עם 2 מיליארד שקל, הגדילו ל-2.4.
2186: עכשיו מדברים על 1.8 מיליארד, למה?
2186: אנחנו צריכים להיאבק על מנת שיגדילו את זה ל-2.4.
2186: אנחנו מתנגדים לזה בכל תוקף, פחות מ-3.5 מיליארד שקל... אתם יודעים מה?
2186: צריך לבטל תכנית הבראה, שתיעלם מהעולם.
2186: אני ממליץ לכם לצאת לרשויות קטנות שעשו תכנית הבראה, בושה.
2186: לראש המועצה אין מזכירה, מנהל המחלקה לחינוך פוטר, מנהל מחלקת תחזוקה פוטר.
2186: בקיצור, כל המועצה פוטרה.
2186: אז איזה תכנית הבראה זאת?
2186: איך הציבור יכול לקבל את השירותים?
2186: לכן אני בא ואומר, רבותיי, לצערי כל שנה אנחנו חוזרים על הדברים האלה, ותאמינו לי, כבוד מבקר המדינה, אנחנו זועקים כבר שנים על הסיפור הזה ואין שומע.
2186: פשוט אין שומע.
2186: אם יעמידו תקציב של 3.5 מיליארד שקל, 500 מיליון שקל תקציבי פיתוח, תאמינו לי, ברשויות המקומיות, לפחות בחמש-שש שנים הבאות, אנחנו לא נשמע את כל מה שאנחנו שומעים היום.
גבריאל מימון: אני אתייחס בקצרה ואחר כך מן הסתם נשמע עוד---
יואל חסון: בעיקר מה שחשוב זה מה אתם עושים מעכשיו.
גבריאל מימון: אוקי, אני אגיד כבר בפתיח.
גבריאל מימון: משרד הפנים, הנהלת משרד הפנים הנוכחית מתייחסת מאוד ברצינות לדוחות המבקר, מבחינתנו דוחות המקבר הם כלי עבודה, שהתכלית שלהם הגברת היעילות והגברת השקיפות וסימון מטרות שמבחינתנו אנחנו לא תמיד נותנים להן את מלוא תשומת הלב.
גבריאל מימון: יש לעתים גם מחלוקות עם צוות מבקר המדינה, בדרך כלל כשאנחנו מדברים אנחנו גם מגיעים לעמק השווה, כמעט בכל נושא.
גבריאל מימון: לגבי מענק האיזון.
גבריאל מימון: מענק האיזון מבחינתנו, וכך גם המדינה רואה את זה, זה כלי להגברת הצדק החלוקתי בין הרשויות המקומיות בארץ והמטרה שלו היא לאפשר לרשויות לספק איזה שהיא רמת שירות מינימלית, נורמטיבית, לא חשוב איך נגדיר אותה, אבל רמת שירות מסוימת שתאפשר לכל אחד מאזרחי מדינת ישראל לקבל אותה בתחום מושבו.
גבריאל מימון: כמה נתונים: שיעור המימוש ממודל גדיש, נכון ל-2009, והשר אמר כאן בצורה ברורה, ב-2009 נעשה ניסיון מאוד משמעותי להגיע למצב של שוויון בשיעור המימוש ממודל שמיושם בכל הרשויות במדינת ישראל, בתקנת המענק הבסיסי שיעור המימוש ממודל ב-2009 הוא קרוב ל-65% בכל הרשויות בארץ.
גבריאל מימון: אבל כפי שמובן מהאמירה הזאת, זה לא כולל את השיפוי החד פעמי.
גבריאל מימון: כפי שמובן מהאמירה הזאת, יש פער מאוד משמעותי בין הסכומים שמוקצים לבין אלה שהיו אמורים להיות מוקצים, על מנת לאפשר את מתן השירות הדרושה או הנורמטיבית לציבור.
גבריאל מימון: לגבי נתונים נוספים שמתייחסים למענק האיזון.
גבריאל מימון: יש פערים.
גבריאל מימון: אין שקל ממענק האיזון בין בשיפוי החד פעמי, ובין במענק האיזון הנוסחתי, שמוקצה ללא נוסחה או ללא קריטריונים.
גבריאל מימון: אין מצב כזה.
גבריאל מימון: קודם כל צריך להסיר את האפשרות הזאת שיש שקל שמוקצה לא בצורה של קריטריונים ואני הנחיתי על פי בקשת השר לפרסם באינטרנט את הקריטריונים האלה.
גבריאל מימון: אני לא רוצה שיהיה מצב שרשות אחת יודעת ורשות שנייה לא יודעת.
גבריאל מימון: כל רשות תקבל היתר קבע על נוסחה שלה של מענק האיזון, וזה נשלח לכל רשות, וההקצאות שאנחנו מקצים ב---
יואל חסון: כל רשות מקבלת נוסחה משלה?
גבריאל מימון: יש נוסחה, אבל כשהנוסחה כשהיא מופעלת על כל רשות היא שונה, כי הפרמטרים של כל רשות הם שונים.
גבריאל מימון: אבל באופן עקרוני, ההנחיה היא ברורה, רשות תקבל את חישוב הנוסחה שלה, רשות תדע על הקריטריונים שגרמו או שקבעו את ההקצאה.
גבריאל מימון: הם גם יפורסמו באינטרנט.
גבריאל מימון: זו הנחיה.
גבריאל מימון: לגבי הנושא של תכניות הבראה.
גבריאל מימון: תכניות הבראה הן כלי שאמור בדרך כלל להשיג שני יעדים.
גבריאל מימון: היעד המרכזי הוא להגיע לאיזה שהוא מצב של איזון בתקציב השוטף, היינו הפסקת הדימום.
גבריאל מימון: הפסקת הדימום זה הפסקת יצירת גירעון שוטף שמגביר את הגירעון המצטבר ובעצם יוצר גיבנת גדולה יותר לרשות המקומית.
גבריאל מימון: השני הוא מתן איזה שהוא מענה בצורת מימון, באמצעות מספר כלי מימון של הגירעון המצטבר, כך שהגירעון המצטבר ייסגר או יצטמצם בתקופת התכנית.
גבריאל מימון: צריך להבין, המציאות היא לעתים שונה מהעבודה המשרדית.
גבריאל מימון: אתה יכול לתכנן תכנית הבראה לתקופה, נניח של שלוש שנים, ואני אתן דוגמה ליושב ראש.
גבריאל מימון: אחת המשימות או היעדים בתכנית זה צמצום עלות השכר ביחס לתקציב.
גבריאל מימון: אתה אומר בעצם לרשות, 'חבר'ה, תצמצמו את השכר'.
גבריאל מימון: המשמעות היא פיטורין, והרשות מנסה עכשיו לצמצם את כח האדם, היא כפופה להסכמי שכר, היא כפופה לצורך להגיע להבנה עם ההסתדרות.
גבריאל מימון: לא תמיד זה מצליח להגיע בלוחות הזמנים שתוכננו, כי המציאות בסופו של דבר היא לא כזאת פשוטה שראש הרשות לוחץ על כפתור וכל העובדים שהוא תכנן להוציא, יוצאים ממעגל העבודה ברשות, ומתחילים לחסוך את עלות העבודה במועד שנקבע.
גבריאל מימון: דבר נוסף, יש דינמיקה גם בתקציב.
גבריאל מימון: יש מצבים, וציינו את זה גם נציגי המבקר, שיש הנחות עבודה בתכנית ההבראה שמשתנות.
גבריאל מימון: דוגמה, מענק האיזון.
גבריאל מימון: אתה יכול היום לבנות על מענק האיזון לרשות לתקופה של שלוש שנים קדימה, בהתאם לתמונה שאתה יודע היום.
גבריאל מימון: מה יהיה מחר?
גבריאל מימון: אתה לא יודע, ואם המדינה החליטה על קיצוץ ופתאום מענק האיזון שתכננת הוא לא מענק האיזון שמיושם בפועל, הוא גם יוצר פער וחור ביכולת של הרשות להגיע ליעד.
גבריאל מימון: דבר נוסף, אתה נדרש לעתים להסתמך על אשראי שהרשות תיקח כחלק ממרכיב המימון של הגירעון המצטבר, ודא עקא, כשהרשות מגיעה לבנק, הבנק לא מוכן לתת אשראי.
גבריאל מימון: זה לא דברים שאתה יכול לצפות אותם מראש.
גבריאל מימון: יכול להיות שעל בסיס מועד בניית תכנית ההבראה יש אכן צדק בקבלת אשראי של הרשות מאותו גורם בנקאי.
גבריאל מימון: שנה לאחר מכן לפעמים הבנק אומר, 'לא, לא מתאים לי, כי אני שיניתי את המדיניות שלי', הבנק שינה את המדיניות שלו.
גבריאל מימון: פתאום עכשיו היה את המשבר הפיננסי הכלל עולמי, בנקים שינו את מודל הסיכון שלהם.
יואל חסון: סתם דוגמה, מה עושים במצב כזה?
אליהו ישי: עושים שדרוג תכנית הבראה.
גבריאל מימון: בדיוק, צריך לשדרג תוך כדי תנועה את תכנית ההבראה כדי לתת מענה לנסיבות שהשתנו.
יואל חסון: וזה קורה בזמן אמת?
גבריאל מימון: חובה שזה יקרה בזמן אמת.
שמואל גולן: אדוני, אנחנו נתנו פה דוגמה עם בית שאן.
שמואל גולן: לבית שאן בנו תכנית טובה והיא היתה תקועה תקופה ארוכה מאוד מול הבנקים שלא רצו לתת לה הלוואה שמשרד הפנים חייב אותה לקחת אותה, של 10 מיליון שקלים.
גבריאל מימון: וזה מוטט אותה לגמרי.
גבריאל מימון: המבקר צודק.
גבריאל מימון: לכן מבחינתנו---
שמואל גולן: אגב, הפתרון היה לעניין, שהבנקים באמת היו בתקופה שלא רצו לתת ושלחו להנפקות של אגרות חוב מוניציפליות שבעצם גרם לזה שהבנקים חזרו חזרה והתחילו לתת הלוואות.
אליהו ישי: היו מקרים שהתערבנו, היו מקרים שהייתי מתקשר לבנקים, 'תעשו טובה'...
גבריאל מימון: דברים נוספים שמצוינים גם בדוח המבקר.
גבריאל מימון: זאת בעיה, וזו בעיה שהמבקר הציף והוא צודק במאה אחוז, זו בעיה שאנחנו מתמודדים איתה; הנושא של חובות מגרה.
גבריאל מימון: אתה מפזר רשות, לפעמים אחרי פיזור ולפעמים לפני הפיזור פתאום חובות מתחילים להירשם במערכת החשבונות, לא ידעת עליהם קודם, לא שמעת עליהם קודם.
גבריאל מימון: אני חייב לומר שבעקבות דוח המבקר זימנתי צוות מקצועי שמנסה, אני לא בטוח, אני מקווה שנצליח ואני אשמח לכל עזרה שתוצע לנו בעניין, לבנות מודל שינסה לחזות או לאפשר לנו לעלות באמצעות יחסים פיננסיים מסוימים על אפשרות שתזמן חקירה, או תזמן בדיקה מקדימה לפני קרות האירוע, או ממש בתחילתו.
גבריאל מימון: עוד אין לנו את המודל הזה, אני מאוד מקווה שנצליח לבנות מודל כזה.
גבריאל מימון: זה מאוד מאוד חשוב כדי לאפשר לנו לא להגיע למצב שפתאום חובות צפים בהיקפים של מיליונים, עשרות מיליונים ולפעמים אפילו יותר, וזה מאוד מאוד משמעותי.
גבריאל מימון: הנושא של הקצאת תקציבים בלי שהושג יעד האיזון.
גבריאל מימון: יעד האיזון הוא יעד שאפתני שאנחנו מציבים לרשות.
גבריאל מימון: רבותיי, כדאי גם שהאמירה תיאמר בצורה גלויה, אנחנו מציבים יעדים שהם מאוד שאפתניים, מאוד מאתגרים את הרשות, לא תמיד הם ניתנים להשגה, לא תמיד הם ניתנים להשגה במאה אחוז.
גבריאל מימון: נכון שהנחיתי את הצוותים שלנו, מבחינתי תכנית הבראה שנעשית לרשות וכך עשינו בתכנית ההבראה האחרונה לבית שאן, במידה והמודל שלנו מראה שלרשות אחרי תום תקופת תכנית ההבראה צפוי עדיין גירעון בתקציב השוטף, הוא יסומן כגירעון בתקציב השוטף ולא יסומן כיעד איזון.
גבריאל מימון: כלומר היעד הוא ירידה במתווה הגירעון השוטף, אבל לא הגעה לאיזון, מכיוון שאין לרשות מקורות ואנחנו לא נשלה את עצמנו שלרשות יגיעו מקורות או שהיא תצליח לצמצם את ההוצאות לרמה כזאת שיהיה לה איזון תקציבי.
גבריאל מימון: מה צריך כאן?
גבריאל מימון: כאן צריך יותר מדיניות מקרו שתשנה את חלוקת ההכנסות או תאפשר תשתית ליצירת הכנסות באותה סביבה של אותן רשויות חלשות, כך שייסגר להם החור הזה בצד ההכנסות שלהם.
יואל חסון: בתוך הטיפול הזה של תכניות ההבראה ומענקי האיזון, איפה אתם, כמשרד הפנים, עוקבים בנושא של השירות לציבור.
יואל חסון: זאת אומרת, כמה מבחינת
יואל חסון: כם זה קריטריון שאתם בוחנים אותו ובודקים אותו.
גבריאל מימון: אני אומר ככה; לכאורה הנושא של השירות לציבור היה אמור לבוא לידי ביטוי במימוש המודל.
גבריאל מימון: מודל סוארי בא ואמר; רבותיי, אני בונה סל שירותים שיש לו עלות מסוימת, מינימלית, אני מצפה שאם יינתן כל המחסור הזה שאמור לכסות את הפער שבין ההוצאה הנורמטיבית להכנסה הנורמטיבית, שהיא ההכנסה הפוטנציאלית המקסימלית של הרשות בסביבת החיים שלה, הרשות תוכל לספק את רמת השירות הנדרשת המינימלית.
גבריאל מימון: קשה לצפות לאספקת שירות ברמה כזאת כשאתה נותן 70% מהפער, או 75% מהפער.
גבריאל מימון: זה קשה.
יואל חסון: זה במענקי איזון, ובתכניות ההבראה?
גבריאל מימון: תכנית ההבראה באה להתמודד עם כשל שמענק האיזון לא נתן מספיק, או כשל שנובע מניהול, ויש הרבה מקרים כאלה, שהרשות פתאום לא גובה.
יואל חסון: אבל אם לדוגמה חלק מתכנית ההבראה זה שאתה גורם לפיטורים, שמפטרים את ראש מחלקת התברואה ואת ראש מחלקת החינוך, אז באופן ברור אתה גם פוגע בשירות לציבור.
גבריאל מימון: ההנחיה שקיימת, ושתמשיך להיות קיימת לפחות בהנהלה הנוכחית, אנחנו לא נגיע לזה.
גבריאל מימון: לא רוצים להגיע לזה.
גבריאל מימון: זו חוכמה קטנה לבוא ולהגיד, 'תצמצם את שכר העבודה ב-50%'.
גבריאל מימון: אנחנו רוצים לבנות כרגע, ויש לנו מודל שאנחנו קוראים לו 'מודל הרשות המאוזנת', שהוא אמור לציין פחות או יותר איזה שהוא יחס של שכר או עלות שכר לתקציב, שהיא אמורה להיות נורמה.
גבריאל מימון: מי שעומד בה, מבחינתנו אי אפשר לדרוש ממנו יותר התייעלות בשכר, כי הוא צריך רמת שירות מינימלית בדיוק כמו שאתה אמרת, דרך מנהל התברואה ודרך מנהל הרווחה ודרך מנהל החינוך ודרך המנהל הכללי של הרשות.
גבריאל מימון: יש מקרים שבהם אני פחות מתערב, השר פחות מתערב.
גבריאל מימון: אם רשות מסוימת מסתדרת בלי סגנים.
גבריאל מימון: ראש רשות מסוים מסתדר בלי סגנים, אני לא אלך ואגיד לו 'אדוני, תמנה סגנים'.
גבריאל מימון: זה עניין שלו, זה עניין פוליטי, אני לא נכנס לזה.
גבריאל מימון: כלומר ראש רשות שעושה צעדים להתייעלות ללא פגיעה ברמת השירות, זה דבר מבורך.
אליהו ישי: בהמשך למה שהמנהל הכללי אומר, נקבעו קריטריונים ברורים, אם זה ועדת גדיש, אם זה מענק האיזון, אם זה השיפוי האחרון שעשינו, אפילו רזרבת שר, אבל יש ישובים כמו מצפה רמון, כמו ירוחם, ואפילו כמו שלומי, למשל גם שדרות, אבל יש הרבה ישובים, גם מי שלא נמצא פה, אמרתי גם חלק מהשמות, הם הגיעו למצב שלא היו להם משכורות כתוצאה מקיצוצים במענק האיזון בלי תוספות תקציב חריגות, וזה מה שנקרא רזרבת שר.
אליהו ישי: גם ועדת גדיש קבעה, אגב הנוסחה, שחלק צריך להיות ברזרבה.
אליהו ישי: במסגרת הרזרבה, גם ברזרבת שר יש קריטריונים, אבל כמובן מטבע הדברים הם יותר גמישים, כי אם אין משכורת לירוחם, על פי מה שהסברתי, או ליישובים אחרים, וביישובים ערבים ודרוזים אחרים, לא יעזור שום דבר, כי על פי כל הנוסחאות שנקבעו וקבענו ועל פי הפרמטרים שקבענו, הוא קיבל את ה-100 והוא הולך לקבל יותר אבל הוא לא ישלם משכורת.
אליהו ישי: אם זה באשמתו או שלא באשמתו.
גבריאל מימון: ואז הוא עובר למסלול רזרבת שר.
אליהו ישי: גם שם יש מעט היום.
יואל חסון: מה היקף רזרבת שר ב-2009-2010?
אליהו ישי: כשאני הייתי שר הפנים, היו 170 מיליון שקל, היום משרד האוצר החזיר---
שמואל גולן: במקרה אנחנו בודקים את שנת העבודה היום.
אליהו ישי: מפרקים את הרזרבה.
אליהו ישי: יהיה מעניין לעשות פה תיאום וסנכרון ושיתוף פעולה בעניין של הרזרבה.
יואל חסון: 2009 – 80, ב-2010 כמה יהיה?
גבריאל מימון: לפי הצעת המחליטים, שכרגע אושרה בחוק ההסדרים האחרון, היא אמורה להיות 50.
אליהו ישי: אבל אני כן רוצה לחדד את זה, בשונה ממשרדים אחרים, רשויות, בחלק מהן שבאמת במצב קשה ומורכב, בלי סיוע אנושי גמיש, בהחלטות מקצועיות כמובן, אי אפשר יהיה להושיע אותן.
שמואל גולן: אדוני השר, אם אנחנו כבר מדברים על הקטנת סל ההכנסות, אני מסכים שאנחנו כבר מזה שנתיים-שלוש עשינו מספר ביקורות שבדקו את כל נושא הארנונה.
שמואל גולן: יש נושא אחד שעדיין לא בא על פתרונו, זה חובות הארנונה של מערכת הביטחון, חובות הארנונה של מוסדות ציבור.
שמואל גולן: אנחנו דיברנו פה על חובות של מאות מיליוני שקלים, והדבר הזה יכול במידה כזו או אחרת לסייע וזה כמובן צריך להיפתר בתוך הממשלה, כי זו מחלוקת בין שר הביטחון לבין שר הפנים, שצריך לפתור אותה.
שמואל גולן: והיו עוד כל מיני סוגיות כאלה, ואחת הסוגיות היא בין היתר אזורי תעסוקה.
גבריאל מימון: זה חובות ארנונה של גופים כמו צה"ל, משרד הביטחון.
שמואל גולן: מערכת הביטחון כמדומני, אז אנחנו אמרנו, זה כמעט 500 מיליון שקל, חובות של מערכת הביטחון לשלטון המקומי.
אליהו ישי: אתה צודק.
אליהו ישי: אני מנסה לראות אם אני יכול להביא את העניין לוועדת המחליטים בעניין הזה.
אליהו ישי: תוך כדי ההערה שלך אני שומע שמבחינתם אין להם התנגדות, אבל משרד הביטחון לא יסכים בלי תוספת תקציב מהאוצר לצורך העניין הזה.
אליהו ישי: זה בעצם הוויכוח.
אליהו ישי: צריך להביא את זה להכרעה בתוך הממשלה.
שרון גמבשו: ---שמצד אחד יוצר סוג של יציבות לאורך זמן במערכת הביטחון ומצד שני הוא אמר שהכל כלול בפנים, אלא אם כן יש מלחמה, או שינוי דרמטי במצב הביטחוני.
שרון גמבשו: אם שר הפנים יצליח לסכם עם שר הביטחון שבתוך אותה מסגרת, שדרך אגב גדלה לאורך השנים, להבדיל ממערכות אחרות לצערנו, מערכת הביטחון כן גדלה, התקציב כן גדל ובא על חשבון דברים אחרים, שבין היתר ייתן מענה גם לסוגיה הזו.
שרון גמבשו: אם שר הפנים יצליח לקדם את העניין הזה, אנחנו נתמוך בו.
שרון גמבשו: השאלה אם היום מול מערכת הביטחון אפשר ל---
יואל חסון: אנחנו ניגע בזה, אולי בסוף.
יואל חסון: ראש עיריית שדרות, מר בוסקילה, בבקשה.
דוד בוסקילה: אדוני היושב ראש, השר, המנהל הכללי.
דוד בוסקילה: אני רוצה לומר דבר אחד, קודם כל היטיבו לתאר נציגי מבקר המדינה את המצב לאשורו בשלטון המקומי.
דוד בוסקילה: מדינת ישראל משחקת לאורך שנים את המשחק בנדמה לי וזה לא שייך לממשלה אחת, זה שייך לממשלות ישראל לדורותיהן.
דוד בוסקילה: ועדת סוארי שקמה, אימצה הממשלה את מסקנותיה, לא יישמה אותן.
דוד בוסקילה: גדיש כנ"ל, ושיינין, אני בטוח שיהיה באותה מתכונת.
דוד בוסקילה: זה מזכיר את תסמונת הפרעוש.
דוד בוסקילה: בתסמונת הפרעוש, מדען נכנס למעבדה עם האסיסטנטית שלו ושואל, 'כמה רגליים אפשר להוריד לפרעוש כדי שהוא ימשיך לקפוץ'.
דוד בוסקילה: הוא מוריד שתי רגליים אומר לפרעוש 'קפוץ', הפרעוש קופץ, אומר למזכירה תרשמי שאחרי הורדת שתי הרגליים הפרעוש קפץ.
דוד בוסקילה: תורידי עוד שתיים, הורידו עוד שתיים, תרשמי שאחרי הורדת ארבע רגליים, הפרעוש קופץ.
דוד בוסקילה: הורידה עוד שתיים, היכה, 'קפוץ', לא קפץ.
דוד בוסקילה: אמר 'תרשמי, אחרי הורדת שש רגליים, הפרעוש הפסיק לשמוע'.
דוד בוסקילה: מה שאני מנסה להגיד, נוגעים בכל הנקודות.
דוד בוסקילה: בראשי ערים מושחתים, בעבריינים שלא שומרים על מסגרות תקציב וכולי, רק דבר אחד לא נוגעים בו, איך המדינה לא שומרת על המתווה שהיא באה לראשי הרשויות ואמרה 'זה המתווה שלכם, זה החומר שאיתו אתם הולכים'.
דוד בוסקילה: ועדת גדיש קבעה מסגרת מענקים של 3 מיליארד שקלים.
דוד בוסקילה: ברור שאם ממשלת ישראל לא תניח לתוך התבנית הזאת 3 מיליארד שקלים יהיו גירעונות.
דוד בוסקילה: באותו סכום בדיוק שהממשלה הפחיתה, לפחות.
דוד בוסקילה: ידוע שעיקרון היציבות הוא חשוב מאוד, וכשרשות היא לא יציבה, גם רמת השירותים שלה מאמירה, גם מחירי השירותים מאמירים, כי אף אחד לא מוכן לעבוד במחירי שוק עם רשות שלא מסוגלת לשלם.
דוד בוסקילה: יוצא אפוא שמי ניזוק מכל העניין?
דוד בוסקילה: אני בתוקף תפקידי, בנוסף לראש עיריית שדרות, אני גם יושב ראש פורום ערי פיתוח במרכז השלטון המקומי, שהוא בעצם מרבית רשויות בעלות מענק.
דוד בוסקילה: ואז באים ואומרים, אתה יודע מה, לא עמדתם במתווה, בוא נמנה את תכנית ההבראה.
דוד בוסקילה: תכנית ההבראה באה בכל מחיר לאזן את התקציב.
דוד בוסקילה: למשל, אני אתן דוגמה.
דוד בוסקילה: תכנית ההבראה לא משפיעה על מחיר השירות, היא משפיעה על האיכות שלו.
דוד בוסקילה: קובעים שאם יש לך פינוי אשפה שלוש פעמים בשבוע, או שלוש פעמים בשבוע בתל אביב, ושלוש פעמים בשבוע בכפר ערבי, בוא נוריד באותו כפר ערבי, או ביישוב אחר בפריפריה, את פינוי האשפה משלוש פעמים בשבוע לפעם אחת.
דוד בוסקילה: אז זה עולה יותר זול, אין ספק, אבל מה?
דוד בוסקילה: יש ערמות אשפה ליד הבתים.
דוד בוסקילה: זה ישוב בפריפריה, זה לא תל אביב, שכל עם ישראל רואה.
דוד בוסקילה: בסוף, כשיוצא אותו חשב מלווה, או אותה ועדה ממונה, מהיישוב, מגיע ראש עיר נבחר, הוא לא יכול להרשות לעצמו להשאיר פסולת בפתחיהם של האנשים, אז הוא חוזר לפינוי של שלוש פעמים בשבוע ושוב יש לו גירעון.
דוד בוסקילה: אז אי אפשר לטפל ברמת השירותים, כי יישובי הפריפריה לא צריכים להיות נחותים ברמת השירותים שהם מקבלים מאשר במרכז הארץ.
דוד בוסקילה: יוצא שמבקר המדינה, שנגע גם בנקודה הזאת, שבתכניות הבראה ובוועדות קרואות השקיעה מדינת ישראל יותר מהקיצוץ שהיא קיצצה בתקציב המענקים של המרכז לשלטון מקומי, של משרד הפנים.
דוד בוסקילה: אז ממה נפשך?
דוד בוסקילה: תן קודם כל את התקציב שבבסיס עומד לרשות משרד הפנים.
דוד בוסקילה: תן לו קודם כל את התקציב הזה.
דוד בוסקילה: משרד הפנים יחלק קודם כל את מה שמגיע לרשויות, לפי התבנית, לא ב-60%, לא ב-70%, ב-100%, ואחר כך ניתן לאתר את אותן רשויות שחורגות מהמסגרת הזאת, אז ניתן להאשים אותן, בצדק ובדין, קיבלתם את מה שמגיע לכם לפי הוועדות שאימצנו, ולא עמדתן ביעדים.
דוד בוסקילה: אל תאשימו אותן לפני שאתם עושים את זה.
דוד בוסקילה: דבר נוסף, יוצא נזק נוסף לפריפריה, שאנחנו לא נוגעים בו.
דוד בוסקילה: אתם יודעים שמענק משרד הפנים לא רק מכסה את ההפרש בין ההוצאות להכנסות ברשות, הוא גם משמש כמנוף להשגת תקציבי חינוך ורווחה נוספים.
דוד בוסקילה: אני חייב לתקצב בדין חלק מהמענקים כדי לממן שירותי חינוך ורווחה.
דוד בוסקילה: שדרות השנה השיגה את התוצאות הבגרות בבית הספר המקיף הכללי הכי גבוהות בארץ.
דוד בוסקילה: אני לא בטוח שזה יישמר גם בשנה הבאה, אני לא בטוח שזה יעמוד לעוד שנתיים, למה?
דוד בוסקילה: כי כשאתה מקצץ במענק, ובשדרות קוצץ המענק כמעט ב-20%, אני לא יכול לממן לפחות 20% מתקציב החינוך, כי אין לי את המטצ'ינג לתת למערכת החינוך, את החלק החסר, ואז מה קורה?
דוד בוסקילה: באים אחר כך ואומרים שיש חינוך כושל בערי הפיתוח, ומדינת ישראל משקיעה כסף, יש מערכות רווחה קורסות בערי הפיתוח, ומדינת ישראל משקיעה כסף, בסוף משקיעים המון.
דוד בוסקילה: משרד מבקר המדינה נגע בנקודה הזאת והיא חשובה מאוד.
דוד בוסקילה: נקודה נוספת שלא נגעו בה היא נקודת תקציבי הפיתוח.
דוד בוסקילה: מה זה תקציבי פיתוח לערים בפריפריה?
דוד בוסקילה: למשל עיריית שדרות קיבלה בכל שנה 3 מיליון ו-104,000 שקל תקציבי פיתוח.
דוד בוסקילה: למה מיועדים אותם תקציבי פיתוח?
דוד בוסקילה: לא לפתח חלילה איזה גינות נוי יפות, לא חלילה לפתח איזה שהן מדרכות מפוארות או מזרקות שובות לב.
דוד בוסקילה: את זה אנחנו עושים מכסף שאנחנו מגייסים מחוץ לארץ.
דוד בוסקילה: לתחזק את הפיתוח המינימלי כדי לאפשר לתושבים לא למעוד על מדרכה או לא ללכת על בורות בכביש.
דוד בוסקילה: אז מדינת ישראל קיצצה את תקציבי הפיתוח ב-60%, ותקציב הפיתוח לשדרות כדוגמה יעמוד על 1,255,000 השנה, במקום 3,104,000.
דוד בוסקילה: במי זה פוגע?
דוד בוסקילה: ברמת השירות שהתושבים יקבלו.
דוד בוסקילה: אז אני אומר שהדוח הזה של מבקר המדינה יותר משהוא מסמך חשבונאי אותנטי על מה שקרה במרקם היחסים בין השלטון המקומי לממשלת ישראל, הוא כתב אישום נגד ממשלות ישראל לדורותיהן, שבחרו לתת רמת שירותים לקויה בפריפריה וחוסר הזדמנויות שוות למרכזים אחרים.
גבי נעמן: אני אקצר כי ראש העיר שדרות אמר כמעט את רוב הדברים.
גבי נעמן: אני חייב לציין כאן, וגם לתת דוגמה, את היישוב שלומי.
גבי נעמן: חברים, היישוב שלומי 13 שנה ללא גירעון תקציבי, מאוזן, מקבל תעודות, מקבל פרסים ממשרד הפנים, והשנה הזו, שנת 2008, 2009, הוא נכנס לגירעון ששוויו כ-2.5 מיליון שקלים מהתקציב.
גבי נעמן: וכל זאת בשל אותה נוסחת גדיש המופלאה, שעושה פלאים בכל הרשויות ולמעשה גורמת לכולנו לקרוס.
גבי נעמן: אני בא ואומר לכם, חברים, אם היישוב שלומי בדרך לקרוס, לא יהיה ישוב במדינת ישראל, בפריפריה, שיחזיק מעמד או שהוא לא קרס כבר מזמן.
גבי נעמן: אני אומר לכם, חברים, רק בשנת 2009, נמצא פה שר הפנים, אני אמרתי בכמה ישיבות וועדות שחובה על שר הפנים, כשר במשרד הפנים, להוביל מהלך מול הממשלה ולגייס את התקציבים שיעמדו לרשות הרשויות המקומיות ובשום פנים ואופן זה לא תפקידנו כראשי רשויות.
גבי נעמן: זה תפקיד של השר, זה תפקיד של הממשלה, והממשלה, בעקבות דוח מבקר המדינה, לא עושה דבר זה כבר ארבע-חמש שנים, והמבקר, כפי שציינו פה כל החברים, למעשה אמר את אותן מלים, אותם נושאים שהשר ומשרד הפנים חייבים לומר את הדברים האלה ולעשות אותם ולפעול להשגתם.
גבי נעמן: הרשות המקומית שלומי מתוקצבת ב-14 מיליון שקלים בשנת 2002, כאשר 4,000 תושבים היו לה.
גבי נעמן: היום כ-7,000 תושבים, התקדמנו, פעלנו, בנינו בית ספר תיכון, עשינו פעולות יפות יחד עם הממשלה.
גבי נעמן: היום באה הממשלה ואומרת; אתם מסודרים, אתם עומדים בתקן שנת 96', תקציב האיזון שלכם יורד מ-14 מיליון ל-4,000 תושבים, צונח ל-2.6 מיליון שקלים בשנת 2009, על 7,000 תושבים.
גבי נעמן: למה?
גבי נעמן: כי אין כסף לאיזון.
גבי נעמן: כי מבקר המדינה נגע בנקודה מאוד חשובה ואמר שיש פערים בין יהודים לערבים, לכן תאזנו, שיהיה פה צדק, ובהחלט אני חושב שהוא נגע בנקודה והיא נכונה.
גבי נעמן: מה עשה משרד הפנים?
גבי נעמן: לקח את המשימה הזאת ועשה צדק חברתי, נתן איזון לפי נוסחאות לכולם.
גבי נעמן: העניין הוא כזה שלקחו משלומי ומרשויות אחרות מהיישובים היהודיים והעבירו לערבים.
גבי נעמן: אלה עלו ונשארו גירעוניים, כי גם כך לא מספיק המענק, ואלה למעשה קורסים, כמו שלומי.
גבי נעמן: הנוסחה, אדוני השר, זה לא נותנים תכניות הבראה, או שנותנים לשלומי עוד איזה מענק שר כזה או אחר, העניין הוא כזה, שלא פחות מ-3 מיליארד שקלים למענקי האיזון לא יצילו את המצב.
גבי נעמן: אנחנו נמשיך להיות באותו מצב בעוד שנה ונשב ונדבר בכל ועדה מי האשם ומי האחראי.
גבי נעמן: אני אומר לכם, חברים, אני היום ראש מועצת שלומי, מאוד חרד לגורל היישוב שלנו.
גבי נעמן: החינוך יירד, הרווחה, אני כבר לא יכול לתת שירותי רווחה.
גבי נעמן: מתוך תקציב של 44 מיליון שקלים, מה לעשות, משרד הבינוי והשיכון במדיניותו שולח ליישובים משלומי, שדרות, 126 משפחות נזקקות, קשות מאוד, ממצפה רמון, מכל מקום, ואני צריך לטפל בהם בהשמות וכן הלאה.
גבי נעמן: חברים, אתם פוגעים באוכלוסייה שלנו.
גבי נעמן: אנחנו ביישובי הפריפריה מוצאים את עצמנו מתמודדים על זכויותינו והבעיות הגדולות שלנו זה בדיוק הנושא של מענק האיזון שבא ואומר; בוא נשלים את החסר.
גבי נעמן: חסר בכסף, במענקי איזון, ועל השר ועל משרד השר והממשלה להוסיף תקציב למענק האיזון.
גבי נעמן: זאת הנוסחה.
סיון יחיאלי: אדוני השר, אדוני היושב ראש.
אליהו ישי: נשמע עכשיו את המצוקות.
אליהו ישי: זה מעניין.
אליהו ישי: אני ישבתי איתו ושמעתי דברים, אתם תשמעו אותו עכשיו.
אליהו ישי: כמעט אין לי מאיפה לתת לו רזרבה, כי אחרת זה היה נראה מגוחך, אבל הוא כן היה צריך לקבל רזרבה.
אליהו ישי: תשמעו אותו עכשיו.
סיון יחיאלי: אני בדיוק הולך לדבר על העניין הזה.
סיון יחיאלי: עכשיו קיבלתי את הרשימה של מענקי האיזון.
סיון יחיאלי: אנחנו כמובן ידענו שלא נקבל מראש, אבל היה תיקון שהתקבל והתיקון הזה לא לקח בחשבון רק את המצב הסוציו אקונומי, הוא לקח בחשבון גם את המדד הפריפריאלי.
סיון יחיאלי: אבל התיקון יושם כמובן רק על מי שקיבל מלכתחילה מענק ולכן אנחנו מחוץ לתיקון הזה.
סיון יחיאלי: הארנונה הנורמטיבית שלנו מחושבת לפי 57 שקלים למטר, לעומת זה ההוצאה הנורמטיבית שלנו מופחתת כיוון שאנחנו מאשכול סוציו אקונומי גבוה, ואני אומר לכם, רבותיי, המלך עירום.
סיון יחיאלי: הרי אם ניקח עכשיו את שכני גבי נעמן, שדיבר עכשיו על שלומי.
סיון יחיאלי: שלומי עלתה מאשכול סוציו אקונומי 5 ל-6, במקום למחוא לו כפיים, כולנו נראה עכשיו איך לוקחים לו, שומטים את השטיח מתחת לרגליו והולכים לדרדר אותו חזרה, למה?
סיון יחיאלי: כי התוצאה של זה שהוא עלה, ואני לא יודע אם הוא מערער על זה שהוא עלה, אבל לצורך העניין אנחנו אומרים שיעלה, הרי אנחנו רוצים פריפריה חזקה, מה זה פריפריה חזקה?
סיון יחיאלי: מה זה כפר ורדים?
סיון יחיאלי: כפר ורדים זה חלוקת תוצר, זה אומר שבמקום שאנשים חזקים יגורו רק במרכז ויוציאו את כספם במרכז, הם עוברים לפריפריה ומוציאים את כספם בפריפריה, ואם זה לא אינטרס לאומי, אני לא יודע מה זה כן אינטרס לאומי.
סיון יחיאלי: ואז אנחנו באים ומסתכלים על מה קורה ליישוב כמו שלנו, אני נותן לכם דוגמאות מהחיים; משרד החינוך עכשיו מבקש מאיתנו לעשות פרויקטים של ניקוי אסבסט.
סיון יחיאלי: יש לנו אסבסט בבית הספר וצריך לנקות את זה.
סיון יחיאלי: אנחנו מאשכול סוציו אקונומי 9, אז אשכולות 9, 10 צריכים להשתתף ב-40% מהעלות הזאת.
סיון יחיאלי: ואני שואל אתכם, למען השם, מאיפה נביא את ה-40% האלה?
סיון יחיאלי: מאיפה?