GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אופיר פינס-פז: אבל כשאתה קורא את הדוח ואתה יודע מה קורה במקום, אתה אומר לעצמך – אני אומר לך, אני ממש מפחד.
אופיר פינס-פז: אני לא מפחד מהבולענים, אני מפחד מאוזלת היד של הרשות המבצעת.
אופיר פינס-פז: אדוני היושב ראש, אנחנו פעם אחר פעם מגיעים לוועדה הזאת ונתקלים בממשלה שלא יודעת למשול, לא במובן הפוליטי, במובן הביצועי.
אופיר פינס-פז: רשות מבצעת אימפוטנטית.
אופיר פינס-פז: אתה שומע על ועדה, יושבת שנה וחצי, ארבע שנים.
אופיר פינס-פז: ההוא עמד בראשה, ההיא עמדה בראשה, סבתא שלי עמדה בראשה, סיפורי מעשיות מפה ועד אמריקה.
אופיר פינס-פז: קישקושים, חוסר יכולת מזעזע.
אופיר פינס-פז: חברים, אם כך היתה עובדת המדינה בזמנו, היא לא היתה קמה אף פעם.
אופיר פינס-פז: היא תמשיך לעבוד כך, בסוף יהיה בולען שיבלע את כולם.
אופיר פינס-פז: זה מטורף מה שהולך פה.
אופיר פינס-פז: לא יודעים לעבוד.
אופיר פינס-פז: ממשלה שלא יודעת לעבוד.
אופיר פינס-פז: פקידים יושבים, מקבלים שכר, לא מסוגלים להזיז דבר מפה לשם.
אופיר פינס-פז: איך ממגרים את תופעת הבולענים?
אופיר פינס-פז: מישהו בממשלה מסוגל לתת תשובה לועדת ביקורת המדינה?
אופיר פינס-פז: אתם מלמדים את זה מ-2002, 7 שנים לפחות.
אופיר פינס-פז: מישהו יכול לעמוד פה ולהגיד - א, ב, ג, ד, ה, זה עולה כך וכך, זה יקח כך וכך זמן.
אופיר פינס-פז: אני אחראי.
אופיר פינס-פז: מישהו מסוגל פה?
אופיר פינס-פז: איזו ממשלה זאת?
אופיר פינס-פז: לאן אנחנו נגיע?
אופיר פינס-פז: היה דור במדינה הזאת שהיה דור המייסדים, אחר כך היה דור של ממשיכים, עכשיו דור של מפרקים.
אופיר פינס-פז: אבל אסור לפרק את המדינה הזאת.
אופיר פינס-פז: ואני אומר, אנשים שנושאים באחריות בתפקידים שלהם, צריכים לדעת שצריכים למלא את התפקידים שלהם.
אופיר פינס-פז: אנשים יכולים להיהרג על הדברים האלה.
אופיר פינס-פז: מפעל טבע מדהים יורד לטמיון, ואנחנו חברים ברשות המחוקקת מטעם הציבור, מבקשים מהממשלה לבצע, להחליט על מדיניות ולבצע אותה.
אופיר פינס-פז: אני מקווה כך, יהיו כאלה שיגידו אחרת, שאפשר למגר את תופעת הבולענים או לצמצם אותה באופן דרמטי, או להקטין את הסיכונים שלה.
אופיר פינס-פז: אנחנו סוף סוף, אחרי כל כך הרבה שנים, רוצים לדעת מהממשלה איך עושים את זה, מתי עושים את זה, ואם אתם באמת מתכוונים לעשות את זה.
עתניאל שנלר: אני שמח על הישיבה היום.
עתניאל שנלר: אני רוצה לומר שבכנסת הקודמת היתה שדולה גם לנושא, היתה שדולה שאני מאוד שמח שחבר הכנסת הורוביץ ממשיך אותה.
עתניאל שנלר: רציתי לברך אותו על כך, לכן פתחתי בכך.
עתניאל שנלר: בסופו של יום, היו שלוש חלופות שעמדו על הפרק.
עתניאל שנלר: החלופה המרכזית שהיא לא רלבנטית, לא ניכנס עכשיו לניתוח מדוע היא לא רלבנטית להביא מים התיכון את המים, בגלל כל מיני שאלות - סוגי מים, למה זה יגרום, אפשרות טכנולוגית, וכו'.
עתניאל שנלר: אחר כך הלכו לעוד 2 חלופות שנבחנו בצורה מאוד יסודית.
עתניאל שנלר: החלופה הצפונית שחבר הכנסת ניצן העלה מקודם, שיש לה השלכות גם למשק המים בכלל, גם מול ירדן זה עסק מאוד מורכב.
עתניאל שנלר: אני אומר את זה כאחד שעסק בהסכמי השלום עם ירדן בשאלת המים בין השאר, עם כל הממשק בין ישראל לבין ירדן בנושא המים.
עתניאל שנלר: החלופה הזאת כנראה היא גם לא תהיה חלופה מעשית מחר בבוקר.
עתניאל שנלר: החלופה שמנסים לקדם אותה, שמענו כולנו רק בימים האחרונים, איזושהי לכאורה פריצת דרך מסויימת, זה להתחיל לעסוק בנושא של החלופה דרומית, של אותה תעלה מים סוף, אם וכאשר הצינורות, תעלות, יגיעו, לא יודע.
עתניאל שנלר: על כל פנים, נדמה לי, צריכים להתמקד, הממשלה צריכה להתמקד בחלופה אחת ברורה כמפעל לאומי ולא כמפעל הנדסי, כמשימה לאומית ולא כמשימה תקציבית.
עתניאל שנלר: כדבר שיש לו המון השלכות, כי כל מלה שאני אומר הוא מעלה בחשיבותו, יהיה קטן מדי למה שאני מתכוון.
עתניאל שנלר: לכן הערה ראשונה שאנחנו צריכים, זה לדעת איך המדינה רואה את הפתרון היסודי ואיזה מהחלופות.
עתניאל שנלר: שמענו כאן שנעשתה עבודה ויש טיוטה של דו"ח שלא הסתייע, האם אני צודק.
עתניאל שנלר: בוא נצא מהנקודה האופרטיבית החיובית, ישנה טיוטה, צריכים לסיים טיוטה.
עתניאל שנלר: הרי מישהו עבד על זה, השקיעו המון כסף, בעצם, במקום להכות על עצמנו רק, בוא ניקח את הטיוטה, נדאג שהממשלה תסיים את העבודה, לפחות תסיים את מה שהתחילה, יעשו בקרה על הטיוטה, האם היא תואמת, מקובלת, או לא מקובלת, בבקשה, אבל שיגמרו את המהלך שכבר בוצע, ורובו מוכן כי יש כבר טיוטה.
עתניאל שנלר: בהקשר הזה, אני חושב, אדוני יושב ראש הוועדה, שהתרומה האמיתית שלנו, כוועדה בהקשר הזה יכולה להיות היום בשלוש נקודות הבאות: 1.
עתניאל שנלר: לדרוש מהמדינה כמדינה, מהממשלה, לקבוע אלו מהחלופות הן יהיו הפתרון היסודי.
עתניאל שנלר: לבקש מהממשלה לגמור את הטיוטה שנמצאת כדי להשלים את העבודה.
עתניאל שנלר: לבקש שיציגו בפנינו, הממשלה, בהמשך הדרך בתוך זמן נתון כזה או אחר, את המשמעויות בתכניות העבודה הנגזרות מאותן מסקנות, מאותה טיוטה.
עתניאל שנלר: אם את זה הוועדה תהיה מסוגלת להניע בחלק הראשון של הקדנציה שלנו, אני חושב שיהיה בזה תרומה של ממש לשאלה המאוד אומללה הזאת.
ניצן הורוביץ: ואת סוגיית הפיצוי על הבולענים.
ניצן הורוביץ: עד שאנחנו פותרים את בעיית המפלס- - - האנשים שגרים שם, הם לא צריכים לשאת באחריות לזה, זה דבר מאוד דרמטי.
עתניאל שנלר: אני מסכים איתך, יחד עם זאת אני חושב שזאת שאלה עקרונית הרבה מעבר לבולענים.
עתניאל שנלר: איך המדינה מתמודדת בשאלות שקשורות לדברים מהסוג הזה.
יואל חסון: אולי אחת הסיבות שהנושא כל כך מוזנח ולא מטופל, כמובן אני מכבד כל אדם שהגיע לכאן.
יואל חסון: אבל העובדה שלא טרח, למרות שזה מה שאמור להיות, לא טרח להגיע לכאן אף מנכ"ל, אפילו השר ביקש ממנו, ואפשרתי לו לא להגיע.
יואל חסון: אבל מנכ"לי המשרדים לא הגיעו.
יואל חסון: אנשים יותר בכירים, חוץ מסמנכ"ל משרד התיירות שהוא נמצא כאן שהוא בכיר בהחלט, אבל לדעתי המנכ"ל היה צריך להיות גם.
יואל חסון: כנראה זה מראה על הגישה ועל סדר העדיפות של המשרדים.
יואל חסון: אני שקלתי אם להמשיך את הדיון הזה בכלל, ולא לעצור אותו בשלב הזה.
יואל חסון: מבחינתי, העובדה שלא נמצאים מנכ"לי המשרדים, זה דבר חמור.
יואל חסון: מנכ"לי המשרדים האחרים זה דבר חמור, כי הם גם היו אחראים על זה לפני שזה עבר למשרד התיירות.
יואל חסון: אני רוצה לשמוע מה הם עשו, גם האנשים שהגיעו, לפי מה שאני רואה, מה שמופיע לי כאן, אני לא בטוח שאלה האנשים שטיפלו בזה באופן ישיר.
יואל חסון: אני לא בטוח כמה מבקרת הפנים רלבנטית לעניין הזה.
גלית כהן: במקרה אני טיפלתי בזה.
יואל חסון: אני אמשיך את הדיון במטרה להתקדם עם העניין.
יואל חסון: אבל אני אומר בצורה ברורה, אם אני אראה שאנחנו לא מקבלים את התשובות, ושאין כאן אנשים שבאמת היו חלק מהעניין, אנחנו נפסיק את הדיון הזה ונעשה דיון נוסף ונדרוש שגם הדיון יהיו בדרגים הרלבנטיים.
יואל חסון: אבקש משי וינר, סמנכ"ל משרד התיירות.
יואל חסון: ברשותך, אבקש שתציג מה קרה משנת 2007 לא מעניין אותי כרגע היסטוריה בהקשר שלכם, משנת 2007 שזה הועבר למשרד שלכם, מה עשיתם מאז?
שי וינר: אני אציג בדיוק את המהלכים ממרץ 2007, שהמשרד יותר מאשר קיבל, לקח על עצמו את האחריות לטיפול בנושא.
שי וינר: צריכים לזכור שגם בהחלטה עצמה, אנחנו רצינו לקחת על עצמנו את האחריות באמת מתוך התפיסה שנאמרה פה, ועל מנת שתתאפשר ראייה כוללת על כל נושא ים המלח, אנחנו עוסקים מן הסתם גם בכל נושא הגנות ים המלח.
שי וינר: ראינו את זה כנכון להסתכל על זה ממבט אחד וממשרד אחד.
שי וינר: יחד עם זאת בהחלטת ממשלה צריכים לזכור, גם נאמר פה כמעט כל הדוברים, גם ממבקר המדינה וגם מחברי הכנסת, שבעצם בעיה המרכזית של נושא הבולענים זה ירידת המפלס.
שי וינר: לנושא ירידת המפלס יש 2 אפשרויות - הפתרון הדרומי, תעלת הימים, או הפתרון החלופה הצפונית, הזרמת מים מהכינרת מנחלים ופתרונות אחרים.
שי וינר: צריכים לזכור שב-2 הנקודות האלה, החלטת הממשלה החריגה את הסמכויות שלנו, סמכות הטיפול.
שי וינר: משרד התיירות לא מטפל בנושא של מפלס המים.
אופיר פינס-פז: מי מטפל?
שי וינר: מים משרד התשתיות.
שי וינר: מפלס המים זה מנהל רשות המים ומשרד התשתיות.
שי וינר: נושא של תעלת הימים, זה המשרד לפיתוח אזורי.
שי וינר: לכן שני התחומים האלה מתחום לאחריותנו, לכן אנחנו לא יכולים להתעסק עם מפלס המים.
שי וינר: אנחנו כן צריכים על פי החלטת הממשלה, בעצם להתמודד עם התופעה הקיימת ולראות איך מתמודדים איתה בצורה הטובה ביותר.
עתניאל שנלר: מי אחראי על הסך הכל.
עתניאל שנלר: מי המפקד באמת על העניין הזה?
דב ליטבינוף: תשאל אותנו.
שי וינר: לפי הבנתי, כיוון שממשלת ישראל קיבלה החלטה לחלק את הסוגיה שעלתה פה בין שלושה משרדים, האחריות העליונה היא של הממשלה.
שי וינר: כל משרד אחראי בתחום שהטילו עליו.
שי וינר: לנושא שהטילו עלינו להתמודד עם התופעה הקיימת, אנחנו ב-2007 הגשנו תכנית ראשונית לממשלה בזמן קבלת ההחלטה שמתואמת פה, לא יודע עם כל, כי אני לא מזהה את כולם, אבל עם מרבית הגורמים פה, תכנית בהיקף של 20 מליון שקלים שתתעסק עם מחקר, עם הנדסה, ועם עוד מספר נושאים שעלו פה.
שי וינר: בסופו של דבר הממשלה קיבלה החלטה להקצות לנושא הזה בשלב ראשון 8 מליון שקלים, שגם את ה-8 סוכם בהחלטה שמנכ"ל משרד ראש הממשלה ימצא את המקורות התקציביים על מנת לתקצב את משרד התיירות.
שי וינר: בסופו של דבר, מנכ"ל משרד ראש הממשלה קיבל החלטה לתקצב אותנו במליון וחצי שקל לשנה, ל-3 שנים, 4.5 מליון שקלים לביצוע מחקרים שונים, ולמחקר בלבד.
דב ליטבינוף: מי צריך את המחקרים האלה?
יואל חסון: היה ברור שהסכום הזה לא מספיק, מה עשיתם?
שי וינר: על בסיס התקציב הזה לנושא המחקרים פועלת ועדת היגוי עם מרבית השותפים פה, שאת המחקרים עצמם מוביל המכון הגיאולוגי.
שי וינר: זה מתבצע ואפשר לתת דיווח כאן, על דיווח יותר מדוייק, מן הסתם יוכל לתת המכון הגיאולוגי.
יואל חסון: לקחתם תקציבים - המשכתם לקחת את האחריות למרות שברור לכם שזה לא מספיק להתמודד עם הבעיה.
שי וינר: לקחנו את התקציבים ועשינו מה שאפשר בתקציבים האלה בפן המחקרי.
יואל חסון: למה לא אמרתם שזה לא מספיק.
יואל חסון: למה לא באתם ואמרתם, אני לא יכול להתמודד עם הבעיה בסכום הזה?
שי וינר: 2 נקודות שעלו לאורך כל הדרך, גם ועדת ההיגוי, גם במכתבים וגם בהרבה מאוד שיחות עם האוצר.
שי וינר: 1.
שי וינר: בנושא התקציב, 2.
שי וינר: אופן הטיפול.
שי וינר: האמנו ומאמינים גם עכשיו שעל מנת לטפל בסוגיה בצורה הרבה יותר טובה ויותר יעילה, הנכון הוא שמשרד התיירות השתמש בזרוע הביצועית שלו שזו החברה להגנות ים המלח, שיש לה את הנסיון ואת היכולת, את אנשי המקצוע בתחומים הלאה.
דב ליטבינוף: איזה נסיון בטיפול בבולענים, תגיד לי איזה נסיון יש לחברה?
דב ליטבינוף: הם רק אתמול נכנסו לעבודה.
שי וינר: עד לאחרונה, בעצם עד שבוע שעבר, או עד אתמול אפילו, משרד האוצר התנגד בכל תוקף לאפשר לחברה להגנות ים המלח להתעסק גם בנושא הבולענים.
שי וינר: ולכן גם הסוגייה התקציבית היתה סוגיה משנית, כי משרד התיירות כמשרד מטה לא הגיוני ולא יכול להתחיל להתעסק בפתרונות הנדסיים שמן הסתם אנחנו מומחים בתיירות ולא בהנדסה.
יואל חסון: למה לקחתם על עצמכם?
שי וינר: אנחנו כן חושבים שאנחנו יכולים לנהל את העסק הזה אם יאפשרו לנו, וזה גם אגב, עלה בדוח מבקר המדינה, להשתמש ביכולות של החברה להגנות ים המלח.
שי וינר: נכון לאתמול בבוקר סיכמנו עם משרד האוצר לאפשר לנו להשתמש בחברה להגנות ים המלח כזרוע ביצוע של המשרד, ולתת לה לפעול - - -
יואל חסון: תחזור, מה שלא התאפשר אז, עכשיו משרד האוצר מאפשר - - -
שי וינר: נכון לאתמול סיכמנו עם משרד האוצר, שבעצם כל האחריות המוטלת עלינו מתוקף החלטת הממשלה, נוכל להשתמש בחברה להגנות ים המלח לכל הפעילויות האלה.
אופיר פינס-פז: סיכמתם שנתיים אחרי החלטת הממשלה.
שי וינר: סיכמנו עד לשלשום, אגף תקציבים משרד האוצר התנגד לזה בכל תוקף.
יואל חסון: מה קרה פתאום הוועדה התכנסה?
שי וינר: מאוד יכול להיות שזה קרה אתמול לקראת היום, אני מניח שהטיימינג לא מנותק.
צבי ורטיקובסקי: למה זה סמכותו של משרד - - -
שי וינר: על מנת לבצע את זה, צריך לשנות את תקנון החברה.
שי וינר: כשהקמנו את החברה להגנות ים המלח, כבר אז דרשנו לאפשר לה לעסוק בנושא הזה.
שי וינר: אחד התנאים של משרד האוצר, גם אגף תקציבים, גם החשב הכללי להקמת החברה היה תנאי שלא יאפשר לחברה לעסוק בבולענים.
שי וינר: בתקנון החברה כתוב במפורש – החברה לא תעסוק בנושא אי יציבות הקרקע בבולענים.
שי וינר: לכן צריכים לשנות את תקנון החברה.
שי וינר: מן הסתם צריך את משרד האוצר.
צבי ורטיקובסקי: את רשות החברות - - -
שי וינר: רשות החברות לא רצתה לפעול בניגוד לעמדת אגף תקציבים החשב הכללי.
שי וינר: הגענו להסכמה, כוונתנו להעלות את ההצעה בהקדם לאחת מישיבות הממשלה הקרובות.
יואל חסון: ישיבת ממשלה צריכה לאשר את אישור התקנון?
שי וינר: ככל הנראה הממשלה, ואם לא, אסיפת בעלי המניות שזה שר האוצר ושר התיירות.
שי וינר: זה משהו שאני מניח שנוכל לעשות בטווח הקרוב.
שי וינר: במקביל, דיברת על הטיימינג של ההסכמה.
שי וינר: אז אולי היה קשר להסכמה לטיימינג של היום.
שי וינר: אבל זה משהו שאנחנו עובדים עליו במספר שבועות באופן אינטנסיבי, גם עם הצוותים החדשים שהתחלפו באגף התקציבים, היתה שם תפיסה אחרת ובאמת התקדמנו.
שי וינר: כיוון שבשבועות האחרונים כבר ידענו שאנחנו מתקדמים לקראת זה, אז מן הסתם החברה להגנות ים המלח כבר נכנסה לעניין, וכבר התחילה להיערך להתחיל לטפל בכל הנושא.
שי וינר: אם תרצו, אפשר לעדכן בנושא ההיערכות ותוכניות קדימה.
שי וינר: ברשותך, יושב פה מר שמעון דניאל, מנכ"ל החברה להגנות ים המלח.
דב ליטבינוף: רק שתדע שאנחנו לא מעודכנים בעניין הזה.
דב ליטבינוף: לא ראש המועצה האזורית מגילות, ולא ראש מועצה אזורית תמר.
דב ליטבינוף: לא מעודכנים בזה שהחברה נכנסת, לא מעודכן במה הולכים לעשות.
דב ליטבינוף: טוב שבאתי לוועדה כדי להתעדכן שהדבר הזה הוחלט, ושעכשיו חל"י שסיימה כבר את הפעולות של ההגנות של בתי המלון, היא כבר פינתה את הזמן בשביל לעסוק בנושא של הבולענים.
דב ליטבינוף: אז טוב שאנחנו יודעים מזה.
דב ליטבינוף: אם היו מורחים את הבולענים כמו שמורחים פה את הדברים, אז אולי הבעיה הייתה נפתרת.
שמעון דניאל: אין לי כוונה להיכנס לכל ההיבטים ההיסטוריים, אני רוצה להסתכל קדימה.
שמעון דניאל: ברגע שהמשרד החליט את מה שהוא החליט, ומה שאני אומר זה עדכון מהשבועיים האחרונים.
שמעון דניאל: אנחנו התחלנו לבחון את הסוגייה מה המשמעות של העיסוק בנושא הזה.
שמעון דניאל: ברור לנו בצורה שאינה משתמעת לשתי פנים שאין לנו כוונה להחליף אף גוף שעוסק בעניין הזה היום.
שמעון דניאל: אנחנו רוצים לבחון את הסוגייה המרכזית שעלתה פה, זה מסתכל על הדברים בצורה מרוכזת, מתכננת לסיים עבודות שכבר נעשו, ולנסות ולהביא המלצות שסופם יהיו כלים שעונים על הפערים שנמצאים בדוח מבקר המדינה.
שמעון דניאל: למשל לגבי המועצות האזוריות וכל הגופים, כן יהיו כלים הנדסיים או תקנים הנדסיים שאיתן יוכלו לפעול שם.
שמעון דניאל: שכן, תהיה מדיניות כוללת לגבי אופן הפיתוח, כל מה שקורה עם קרקעות בסביבה, בראייה לאומית בראייה מתכללת.
שמעון דניאל: הכוונה היא פה לא להחליט, אין לנו כוונה, אנחנו לא מתיימרים.
שמעון דניאל: צודק ראש מועצה אזורית תמר במה שהוא אומר בהיבטים של זמן.
שמעון דניאל: אנחנו נעשה את הדברים תוך תכלול כלל הגורמים והשלמת העבודות.
שמעון דניאל: בתקופה הקרובה הרעיון הוא לגבש תכנית עבודה.
שמעון דניאל: אנחנו נגבש אותה, למפות את כל הידע והמידע הקיים בנושא הזה.
שמעון דניאל: להציג תכנית עבודה, שאני מקווה שבסופו של עניין תביא תוצרים הראויים כפי שמפורטים בדוח המבקר.
שמעון דניאל: אני חושב שמה שהכי נחוץ פה, זה להביא פעם אחת ולתמיד יכולת למועצות, למי שחי שם, יכולת אמיתית כדי לדעת לחיות בסביבה הזו של הבולענים.
שמעון דניאל: איך חיים, איך צריך לפעול שם, איך נכון.
שמעון דניאל: אני לא מתיימר ואני לא חושב.
שמעון דניאל: אין לנו כוונה למצוא פתרון לתופעת הבולענים.
יואל חסון: למרות שבעולם יש פתרון לדבר.
שמעון דניאל: אני לא חושב שאפשר.
שמעון דניאל: אנחנו גם לא נוכל, זה לא המנדט למצוא פתרון שימנע היווצרות בולענים.
שמעון דניאל: במשפט אחד – איך אפשר לחיות בסביבה הזאת ולחיות נכון, כי להבנתי זה הדבר שהכי נחוץ, איך בונים שם, באיזה אזורים בונים, מה התקנים שנדרשים.
שמעון דניאל: איך לגופים שנמצאים שם יש את היכולת לתת מענה לסוגייה הזאת.
שמעון דניאל: אנחנו נשתדל - - -
יואל חסון: אתה קיבלת את הכלים שאתה צריך לזה?
שי וינר: אנחנו עכשיו עובדים על זה.
שי וינר: בעיקר אני אצטרך תקציב.
שי וינר: כדי להשלים את המחקרים, להשלים את העבודות, לקחת את אנשי המקצוע הראויים כדי ליצור את הידע הנחוץ.
יואל חסון: מה התקציב שאתה צריך?
שי וינר: להבנתי, כמו שאנחנו מבינים עכשיו, סדר גודל של 12 מליון שקל לשנתיים.
יואל חסון: כמה קיבלת?
שמעון דניאל: בינתיים כלום.
יואל חסון: ב-2009-2010 כמה הקצתם לזה תקציב המדינה?
שי וינר: נכון ל-2009-2010 בתקציב המדינה מתוקצב מהמיליון שארית של 4.5 שקל, זה אומר מליון וחצי שקל.
שי וינר: ברור לאגף תקציבים, הבהרנו - - -
אופיר פינס-פז: מה קרה עם 3 מליון שקל?
שי וינר: אפשר לתת פירוט.
דב ליטבינוף: זה מחקרים, הם חלק בנאס"א.
אופיר פינס-פז: 3 מליון שקל למחקרים זה לא רע.
אופיר פינס-פז: אנחנו שוקלים כולנו לעבור לקריירה אקדמית.
שי וינר: המיליון וחצי שקלים לשנה הם כמעט כולם למחקרים, בוודאי לא נותן מענה לתכנית המדוברת.
שי וינר: כפי ששמעון דניאל הזכיר פה היא בהחלט לעלות מדרגה ולתת תשובות למרבית הנקודות בדוח שעלו שהם בתחום שלנו.
שי וינר: כרגע סיכמנו עם האוצר את היכולת לעבוד עם החברה, כפי ששמעתם כאן הם מכינים תכנית עבודה, נציג אותה לאגף תקציבים, נקווה שיינתנו התשובות.
שי וינר: ברור לאגף תקציבים שעל מנת לבצע את זה צריך תקציב.
שי וינר: האם נצליח לגייס את 12 מליון אני מקווה שכן.
אופיר פינס-פז: אדוני היושב ראש, מנהל החברה - חל"י, בא ואומר, סליחה אנחנו לא לוקחים את המשימה כולה לטפל בבעיית הבולענים, אנחנו נעזור לכם לחיות במסגרת, קחו את זה בכיף, אנחנו נעזור לכם.
דב ליטבינוף: רק שתדע שאנחנו יודעים לחיות עם זה.
אופיר פינס-פז: עובדה שאתם חיים.
אופיר פינס-פז: אף אחד מהממשלה לא מנסה באמת, אדוני היושב ראש, להתמודד עם התופעה עצמה אלא רק לתת אקמול למי שמרגיש שיש לו כאב ראש.
שי וינר: כפי שאמרתי גם קודם, החברה תעסוק בכל מה שתחת אחריות משרד התיירות, ואחריות משרד התיירות היא באמת לטפל בסימפטומים, לטפל בבולענים שנוצרו, לא לנסות למנוע, זה לא באחריותנו.
יואל חסון: באחריות מי?
יואל חסון: הרי במקומות אחרים בעולם, בחומרים שקראתי טיפלו בבולענים, מנעו בולענים.
יואל חסון: מי מטפל בזה במדינת ישראל?
יואל חסון: מי, מישהו פה מטפל בזה?
יואל חסון: אני שואל את גורמי המקצוע, עובדי המדינה ולא את נבחרי הציבור.
שי וינר: כיוון שהמניעה היא ככל הנראה גם כפי שנאמר פה על ידי כל הדוברים, היא בעצם הנושא של מפלס המים.
שי וינר: מפלס המים לא באחריות משרד התיירות, כולם שותקים ורק אני מדבר.
אבי רותם: זה ממש לא נכון.
דב ליטבינוף: זה לא פעם הראשונה שאנחנו נפגשים.
דב ליטבינוף: נעים לראות שיש כל כך אנשים שדואגים לים המלח, אני אומר את זה בצורה אמיתית.
דב ליטבינוף: נפגשים כל פעם כל פעם לפגישה נחמדה, מעלים את הסוגיות, כועסים קצת, צוחקים קצת, והחיים ממשיכים.
דב ליטבינוף: אני מזמין את כולכם לבוא לראות את השינויים היום-יומיים שקורים באזור.
דב ליטבינוף: התופעה של הבולענים היא לא התופעה היחידה.
דב ליטבינוף: יש תופעות נוספות, יש קריסות קרקע, תזוזות קרקע, שכבר תופעת הבולענים זה לא הדבר החדש.
דב ליטבינוף: אז אני מזמין אתכם לבוא לראות איך המקום נראה.
דב ליטבינוף: רואים את זה יום יום, לא כל שנה, אלא יום יום.
דב ליטבינוף: מי שגר שם רואה את זה יום יום.
דב ליטבינוף: אני חוזר על הדברים, הממשלה מתחלפת, יושב ראש לביקורת המדינה מתחלף, אני מציין מי מתחלף.
דב ליטבינוף: השרים מתחלפים.
דב ליטבינוף: המנכ"לים מתחלפים ואתם לומדים את הדברים מחדש, ואנחנו נפגשים פה עוד פעם מחדש, ועוד פעם מורחים.
דב ליטבינוף: מספרים סיפור, עד שאתם לומדים את הדברים, עד שאתם יורדים לעומקם של דברים.
דב ליטבינוף: עולם כמנהגו נוהג – ים המלח ממשיך באותה שיטה, באותו דבר.
דב ליטבינוף: הסוגייה פה סבוכה מאוד, מכיוון שהיא מורכבת מכמה וכמה דברים.
דב ליטבינוף: הכנו מצגת, על איך אנחנו חושבים שצריך לפתור את הדברים.
דב ליטבינוף: אנחנו עוסקים בסוגייה הזאת מהיום הראשון שהתופעה הזאת קיימת.
דב ליטבינוף: הידע קיים, בהשפעה כזאת או אחרת הלכו והשיגו תקציב של 8 מליון שקלים למחקרים, המשך מחקרים שלא עשו איתם שום דבר.
דב ליטבינוף: כשאנחנו אמרנו שאנחנו צריכים את הכסף הזה לוועדה הנדסית שתגמור את העבודה, שתסיים את העבודה שתביא המלצות.
דב ליטבינוף: עכשיו שמים את זה לח"לי, ועם כל הכבוד, אני מאוד שמח שח"לי הוקם.
דב ליטבינוף: תפקידה קודם כל להגן על בתי המלון.
דב ליטבינוף: הם עושים עבודה מצוינת, שימשיכו את העבודה.
דב ליטבינוף: זו הסוגייה הכי חשובה היום באזור להגן על בתי המלון.
דב ליטבינוף: יושבים שם אנשים בבתי מלון, אורחים, תיירים, זה הדבר הראשון שהם צריכים לעשות.
דב ליטבינוף: אם היום אנחנו נטיל על החברה עוד ועוד דברים, בסופו של דבר לא יקרה שום דבר.
דב ליטבינוף: זה הדבר הראשון.
דב ליטבינוף: צריך למקד את הבעיות ולמקד את הפעולות ואת הפתרונות, זה מה שח"לי צריכה לעשות.
דב ליטבינוף: הכנו מצגת, אם יהיה לכם זמן אנחנו נציג את המצגת.
דב ליטבינוף: אבל בשיטה הזאת איך שהדברים מתנהלים זה לא יכול להיות.
דב ליטבינוף: מי שמטפל בדבר אחד, משרד אחר בדבר אחר.
דב ליטבינוף: המשרד לאיכות הסביבה - - -
יואל חסון: אתה חושב שיש פתרון לבולענים?
דב ליטבינוף: אין פתרון לבולענים.
דב ליטבינוף: הפתרון זה להחזיר את המפלס, וגם אולי לא ייפתר כל הסוגייה של הבולענים, אבל להחזיר את המפלס לקדמותו.
דב ליטבינוף: זה תהליך של לפחות 20, 25 שנה.
יואל חסון: איך?
דב ליטבינוף: להזרים מים.
דב ליטבינוף: אני לא יכול להגיד לך באיזה שיטה.
דב ליטבינוף: אבל לפחות 20, 25 שנה, כך שלפחות ב-20, 25 שנה האלה אנחנו צריכים לדעת להתנהל ולהמשיך לחיות בחוסר ודאות, באזורים שאנחנו צריכים לדעת מה קורה בהם.
דב ליטבינוף: ביקשנו כסף לניתור של הבולענים.
דב ליטבינוף: למעקב אחרי הבולענים, אין כסף.
דב ליטבינוף: תשתיות אצלנו קורסות.
דב ליטבינוף: תחנת ביוב 3, 4 מליון שקלים, נפתח בולען צמוד אליה, קורסת.
דב ליטבינוף: ביוב זורם לים, ראש מועצה מואשם.
דב ליטבינוף: הנושא של הביטוח שדובר, אף אחד לא נותן פתרון לביטוח.
דב ליטבינוף: מחרתיים ראש המועצה האזורית מגילות מואשם באופן אישי, נתבע באופן אישי ואין לו ביטוח על הבחור שנפל לפני חודשיים, באפריל בבולען.
דב ליטבינוף: הוא נתבע באופן אישי.
דב ליטבינוף: לא אין הגנה, וגם לי אין הגנה.
דב ליטבינוף: ולאף אחד מהעובדים שלנו שהולכים חס וחלילה לטפל בתחנת ביוב ונופל לבולען אין ביטוח.
דב ליטבינוף: זה שערורייתי.
דב ליטבינוף: אנחנו צריכים ללמוד בוועדה שמוסיפים לח"לי עוד עבודה, זה גם שערורייה.
אופיר פינס-פז: למה זה שערורייה, זה קרה אתמול.
דב ליטבינוף: כבר שבועיים הם יודעים, זה קרה אתמול.
דב ליטבינוף: איך זה פתאום קרה אתמול?
אופיר פינס-פז: בגלל הוועדה היום, אתה לא מבין איך זה עובד?
דב ליטבינוף: יש פה דברים שאתם כחברי כנסת לא יכולים לסבול אותם, לא יכולים לקבל אותם.
יואל חסון: בעולם האידיאלי שלך מה צריך לקרות מחר בבוקר, תעזור לנו, תסביר לנו.
דב ליטבינוף: אני עוזר לך.
דב ליטבינוף: מחר בבוקר צריכים לקרות שלושה דברים.
דב ליטבינוף: 1.
דב ליטבינוף: צריך תקציב של 20 מליון שקל לשנה, שנתיים הקרובות לצוות הנדסי שיגיש המלצות איך להמשיך לחיות באזור שמוכה בולענים.
דב ליטבינוף: אפשר להגיש את ההמלצות האלה.
דב ליטבינוף: רוצים לעשות את זה בשיתוף עם חל"י, יעשו את זה בשיתוף עם חל"י.
דב ליטבינוף: לי אין התנגדות.
דב ליטבינוף: אני אמרתי, מבסוט מהמנכ"ל של ח"לי באופן שהדברים מטופלים בדרום ים המלח, שימשיך לטפל בדברים האלה ויביא לפתרון.
דב ליטבינוף: 2.
דב ליטבינוף: הנושא הביטוח.
דב ליטבינוף: אנחנו לא יכולים להמשיך להתנהל ללא ביטוח.
דב ליטבינוף: לא יכולים לחיות במקום הזה שאנחנו חשופים כל יום לתביעה.
יואל חסון: הביטוח הוא הבולענים?
אופיר פינס-פז: מי לשיטתך צריך לבטח?
דב ליטבינוף: החברה הממשלתית – חברת ענבל.
דב ליטבינוף: זו חברה ממשלתית, ואף אחד בממשלה לא מסוגל להורות לחברה ממשלתית, תבטחו את האזור, תבטחו את ראשי המועצה, תבטחו את המועצה.
יואל חסון: יש לחברה טענה למה היא לא עושה את זה?
יואל חסון: למה אתם לא מבטחים את הבולענים?
יצחק קליין: ענבל מנהלת סיכונים עבור המדינה, אין לה מקורות שהיא תבטח את הסיכון הזה.
יצחק קליין: תגיד לנו המדינה לטפל בזה, אנחנו נטפל בזה.
אופיר פינס-פז: אתה ביקשת אישור מהמדינה?
יואל חסון: מה אמרו באוצר?
יצחק קליין: זה מופיע בדוח.
יצחק קליין: אנחנו הצענו פתרון להקים קרן שהמדינה תשים בו איזשהו חלק.
יצחק קליין: הם רוצים לשלם פרמיות - - -
יואל חסון: אז קרן פיצויים אתה מציע?
יצחק קליין: קרן שתצבור לאורך התקופה.
אופיר פינס-פז: מי זה המונע ממך, מנהל אגף תקציבים?
יצחק קליין: אגף תקציבים, החשב הכללי הוא יושב החברה ואגף תקציבים צריך לתקצב תקציב לצורך הפעולה.
יואל חסון: משרד האוצר, מה יש לך לומר בעניין?
פיני שחר: משרד האוצר בודק את הדברים האלה לאור הסיכונים שהוא לוקח על עצמו.
יואל חסון: ומה עם הסיכון שלא יהיה לנו ים המלח יום אחד, זה לא סיכון?
יואל חסון: אני מדבר על הביטוח, זה חלק מהטיפול בנושא ים המלח.
פיני שחר: זה לא קשור בכלל לעניין של הבולענים ממבט של תקציב.
פיני שחר: משרד האוצר באמצעות חברת ענבל - - - על פי מכלול של נתונים ודברים שהוא לומד.
פיני שחר: אם המדינה חשופה לתביעה בדבר הזה, היא צריכה להחליט מאיפה היא מביאה את הכיסוי במקרה של תביעה.
יואל חסון: למה, מה עכשיו?
פיני שחר: אני לא יודע מה היו אז ההחלטות.
יואל חסון: מה עכשיו?
יואל חסון: מה עושים ראשי מועצות שאומרים שלך שהם חשופים לתביעות.
יואל חסון: הם רוצים לנסות לשלם פרמיות ולקנות ביטוחים, מה עושים?
פיני שחר: המדינה לא חברת ביטוח, אין דבר כזה במדינה כאן.
פיני שחר: אין לאף גוף שהוא לא ממשלתי שהוא מקבל ביטוח מהמדינה, אלא במקרים מיוחדים של מלחמה וכו'.
עתניאל שנלר: גם באסונות טבע?
פיני שחר: גם באסונות טבע.
יואל חסון: במקרה של אסונות טבע, מי שאין לו ביטוח פרטי אז הוא חשוף?
יואל חסון: למה בולען הוא לא אסון טבע?
פיני שחר: בחקיקה הקימו קרן לנזקי טבע.
יואל חסון: אבל תסביר לי למה בולען הוא לא נזק טבע?
פיני שחר: אני לא מגדיר מה - - -
יואל חסון: למה בן אדם שנפגע מבולען טבע, מה ההבדל מזה שהוא ייפגע מאיזשהו נזק טבע אחר, או מאיזה אסון טבע אחר?
פיני שחר: העניין של הבולענים הוא חלק מנזקי הטבע - - -
אבי רותם: ישנה מדינה נידחת שנקראת ארצות הברית.
אבי רותם: הדבר הראשון שעושים שם, חברות הביטוח מבטחות, התושבים נדרשים לבטח את הבתים לפני התופעה הזאת, וחברות הביטוח מבטחות.
אבי רותם: אנחנו בישראל לא יודעים לעשות זאת.
יואל חסון: זה מוגדר שם נזק טבע?
אבי רותם: אני לא יודע איך זה מוגדר שם.
אבי רותם: אני יודע שחברות הביטוח מבטחים את התושבים.
אבי רותם: תבוא אתה לרכוש ביטוח בגין - - -
אוהד דבי: אנחנו קובעים בדו"ח שעוד בשנת 2001 היתה ישיבת ועדת מנכ"לים שהחליטו שתיבדק האפשרות להגדיר את תופעת הבולענים אסון טבע.
אוהד דבי: 7 שנים מאז לא בדקו את העניין.
יואל חסון: באיזו שנה?
אוהד דבי: משנת 2001 החליטו להקים איזשהו צוות בינמשרדי שיבדוק את האפשרות להגדרת הבולענים כאסון טבע, מאז לא קרה שום דבר בעניין.
צבי ורטיקובסקי: כהערה כללית גם לנציג משרד האוצר, כשמשרד האוצר והממשלה רוצים, אז הם יודעים להטיל טוב מאוד תפקידים נוספים בביטוחים על ענבל.
צבי ורטיקובסקי: לדוגמה, כל מיני קרנות נוספות שהם מקימים.
צבי ורטיקובסקי: יש כל מיני תפקידים נוספים לענבל, כאשר הממשלה מחליטה להטיל את זה על ענבל.
צבי ורטיקובסקי: תיאורתית, היא יכולה להטיל את זה גם על גופים אחרים.
צבי ורטיקובסקי: אבל כשאין החלטה ושלא רוצים, אז באמת זה לא קיים.
צבי ורטיקובסקי: דב ליטבינוף: אסכם את הדברים שלי כמו שאמרתי.
צבי ורטיקובסקי: שלושה דברים אנחנו מבקשים.
צבי ורטיקובסקי: 1.
צבי ורטיקובסקי: כל הנושא של הביטוח.
צבי ורטיקובסקי: כאן העלו מספר רעיונות אבל לא פתרונות.
צבי ורטיקובסקי: הנושא של הביטוח שהוא קריטי מבחינתנו.
צבי ורטיקובסקי: הדבר השני, 20 מליון שקלים לצוות הנדסי שיגיש המלצות.
צבי ורטיקובסקי: אני מציע לחדש גם את עבודת הצוות שהגיש את המסמך הראשון שבהתחלה נקרא - - -
יואל חסון: הצוות ב-2002, צוות הנדסי על המפלס.
דב ליטבינוף: כן, שעשה עבודה רחבה מאוד שנקרא "מסמך מדיניות ברירה".
גלית כהן: זה לא ב-2002, זה הדוח שהוגש ב-2006.