GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכל צוק: על שני הדברים יכולים להתחייב משרדי הממשלה, צריכים להתחייב על פי ההסכם, האחד שהם יעשו את כל מה שהם צריכים כדי לסיים את תהליך ההברקות.
מיכל צוק: אני לא יכולה להתחייב שהחברות מתאילנד או ממדינה אחרת ישלחו.
מיכל צוק: אני לא אוכל להתחייב כמה יהיו כאן, אנחנו נוכל להתחייב רק ממה שאנחנו יכולים לעשות כדי לעמוד בזה ולא מעבר לזה.
מיכל צוק: שנית, לעניין של ה- 80% וה- 20%, אני מאוד מקווה, מתוך הנחה שהצלחנו להתקדם מול תאילנד, אגב יש עוד מדינות אחרות שרוצות ומעוניינות לחתום, ואם ההסכם ייחתם בסופו של דבר עם מדינה אחרת העובדים יצטרכו להגיע ממנה.
מיכל צוק: את זה אתם לא רוצים אבל הם יגיעו משם כי אני, ואנחנו מדינת ישראל לא התחייבו להביא דווקא מתאילנד עובדים או מכל מדינה אחרת, אנחנו מחויבים ונשמח להביא עובדים ממדינות שיחתמו איתנו על ההסכמים ויבטיחו להקטין ולצמצם, ולמנוע את התופעה של דמי התיווך.
מיכל צוק: אם לא ייחתם הסכם, אז לפחות עד סוף פברואר יתקיים הכלל של 80% ו-20%, אנחנו נצטרך לראות איך מיישמים אותו.
מיכל צוק: גם כאן כשאומרים אם זה 80% מתוך ה- 26,000, התשובה היא לא, לצורך העניין יוכלו להביא גם את הנוספים ממקומות אחרים.
מיכל צוק: למה תאילנד זה 80%, כי לפי החלטת ממשלה שמגיעים אלה.
יואל חסון: את יודעת מתי ייחתם ההסכם?
מיכל צוק: אני לא יודעת להגיד, אני כן יודעת שאנחנו יושבים ב- 9 בדצמבר במשרד החוץ בצוות בין משרדי ועושים מאמצים מאוד כנים ומשמעותיים מצד המדינה.
מיכל צוק: צריך להבין שגם שם יש אינטרסים, כמו שנאמר כאן, שלא רוצים לחתום.
מיכל צוק: יכול להיות שייחתמו אחרי שיבינו.
יואל חסון: אני מבקש לשמוע את ראש המועצה התיכונה, עזרא רבינס, ואחר כך נשמע את החקלאים ואת חברי הכנסת.
עזרא רבינס: אני ראש מועצת הערבה התיכונה, חקלאי.
עזרא רבינס: אני פניתי לכבוד היושב ראש וקראתי לזה "מסכת התעללות בחקלאיי הערבה" אבל זה מסכת התעללות בחקלאי ישראל.
עזרא רבינס: אני רוצה להחזיר את עצמנו למקום, לדעתי יש כאן סטייה כי מדברים וזה נשמע פה כמו הוועדה לעובדים זרים, וכאמור זו הוועדה לביקורת המדינה.
עזרא רבינס: ואני גם אגע בנושאים אחד אחד.
עזרא רבינס: אני לא יודע אם אתם יודעים מזה חקלאים, אולי המילה ציונית היא כבר איזו מילת גנאי, אבל כשאני יושב בערבה ומתסכל על חקלאי שנמצא 40 ו- 50 שנה עם ייאוש טוטאלי בעיניים, עם דמעות ושאומר לי "נשבר לי, אני עוזב את החקלאות", ולא בגלל מחלות ולא בגלל מזיקים, ולא בגלל בעיות שקשורות לחקלאות, אלא בגלל בירוקרטיה הבלתי נסבלת שהצלחנו לייצר וכעת כולם עובדים במרץ, אין לספק, משרד החקלאות, משרד הפנים, משרד האוצר.
עזרא רבינס: כולם עובדים במרץ בשביל לשחרר את הפלונטר הזה, שמאיר יפרח מנהל החברה הכלכלית יסביר לכם איך הצליחו לייצר פלונטר, שעכשיו מנסים לשחרר אותו.
עזרא רבינס: הבסיס של הדיון הזה, אני חושב שבין האזרח למדינה יש מחויבת לכל צד.
עזרא רבינס: במקרה הזה יש רק מחויבות לחקלאי, חקלאי צריך זה וחקלאי צריך זה, והמדינה אפס.
עזרא רבינס: חותמים איתך על הסכם ולא עומדים בהסכם.
עזרא רבינס: כל דבר שקשור לצד של החקלאי החקלאי יעמוד בזה עד הסוף, כל דבר שקשור למדינה, הפרה ועוד הפרה ועוד הפרה.
עזרא רבינס: זה מאוד נחמד שאתם מדברים במושגים יפים, מנסים לפתור, לתת עוד חודש עוד חודשיים, יש דבר שנקרא השעון הביולוגי.
עזרא רבינס: אני מזכיר לכם שבחק
עזרא רבינס: לאות יש דבר שנקרא השעון הביולוגי ולצערי כשאני מגיע למקומות האלה יש את השעון הבירוקרטי.
עזרא רבינס: שמעתי את זה מיוחנן פלסנר גם בדיון הקודם, מה לעשות השעונים האלה לא מתחברים יחד.
עזרא רבינס: כשחקלאים מתחילים לפשוט את הרגל, וכשאני מביא ועושה מאמץ גדול להביא לערבה התיכונה, אני מדבר כרגע בשם הערבה התיכונה אבל זו בעיה כללית.
עזרא רבינס: התרגשתי לראות את הנתונים של משרד הפנים.
עזרא רבינס: אחרי 50 שנה הערבה התיכונה שהיא 6% משטח מדינת ישראל, 3,009 נפשות נמצאות בערבה התיכונה.
עזרא רבינס: אני נלחם על כל אזרח, ועל כל מתיישב אני נלחם בשיניים, בשביל ליישב בערבה, בשביל ליישב אותם, להביא מתיישבים חדשים.
עזרא רבינס: אני מביא צעירים, משקיעים 2 מיליון שקל, אמצעי ייצור, מקבלים את הקרקע, מקבלים את המים, ורק את אמצעי הייצור השלישי המשלים לא מקבלים וזה העובדים.
עזרא רבינס: חבר הכנסת דב חנין אמר את מה שאמר ויצא לוועדה אחרת.
עזרא רבינס: הוא רק לא יודע שהערבה התיכונה מקדמת דנא זה אזור שאסור להעסיק ערבים, זה קרוב לירדן, כי יש חוקים במדינת ישראל ואי אפשר להעסיק ערבים.
עזרא רבינס: מעבר לזה שנחשפתי בחודשים האחרונים כשכלו כל הקיצין ואתה מנסה להביא מאיפה שאתה רק יכול עובדים.
עזרא רבינס: אם אתה מביא בדואים הם מתלוננים גם על הטמפרטורות הגבוהות, "לא מתאים לנו לעבוד בטמפרטורות הגבוהות".
עזרא רבינס: יש בערבה התיכונה כעת כ – 1,200 עובדים ישראלים, חיילים משוחררים שעובדים בבתי האריזה.
עזרא רבינס: לא עובדים בשטחים, לא עובדים בחממות, לא מתעסקים עם הצמחים.
עזרא רבינס: תסלח לי מיכל צוק עם כל הכבוד לך, וגם עמיתיי ממשרד החקלאות, במקרה ניהלתי מחקר פיתוח עשר שנים, זה פשוט זלזול באינטליגנציה של החקלאים, חותמים על הסכם, מכניסים מיכון מחר, אבל מישהו שייגש ויסדר את העלים בעציץ הזה.
עזרא רבינס: מתחילים לעשות מתווה הפחתה, ותוך כדי זה נמצא את הרובוטיקה.
עזרא רבינס: זה פשוט זלזול באינטליגנציה.
עזרא רבינס: ידברו כאן גם חקלאים.
עזרא רבינס: יש בערבה את החברה הכלכלית שעוסקת בייבוא עובדים.
עזרא רבינס: אגב חברה שהתחילה לפני עשרים שנה בתור שירות לחקלאי, עדיין שירות לחקלאי ולא רוצה להרוויח אגורה אחת, לא קשורה לכל השחיתות של חברות כוח אדם, אותם צריך לגדוע בכל הכוח.
עזרא רבינס: יש את החוק למניעת הלבנת הון שאפשר היה לקחת את מה שיש ולנהל מלחמה, אבל במקום זה מצאו פתרונות של לסגור את השמיים, נתעלל בחקלאים ולא ניגע בבעיה האמיתית.
עזרא רבינס: הכי נוח ללכת מתחת לפנס איפה שיש את המטבע.
יוחנן פלסנר: אתה יכול לתת לנו נתונים על הסחורה שמאבדים כעת מדי יום?
עזרא רבינס: אני מעדיף שהחקלאים יגידו את זה.
עזרא רבינס: כעת זה שיא העונה בערבה.
עזרא רבינס: ייפתרו את הבעיות בחודש נובמבר דצמבר, כך אמרו.
עזרא רבינס: יוסי ישי דיבר על בית הדין הגבוה לצדק, העתירה הזאת היא משנת 2006, הדברים האלה כבר מ- 2006.
עזרא רבינס: הצליחו לייצר כאן
עזרא רבינס: פלונטר כזה שהוא פלונטר - - - -
צבי אלון: החבר'ה האלה מייצאים שני מיליארד שקל.
צבי אלון: זה הכל עגבניות, מלפפונים ופלפל.
יואל חסון: מיכל צוק, אין לכם כאן ראיה לאומית?
יואל חסון: את מדברת איתי כעת על המלחמה במתווכים, תראי לאיזה נזק את גורמת בנושא שאת אחראית עליו, הכנסות המדינה.
יואל חסון: אני באמת רוצה להבין את הדבר הזה.
יואל חסון: יש כאן בעיה אבל יש כאן פגיעה עצומה בייצוא, פגיעה עצומה בהכנסות העתידיות של המדינה, אני לא מדבר כרגע על הרווח של החקלאים שזה לגיטימי לחלוטין, שירווחו ושגם המדינה תרווח.
יואל חסון: זה לא עומד מול עינייך?
יואל חסון: תסבירי את זה כרגע.
איתן אשורי: יש מצב או שהילדים לא ילכו לבית הספר או שהבנים שבאים לחופשה מהצבא לא יחזרו לצבא וילכו לקטוף עגבניות.
מיכל צוק: החיים של כולנו היו הרבה יותר פשוטים אם זה היה שחור לבן.
מיכל צוק: הייתם עושים א' היה יוצא ב'.
מיכל צוק: לא זה המצב.
מיכל צוק: יש כאן הרבה נושאים שחשובים לנו, לכולנו היושבים בחדר הזה, ולנו כממשלה, אנחנו מנסים להשיג ולתת לכולם, לתת מצד אחד חקלאות שהיא ברת קיימא, לתת מענים, לתת בערבה מענים בגלל שהתחילה שם העונה, אנחנו עושים את זה.
מיכל צוק: המקומות אליהם נוידו עובדים ראשונים הם הערבה.
מיכל צוק: ה- 36 חודשים נעשו קודם כל בשים לב איפה שהתחילו - - -
צבי אלון: זה בכדי שלא יהיה יותר גרוע, אם לא היו עושים היו לנו עוד פחות, מה את אומרת?
איתן אשורי: לפני כשלושה שבועות ישבנו עם יעקב (כצל'ה) כץ והוא שאל מה עושים כדי שמחר יהיו פה תאילנדים, אמרנו לו תפעל כמו במבצע אנטבה, קודם שלח את המטוסים שיגיעו לכאן עם העובדים ואחר כך נתעסק עם כל הבירוקרטיה.
עזרא רבינס: אני אומר עוד משהו שאני יודע עובדתית.
עזרא רבינס: כל הנושא של איזון תיקים היה מיותר, ותאמינו לי שהוא היה מיותר, אפשר לבדוק את זה, זה היה מיותר.
עזרא רבינס: דבר נוסף, העולם הוא כפר גלובלי, הכל קשור והכל מתחבר, לכו ותראו מה זה ייצוא, חקלאי, קוטף, מייצא, טס, חוזר הכל מתפקד כמו שצריך אבל להביא עובד מתאילנד זה הפך להיות משימת המאה.
עזרא רבינס: דבר האחרון, הפטנט הזה של מגדל בבל שהאוצר מייצר באמירה שיש שחיתות בתאילנד.
עזרא רבינס: אנחנו מדינת ישראל הולכים לעשות עכשיו סדר בתאילנד, ואחרי שנגמור עם איראן נעבור לתאילנד ונעבור למזרח הרחוק.
עזרא רבינס: נעשה סדר בתאילנד, לא נצליח לעשות סדר בתאילנד נעשה סדר בוייטנאם.
עזרא רבינס: אני לא מצליח להבין.
חיים חדד: אני חושב שהדיון על המדיניות של העסקת עובדים לא צריך להתקיים פה.
חיים חדד: אנחנו הגענו לכאן למטרה אחת ויחידה והיא שמדינת ישראל חתמה איתנו על הסכם מסודר ב- 12 למאי.
חיים חדד: אחד הסעיפים המרכזים של ההסכם זה השלמה מידית של העובדים.
חיים חדד: אנחנו התחלנו את ההסכם עם מכסה של 27,500 עובדים, הם היו צריכים להשלים לנו במועד חתימת ההסכם 2,000 עובדים.
חיים חדד: אנחנו החקלאים מנסים לקיים את החוק, אבל כשפקידי הממשלה קובעים add hook לנו אין מה לעשות.
חיים חדד: אנחנו משלמים את זה מהכיס שלנו.
חיים חדד: היה ניסיון שלנו לקלוט את הפליטים של דרפור, שלחנו אוטובוסים לבתי הכלא בתאום עם גנות, קנינו להם קרוואנים, מכשירי חשמל, בגדים, הבאנו אותם לחקלאים ואחרי שבועיים שלושה לקחו את התיקים וברחו לתל אביב.
חיים חדד: הם השאירו אותנו כמו שאנחנו.
חיים חדד: זה הניסיון של גנות להרחיק את הפליטים מדרפור קצת אחרי גדרה וחדרה, ואז קמו ארגוני זכויות האדם ושאלו למה מונעים מהם.
חיים חדד: אז בבקשה שלא יטיפו לנו מוסר.
חיים חדד: נושא נוסף, במכסת העובדים הזרים אנחנו עומדים במצב שבכל שנה יוצאים כ- 6,000 עובדים הביתה.
חיים חדד: לא שלא מחזיקים אותם כאן, הם חוזרים הביתה מרצונם החופשי.
חיים חדד: כשדברים על 36 החודשים זה יפה אבל התאילנדים לא מוכנים להישאר כאן, הם רוצים לחזור הביתה.
יואל חסון: איזה אחוז חוזר הביתה?
חיים חדד: אין כאן מישהו שנשאר 36 חודש.
חיים חדד: אין, אנחנו מתחננים ומנסים לשכנע אותם להישאר עוד חודש חודשיים אבל יש בעיה, יש כאלה שמסכימים אבל יש שחוזרים הביתה.
חיים חדד: אני רוצה להתייחס לדברים שנמסרו כאן.
חיים חדד: אנחנו התחלנו את התהליך במאי, היום מדברים על כ- 1,000 הברקות ממאי ועד עכשיו.
חיים חדד: אני מבקש לומר אדוני היושב ראש שממאי ועד עכשיו יצאו כ- 3,000 עובדים שסיימו את השירות שלהם.
חיים חדד: הם מדברים על כך שהיה להם רצון, אני מבקש לומר לך שעד לפני כשבועיים במהלך שלושת החודשים האחרונים, פשטו אנשי יחידת עוז לתוך המשקים החקלאים, משק משק, וכל מי שעבר ביום אחד את ה- 36 חודש גירשו אותו בארץ.
חיים חדד: רק אחרי שהקמנו את הזעקה הגדולה, ולא בגלל שלא רצינו לשלוח אותם, לא הייתה בררה היינו חייבים להשאיר אותם.
חיים חדד: אני אומר לך שאנשי יחידת עוז פשטו כל לילה על המשקים החקלאים והוציאו תאילנדים בכוח הביתה.
חיים חדד: מדברים כאן על חוסר של כ- 1,000 עד 2,000 עובדים, חסרים למכסת שנת 2009 מעל 7,000 עובדים.
חיים חדד: יש היום בענף פחות מ- 20,000 עובדים.
חיים חדד: לנו יש את הנתונים האמיתיים, הם מסלפים את הנתונים האמיתיים.
חיים חדד: הם לא יודעים את הנתונים.
חיים חדד: אנחנו רודפים אחריהם כבר ארבע שנים כדי להראות לנו את הנתונים, הם כן מכירים אותם אבל הם לא אומרים לנו אותם.
חיים חדד: הם ממציאים כל מיני נתונים של עובדים שכבר עזבו את הארץ.
חיים חדד: הם נמצאים אצלם במחשבים בברור.
חיים חדד: מדובר במאות עובדים שכבר נמצאים בתאילנד שאנחנו צריכים להביא אותם מהכפרים בתאילנד לשגרירות ישראל בתאילנד, להצהיר בפני הקונסול שהם נמצאים בתאילנד.
חיים חדד: יש מאות עובדים כאלה.
חיים חדד: אם מדברים על הקלה בבירוקרטיה, עד עכשיו היה תהליך פשוט לטובת העובדים.
חיים חדד: עם תחילת ההברקות יצא פתאום נוהל חדש.
חיים חדד: הם מבקשים שכל תאילנדי שמגיע לישראל יגיע קודם מהכפר הנידח שלו לקונסוליה הישראלית בתאילנד כדי לבדוק האם הוא היה קודם בישראל.
חיים חדד: מדובר על כל תאילנדי שרוצה להגיע לכאן.
חיים חדד: ככה מפשטים תהליכים?
חיים חדד: אדוני היושב ראש הם פשוט לא רוצים לקיים את ההסכם.
חיים חדד: היה לנו סיפור כזה בשנת 2001 והגשנו עתירה לבית הדין הגבוה לצדק, אני לא רוצה לומר מהן ההשלכות ומהו המחיר שמשלמים עד היום על כך.
חיים חדד: בית הדין הגובה לצדק חייב את המדינה להכניס באופן מידי עובדים.
חיים חדד: בתוך חודש המדינה הצליחה להכניס 4,000 עובדים.
חיים חדד: באופן תמוהה היא הצליחה להכניס אותם.
חיים חדד: היום משרד האוצר משלם לחקלאים עשרות מיליוני שקלים כפיצוי על הנזקים שנגרמו אז.
חיים חדד: אנחנו צריכים לחזור על זה שנית?
חיים חדד: אנחנו לא רוצים פיצוי, אנחנו רוצים לפתח את החקלאות עם עובדים.
חיים חדד: אדוני היושב ראש, חסרים 7,000 עובדים, אין שום דרך אחרת רק שהוועדה לביקורת המדינה תבדוק למה הפקידים, שהם פורעי חוק, לא מקיימים את החוק.
יאיר כהן: אני מבקש לומר משהו על המשק שלי, ואני לא מדבר על מספרים.
יאיר כהן: יש לי משק שמייצר עגבניות מיוחדות לייצוא, חלק מהאנשים כאן היו אצלי במשק, אני מייצר זנים מיוחדים של עגבניות, כ- 120 זני עגבניות מיוחדות המיועדות לרשתות.
יאיר כהן: אני חותם בחודש יוני עסקאות לרשתות המיוחדות באירופה, ארצות הברית וחלק למזרח.
יאיר כהן: עכשיו אני צריך להודיע לרשתות שאנחנו לא עומדים בהסכמים.
יאיר כהן: זה אחת לשנה ויש לי מכתב משנת 2006 שבה היה אותו סיפור, אז היה מר גולדשטיין, היה מר בראזני, מר שפיגלר, אותו דיון היה אצל רענן דינור ובאותה שנה סגרתי עסקה עם "הלברטיים", זו רשת שאנשים עומדים ומתחננים לפניה.
יאיר כהן: מי שמחליף אותי עכשיו ברשתות באנגליה הם חקלאים ממרוקו וממצרים.
יאיר כהן: אנחנו לא מסוגלים לעמוד בהתחייבויות.
יאיר כהן: אני מזמין את הגברת שהייתה בספטמבר וראתה שחם בערבה, בואי כעת אלי לשדה ותראי מה קורה.
יאיר כהן: היה אצלי מר צבי אקשטיין סגן נגיד בנק ישראל, הוא עשה עבודת מחקר על העובדים הזרים.
יאיר כהן: אני מזמין את מר דב חנין שאיננו, כמובן שאמר והלך, שיבוא ויראה, יש לי היום בשדה 16 בדואים שעובדים.
יאיר כהן: הם יודעים או לקטוף או להוריד עלים, הם לא יודעים לטפל בשדה.
יאיר כהן: יש לי 30 דונם עגבניות, יש לי כרם גדול ויש לי עסקה גדולה שיוצאת למזרח.
יאיר כהן: לבדואים יש מגבלות, הם באים בשעה 06:00 ובשעה 13:00 הם נוסעים לאזור ערד.
יאיר כהן: שעה וחצי נסיעה לכל כיוון.
יאיר כהן: יבואו החברים המכובדים ויראו מה יוצא מהקרוואן בשעה 06:00 בבוקר, אישה שמנה עם שני ילדים, כי הקבלן לא יודע עד 04:00 לפנות בוקר כשהוא אוסף את הבדואים מי יבוא באותו יום לעבודה.
יאיר כהן: זה בלתי אפשרי.
יאיר כהן: המחיר הוא 195 שקל ליום עבודה.
יאיר כהן: חשבונית.
יאיר כהן: זה מה שאנחנו מעודדים.
יאיר כהן: יש לי ישראלים מקיבוץ אשדות יעקב, כולם מנסים לעבוד.
יאיר כהן: אני לא מצליח והמשק שלי קורס.
יאיר כהן: לי נמאס.
יאיר כהן: הבת שלי גמרה משפטים במכללה, התחתנה, ברוך ה' יש לי נכד ועוד אחד בדרך, הם רוצים לחזור לצופר, בעלה היה טייס בחיל אוויר.
יאיר כהן: אני לא ישן בלילה כי אני לא יודע אם להגיד להם לבוא בפברואר.
יאיר כהן: הם רוצים להיות לעונה הבאה ואני לא יודע מה להגיד להם.
יאיר כהן: אני רוצה לראות אותך כשאת לא מסוגלת להגיד לבן שלך או לילדים שלך אם יש המשך לערבה.
יאיר כהן: יש לי ארבע בנות שהיו ביחידות נפלאות בצבא, אני רוצה שאחד הילדים שלי ימשיך איתי.
יאיר כהן: אני לא בטוח שאני יכול להגיד להם לבוא ולחזור.
יאיר כהן: למה?
יאיר כהן: – כי אתם כולכם מחלקים לכולכם ציוני שבח, לאורך כל הדרך אתם מחלקים ציונים לשבח.
יאיר כהן: מזל שמשרד הפנים עדיין לא דיבר.
יאיר כהן: אני הייתי מזמין אותך לראות מה היה לי כעת באיזון התיקים.
יאיר כהן: היו לי שישה תאילנדים ואמרו לי יש לך חמש.
יאיר כהן: לא יודע.
יאיר כהן: הגעתי עם מכסה של שש ובמחשב של משרד הפנים רשום שירד לי אחד ואף אחד לא יודע למה.
יאיר כהן: ירד תאילנדי ואף אחד לא מוכן לבוא ולהגיד לי למה.
יאיר כהן: זה היה עכשיו, החודש, איזון התיקים המופלא שלכם.
יאיר כהן: אני מבקש שתבואו ותבדקו אותי אישית כדי לראות מה קרה.
יאיר כהן: איך אני יכול לבוא להגיד לילדים שלי תחזרו לצופר?
יאיר כהן: בואו תראו את השדות שלי, איפה אתם חיים?
יאיר כהן: אתם כאן מברכים האחד את השני, לפני שלושה שבועות הייתי בוועדה לעובדים זרים ואותו סיפור, אותם סיפורים.
יאיר כהן: יוסי ישי יודע את זה, שלוש שנים אני נלחם על העסקאות שלי לייצוא עגבניות.
יאיר כהן: יש לי יופי של משק לעגבניות, אין כזה בארץ ואני גאה בו אבל הוא נופל והוא קורס.
יאיר כהן: אני כבר לא מרוויח ממנו שלוש שנים.
יואל חסון: , יאיר כהן, תירגע, תשתה מים.
יואל חסון: אני מבין אותך.
דניאל אברהם: אני מזכיר מגדלי הפרחים, אני מגדל כ- 400 דונם פרחים.
דניאל אברהם: אני רוצה לומר לכם שאני מתבייש לחיות במדינה הזאת.
דניאל אברהם: זו בושה וחרפה ואני גם אסביר למה.
דניאל אברהם: ממשלת ישראל, אני מאוד רוצה לברך אותה שרוצה לטפל בשחיתות בתאילנד.
דניאל אברהם: היא בחרה דווקא את תאילנד.
דניאל אברהם: למה לא מטפלים בשחיתות בארץ?
דניאל אברהם: הם רמזו על גופים מושחתים אך נותנים להם לחיות בחופשי.
דניאל אברהם: הם רמזו, כרגע הגברת מיכל צוק וגם אתה אמרת משהו על ישראלים שקשורים, הם יודעים אבל לא מטפלים בהם.
דניאל אברהם: להם מותר ויכול להיות שהם מממנים להם איזה בחירות, פריימריס או אני לא יודע מה.
דניאל אברהם: בינתיים הוכח שהשחיתות היא כאן.
דניאל אברהם: מי שבבית הסוהר זה שר לשעבר בממשלת ישראל, לא אנחנו.
דניאל אברהם: אפילו שניים.
דניאל אברהם: לא אנחנו השותפים.
דניאל אברהם: אתם הולכים להילחם בשחיתות בתאילנד?
דניאל אברהם: תתביישו לכם, התאילנדים ישלמו כל סכום ומישהו ייקח אותו בדרך, או החברה התאילנדית או הישראלים, הטורקי, מישהו ייקח אותו.
דניאל אברהם: מי אתם בכלל שאתם חושבים שאתם יכולים לטפל בתאילנד?
דניאל אברהם: אתם לא יכולים לטפל בנו כאן בארץ.
דניאל אברהם: ידידיי היקר אני יודע בדיוק על מה אני מדבר, אני מכיר את המוסדות האלה.
דניאל אברהם: חבורת דגנרטים, ותסלחו לי על הביטוי.
דניאל אברהם: דגים אותי הפקידים, איזה פקידים?
דניאל אברהם: מה הם מבינים בכלל?
דניאל אברהם: איזה ידע יש להם?
דניאל אברהם: הם מובילים החלטות ממשלה.
דניאל אברהם: קחו את הכנרת – באוצר היא מלאה מים, במציאות יבשו אותה.
דניאל אברהם: רבותיי זאת האמת.
דניאל אברהם: מי זה צבי אקשטיין?
דניאל אברהם: איזה ידע יש לו?
דניאל אברהם: הוא פרופסור וזה נכון, הוא אדם מאוד מכובד ואני לא חולק על כך, אני מעריך כל מילה שהוא אומר.
דניאל אברהם: אבל בתחום התיאורטי בלבד.
דניאל אברהם: כי הוא יושב מול המחשב ושם מטרה ומגיע אליה.
דניאל אברהם: אבל את החיים אנחנו נלמד אותו לחיות.
דניאל אברהם: לא הוא ילמד אותנו.
דניאל אברהם: אנחנו היום נמצאים בלי עובדים.
דניאל אברהם: מה הקשקושים האלה?
דניאל אברהם: תעשו ככה וככה.
דניאל אברהם: אני רוצה שמאיר שפיגלר יגיד לכם, לוועדה, שהוא לא יודע כמה עובדים זרים יש במדינה הזאת.
דניאל אברהם: אם הוא יגיד שהוא לא יודע, אדוני היושב ראש אתה צריך לזמן וועדת חקירה באופן מידי.
דניאל אברהם: אתה כוועדת ביקורת המדינה, אם הם לא יודעים מי נכנס ומי יצא מהמדינה הזאת צריך לגרש אותם מחר בבוקר הביתה.
דניאל אברהם: אני מבטיח לך, תביא את הגברת קונפורטי מנמל תעופה בן גוריון, היא תגיד לך בדיוק מה לכל אחד יש ומה אין.
דניאל אברהם: אבל מה, הם בנו גופים, הם בנו את המשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה, אתה הולך למשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה ואתה משלם שם, תבוא משם ותלך לפה.
דניאל אברהם: מגלגלים אותך מגוף לגוף.
דניאל אברהם: מה הבושה הזאת?
דניאל אברהם: אתה רוצה שאני אשלם?
דניאל אברהם: שלח לי אגרה הביתה.
דניאל אברהם: מדברים על עבודה זולה?
דניאל אברהם: עובד כזה עולה 6,500 שקל.
דניאל אברהם: מה לא הפילו עלינו?
דניאל אברהם: אגרות, מיסים, מס מעסיקים – 10%, האגרות של משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה ומשרד הפנים זה 1,825 שקל, 500 שקל תנאים סוציאליים.
דניאל אברהם: אין כזה דבר כי תנאים סוציאליים זה אחוז מהשכר, זה לא שליפה באצבע לתקוע סכום.
דניאל אברהם: אגב המדינה גובה מזה מס, היא לוקחת 15% מזה והיא גם תיקח דמי ניהול.
דניאל אברהם: הם אומרים שזה יבטיח את יציאתו של התאילנדי, אחד אומר ככה והאחד ככה.
דניאל אברהם: ההסכם גרוע לי, ואני אומר לך שלא משנה על מה נחתום, כל הסכם שנחתום יש ממשלה שלא מכבדת, היא רודה בנו, אנחנו נרדפים יותר גרוע מארגוני הטרור, ואני לא מתבייש להגיד את זה.
יואל חסון: תודה רבה לך, הבנתי.
דניאל חדד: אני מבקש שיפתחו את השמיים מיד ושלא יקשקשו במוח.
נועה שחק: שלום לכולם, חקלאית בערבה, אנחנו דור שני, בעלי בן מושב חצבה.
נועה שחק: קיבלנו משק לפני כשמונה שנים, אנחנו מגדלים פרחים וירקות לייצוא.
נועה שחק: אני רוצה להראות לכם את האטימות של המערכת ואת ההתעללות באזרח.
נועה שחק: אני אספר מה שלא סיפרו פה עד עכשיו.
נועה שחק: המאגר הידוע הזה, ב- 7 ליולי 2008, עובדת שלי באה אלי ואמרה שהאבא שלה חולה מאוד, הולך למות וביקשו שתחזור מיד הביתה.
נועה שחק: יום אחרי זה ה- 8 ליולי 2008, עלתה למטוס לתאילנד.
נועה שחק: החוק אומר שכנגד עובד שיצא לפני תום הויזה אתה מקבל תמורתו רק מהמאגר ואתה לא מקבל חדש.
נועה שחק: באותו יום יצאה בקשה בפקס למאגר להביא לי עובד.
נועה שחק: ב- 28 לאוקטובר, ארבעה חודשים אחר כך קיבלתי עובד מהמאגר.
נועה שחק: זאת אומרת שאין עובדים במאגר.
נועה שחק: לך יש פירות על העץ וזו הבעיה שלך, עכשיו אין צריך לחכות בתור.
נועה שחק: ממתינה ארבעה חודשים מגיע אלי בנאדם, אנחנו נוסעים במיוחד ומשחררים אותו מהכלא, משלמים עליו אגרה.
נועה שחק: מהכלא ביום שהוא מגיע הוא מקבל ביטוח בריאות על המקום, לוקחים אותו לחנות וקונים לו נעליים ובגדים, ומכניסים אותו לחדר.
נועה שחק: עשרה ימים לאחר מכן הוא נעלם.
נועה שחק: אותו עובד שהוצאנו מהכלא, נאמר לי עליו שהוא כבר ברח פעמיים, נתנו לי אותו, אומרים לך שאתה חייב לקחת אותו, אתה לא יכול להגיד לא רוצה אותו ולבקש מישהו אחר.
נועה שחק: זה הבנאדם שאתה מקבל.
נועה שחק: הבנאדם ברח עשרה ימים אחרי.
נועה שחק: כתבנו מכתב לגברת רימונה ממשרד הפנים, " אנחנו מקיימים משק חקלאי בחצבה בערבה.
נועה שחק: לצורך פעילות המשק אנו מעסיקים עובדים תאילנדים.
נועה שחק: במשך תקופה ארוכה חסר לנו עובד מול הויזה.
נועה שחק: הצעתם לקחת עובד מהמאגר, הסכמנו, קיבלנו מהמאגר והעובד ברח.
נועה שחק: כתבנו אליך והסברנו את המצב, ביקשת לשלוח טופס, שלחנו טופס.
נועה שחק: אנחנו נדרשים כרגע לשלם אגרה עבור היתר העסקתו, כל התשלומים שולמו בזמן.
נועה שחק: אנא, אנא אין זו אשמתנו שנקלענו למצב הנוכחי, אנו מבקשים עובד אחר מהמאגר.
נועה שחק: מהמאגר".
נועה שחק: לא קיבלנו תגובה, שלחנו לוועדת החריגים של משרד הפנים, שום תגובה ואז אנחנו מקבלים מכתב ממדינת ישראל.
נועה שחק: "הנדון: ברחן עובד תאילנדי, תשובה למכתבך שבנדון, על פי נוהלי משרד הפנים אין זיכוי אנשים" זהו, הלך לי, שלום ולהתראות.
נועה שחק: אין עובד, אין לי זיכוי.
נועה שחק: היה אצלי בחור ועכשיו יש לי נטשן.
נועה שחק: שלחנו ולא התביישנו, שלחתנו ליגאל דוחן מנהל יחידת מנע, עם העתקים, לכבוד השר מיכאל איתן, כבוד השופט מיכאל לינדנשטראוס, מר יעקב גנות, עזרא רבינס וחיים קדמי.
נועה שחק: דמעות דמעות.
נועה שחק: קיבלנו תשובה נוצצת, בבקשה "בתשובה למכתבך שבנדון, לאחר בדיקה נוספת של תיקיך...", תשובתך גברת קונפורטי בעינה עומדת.
נועה שחק: היום, מה התאריך היום?
נועה שחק: אנחנו בדצמבר, היא יצאה ב- 7 ליולי 2008, אין לי עובד ואין לי סיכוי לעובד.
נועה שחק: אני ממשיכה לשלם את הויזה, אני ממשיכה לשלם הכל.
נועה שחק: לי יש ברחן.
נועה שחק: לי אומרים לכי לחפש את החברים שלך.
נועה שחק: זו התשובה, לכי לחפש את החברים שלך.
נועה שחק: מה עשיתי רע?
נועה שחק: איפה הייתי לא בסדר?
צבי אלון: אני חושב שהדיון הזה מאוד חשוב, ואנחנו צריכים להיות אסירי תודה לך ששמת מעבר לנושאים הפורמליים והמקצועיים גם את נושא ביקורת המדינה.
צבי אלון: עד לפני כמה חודשים הייתי עובד מדינה.
צבי אלון: אני לא יורק לבאר ששתיתי ממנה.
צבי אלון: אני היום מייצג את מועצת הצמחים והחקלאים.
צבי אלון: אבל בואו באמת לרגע אחד, מיכל צוק, בואו נסתכל בעיניים מה קורה פה.
צבי אלון: מיכל צוק, אני לא מכיר אותך, סיפרו לי שבחים שהיית מסמיקה אילו שמעת מה מדברים במשרד החקלאות על הנציגה של משרד האוצר.
צבי אלון: אבל עדיין במבחן התוצאה, אתם רואים פה ואני יכול להוסיף דוגמאות, יש פה ליקוי מאורות.
צבי אלון: הבנתם מהתגובות שלי בקריאות הביניים, יש פה ליקוי מאורות.
צבי אלון: הסקטור הזה שמתפקד בטיפות מים כדי לקיים משפחה, הוא בנוי על חקלאות סופר אינטנסיבית של המוצרים הכי רגישים, אני לא צריך את הפועל מחר, אני צריך אותו היום.
צבי אלון: מחר התות שדה והפלפל והעגבניה אין להם את הערך של האיכויות שאנחנו מייצאים.
צבי אלון: מישהו צריך לעזוב את הספר ולעזוב את התיאוריות, ולעזוב את העקרונות, קודם כל לתת תשובה לאותם חקלאים.
צבי אלון: נשארו אלפים בודדים בחקלאות הישראלית, מחזיקים שטחים, מייצרים ייצוא, אנחנו כאן כולנו קורסים.
צבי אלון: אני לא מדבר על תפיסת המרחב ועל הבעיות הגיאופוליטיות שיש לנו בארץ.
צבי אלון: גם על זה מישהו צריך לשים לב.
צבי אלון: גם במרכז הארץ יש מי שמחכה שאברהם דניאל ואחרים יפסיקו לעבד את האדמה שלהם.
צבי אלון: גם באזור מרכז הארץ יש מי שמחכה, הנדל"ן, בכל מקום בעולם הסקטור הזה חשוב, גם על יד ציריך, וגם על יד פריז יודעים מה זה חקלאות.
צבי אלון: אני אומר לכם שההתנהלות הזאת במבחן התוצאה, שמעתם כאן דוגמאות שבא לבכות, לא רק בגלל ששניים שלושה מיליארד שקל הולכים לטמיון, אלא איך אנחנו מתייחסים למשפחות שעובדות את האדמה במדינה הזאת.
צבי אלון: אני אומר לך יוסי ישי, כשמיכל צוק מסבירה שב- 9 לחודש יהיה דיון, אני אומר לך יושב ראש הוועדה זה יהיה יום הדין.
צבי אלון: כי ב- 9 לחודש לא יקרה כלום.
צבי אלון: אנחנו לא נחתים את מה שאגף התקציבים, ומשרד החקלאות ומשרד הפנים החליטו בשביל תאילנד.
צבי אלון: פשוט לא יקרה כלום.
צבי אלון: ממה שאני למדתי, אחרי ה- 9, וגם בעצם מיכל צוק הסבירה את זה, שהפתרון יהיה "כשאנחנו נחתום על הסכם".
צבי אלון: אני אומר לך ולאנשי מבקר המדינה כשלא יהיה הסכם כל הקטסטרופות יצאו לנו, כל החסמים שאני לא יודע מי מפזר אותם.
צבי אלון: אבל ב- 10 לחודש לשיטתך אין הסכם, בכך אני בטוח, ואז 80%, 70% זה אלפי חקלאים עומדים עכשיו ולא יכולים לאסוף את מה שהם שתלו וזרעו, ובארבעה חודשים האלה מקיימים את משפחותיהם.
גלעד לבני: אני חבר מועצת הערבה התיכונה.
גלעד לבני: כמו שנאמר פה על ידי ראש המועצה אנחנו למעלה מעשור עוסקים בהשמת עובדים, אנחנו עושים את זה באופן שכל החברים שיושבים פה מכירים את העבודה שלנו ומשבחים אותה.
גלעד לבני: אנחנו באיזה מקום הסמן הימני בתחום המאוד שחור הזה.
גלעד לבני: נעשים ניסיונות כאלה ואחרים, אבל אנחנו חברה שידועה כבסדר, מנעו מאיתנו את היכולת להמשיך להביא עובדים.
גלעד לבני: לא נתנו לנו להמשיך להביא עובדים.
גלעד לבני: אנחנו יושבים כאן בוועדת ביקורת, ואני חושב שזה הדבר החשוב, אני מבקש, וכמו שראש המועצה אמר, אני מבקש שמישהו יקום ויעורר בדיקה אמיתית של התחום הזה.
גלעד לבני: אני קורא לבדוק את התחום הזה, ויעידו האנשים כאן ממול, בואו תבדקו ולא רק אותי.
גלעד לבני: אני מזמין את הבדיקה.
גלעד לבני: כשהמדינה רוצה לבצע בדיקה היא יודעת, כשמדברים על סמים אומרים "טוב יש סמים ונראה מה עושים" יש שחיתות אז נלחמים בשחיתות.
גלעד לבני: פה כולם יודעים אבל משום מה מתעלמים, מתעלמים.
גלעד לבני: וכמו שאמר עוזי, התאילנדים לא בסדר, הם לא בסדר.
גלעד לבני: אני דיברתי עם מיכל צוק לא פעם אחת, היא אומרת שיש בעיה עם האכיפה.
גלעד לבני: אני מסכים כי לא היא זו שצריכה לאכוף, משרד האוצר לא הוא זה שאוכף, משרד האוצר יגרום לזה שתהייה אכיפה, אני מקווה.
מיכל צוק: אנחנו מדברים על כך שיש הרבה תמריצים כלכליים, האכיפה לא יכולה להיות הפתרון הבלעדי.
מיכל צוק: אף פעם לא אמרתי - - -
גלעד לבני: החקלאית הצעירה דיברה על משהו שהיא חוותה.
גלעד לבני: קוראים לזה נהלים וזה הדבר האחרון שאני רוצה לדבר עליו.
גלעד לבני: אין נהלים, אני הייתי שמח שבפרוטוקול של הישיבה תבקש אתה לראות, תן להם שבוע, שיביאו לך את הנהלים הכתובים של משרד הפנים איך מביאים עובד לחקלאות.
גלעד לבני: מהם הנהלים?
גלעד לבני: 36 חודש, שיתנו לך ולא לי, ואחרי שייתנו לך נבדוק אם אני יכול לקבל את זה.
גלעד לבני: אני כאזרח מבקש שתהייה כאן שקיפות, אין שקיפות בנהלים האלה.