GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יגאל יוסף: בואו לראות ולקבל תשובות מדויקות.
ישראלה אלימלך: היינו עכשיו.
מיכאל איתן: מה הפער בארנונה, ולמה לא אשקלון?
עמירה דותן: בדיון שערכנו בחוף אשקלון, הבנו שבעצם המטלות או ההיטלים שיהיו באשקלון לא יאפשרו לכם לעשות את הדברים, כמו למשל ארנונה.
מיכאל איתן: כמה כסף זה?
מיכאל איתן: מישהו יודע את העובדות?
רוני מהצרי: ממש לא נכון.
רוני מהצרי: בשונה מהמלחמה עם נועם, שדרך אגב הם יכלו לסגור את העסקה לפני כשנתיים, היתה לנו הצעה סגורה על השולחן.
רוני מהצרי: הכל נפל על כשבעים אלף שקלים הנחה, שהם רצו לקבל מהמדינה.
רוני מהצרי: מבחינתם בצדק, משהו בסכום של שבעים אלף שקלים לכל בנושא של הפיתוח, המדינה לא הסכימה לתת להם, אני לא יכול לתת להם את הנחה בפיתוח וזה לא בסמכותי.
רוני מהצרי: אנחנו הצענו להם מתחם, ונתנו להם את הכל.
רוני מהצרי: בשונה מכל האחרים, אני לא נלחם שהם יגיעו, אני הצעתי להם ועשיתי את זה ברוח טובה והכל היה כמעט סגור, ההתעקשות שלהם היתה שהם רוצים, האזור הזה יצא למכרז וחוטפים אותו ובשונה מנועם שיש שם בעיות.
רוני מהצרי: גם היום זה לא מאוחר, אם הם יתגברו על המכשולים הבירוקרטים מול מינהלת סל"ע ומול משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה והמינהל לדעתי הם יכולים להגיע, ואני רוצה להבהיר דבר אחד ולדעתי הם יכולים להיות שם, זה נפל גם בנושא ההערה שהעיר כאן איציק, אבל גם זה נפל על העניין הכספי.
עמירה דותן: יוסי דיין וישראלה אלימלך, אני רואה שמחזרים אחריכם, גם דרום אשקלון רוצים אתכם, גם בנועם אומר משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה שהוא מוכן לעזור ולעזור, אז שוב אני אומרת זו הרגשה הרבה יותר טובה ממה שהיתה לפני כמה חודשים, קחו את ההחלטה שלכם יש פה דברים שנאמרו בצורה פורמלית ומסודרת, אנחנו נשמח לעזור לכם הלאה.
מיכאל איתן: עם מה אתם יוצאים מפה?
מיכאל איתן: נניח שאתם אופטימיים.
מיכאל איתן: יש כאן את ההצעה של נועם וישנה כאן ההצעה על דרום אשקלון, אני לא יודע איפה נועם, ישנן שתי הצעות כאלה ונעזוב אותן בצד כי אולי ניתן למצוא פתרון אחר, שתי העצות ישנן וישנה הצעה שלישית לחכות לחוף אשקלון, כמה זמן?
מיכאל איתן: מישהו יודע?
מיכאל איתן: זה יכול להיות חמש שנים, עשרים שנה, שנה, חודש, על מה מדברים כאן?
אילנית ואהל: לא היתה לי הזכות להשתתף בוועדת ביקורת קודם, ואני מקווה שאני לא מתפרצת במקום שלא ראוי.
אילנית ואהל: אני יודעת ששני חברי הכנסת שנמצאים כאן הם ידידי אמת של המפונים, אבל אני תמהה כיצד אתם מתייחסים לתעשייני ארז כאוסף מקרי של תעשיינים.
אילנית ואהל: מדובר פה על אנשים שלא מחפשים איזשהו מפעל כדי להתפרנס ממנו, אלא מחפשים חלופה למה שהיה להם, לכן למרות שאתה באמת ידיד יקר של המפונים אני לא יודעת איך אתה שולח אותם שוב לפקידים, אנחנו מדברים על תכניות שקולות, היו סיורים יחד עם נציגי קרן הקיימת לישראל ופה הזמן שלך לבוא ולדחוף את מי שצריך כדי להרחיב את הקרקע, אני לא בביקורת אלא אנחנו באים לכאן כדי לעזור.
מיכאל איתן: אני מבין מה את רוצה, ואני אומר כיצד אני יכול אני לעזור לך להגשים את החלום.
מיכאל איתן: אני ארמה אותך אם אומר לך כן, כי אם אני לא אהיה פה אולי בעוד שנה, שנתיים או ארבע, עם מי תדברי אחר כך?
מיכאל איתן: ישכחו ממך לא יזכרו ולא ידעו על מה מדובר.
מיכאל איתן: את מדברת על דברים שבבירוקרטיה שלנו את לא יודעת כמה שנים זה יהיה.
מיכאל איתן: מצד שני, נותנים לך כאן הצעות שאולי הם לא כל כך טובות ואפשר לחפש פתרונות אחרים, אבל מוכרחים להיות פתרונות שלמישהו יש לוח זמנים שיכול להגיד לך מתי, אני לא הייתי קופץ כך אם הם היו אומרים שיש לוחות זמנים שזה בעוד חמש עשרה שנה זה יהיה, ואז הייתי יודע שאתם הולכים על טווח של חמש עשרה שנה ואז הייתי מחכה, אבל גם את זה לא אומרים לך, זה נראה לי הכל באוויר.
אילנית ואהל: אנחנו נעשה את כל שביכולתנו, לפחות במשמרת שלי, לקדם את העניין כמה שיותר מהר.
עמירה דותן: חוף אשקלון בגלל האהבה ההדית, ניסינו, היינו ואומר חבר הכנסת מיכאל איתן את כל מה שאנחנו שמענו כאן, זה כנראה לא ישים, לפחות לא בתקופתנו, ואז יש לכם את האופציות שעל השולחן, אלו האופציות הנוספות שלא דיברנו עליהם ולא חשבנו עליהם.
עמירה דותן: אנחנו מציעים לכם, באמת מכל הלב וברצון טוב ובאהבה גדולה, לנסות ולראות איך מקדמים את שתי האופציות הקיימות, או את דרום אשקלון או את נועם בלוח זמנים שעד ראש השנה לכו לעשות את הפגישות עם אשקלון ועם משרד תעשייה, מסחר ותעסוקה, לי נראה שחוף אשקלון, עם כל הרצון הטוב של כל מי שקשור בזה כולל ראש המועצה והנציגה שלו כאן, זה לא ישים לפחות לא בתקופה הנראית לעין.
עמירה דותן: את תחליטו וזו ההחלטה שלכם אלו החיים שלכם.
יוסי דיין: אנחנו בהחלט נשב עם כל אחד ולא פוסלים אף אחד, מה שאנחנו חושבים כרגע שזו החובה שלנו, אנחנו מוכנים לשבת עם שאר המקומות שראינו.
עמירה דותן: אני רק רוצה לומר, שכוועדה לא אמשיך אם זה יהיה חוף אשקלון, כי זה יהיה חבל על הזמן.
עמירה דותן: אם אלו יהיו שני הדברים האחרים כמובן שנמשיך לראות ולתמוך, לדחוף ולעזור כדי שזה יבוא לידי מיצוי.
עמירה דותן: אני חושבת שבדברים האלה זה די ברור ואני מאוד מקווה שעד ראש השנה, שזה עשרה ימים, תקיימו את הפגישות האלה ונראה איפה אנחנו עומדים.
עמירה דותן: אני חושבת שהנושאים בגדול נגמרו בעניין העסקים, יש לנו ישיבה עם מינהלת סל"ע ומשרד האוצר והצבא עם מי שצריך על כל הנושאים הכספיים.
עמירה דותן: מינהלת סל"ע אתם תזמנו ומבחינתנו הצבא הוא חלק ממה שצריך להיות, מבחינתנו זה חלק מהעניין של האוצר בתוך העניין, לכן הצגתי את זה בתוך הנושא, הפגישה תתקיים עם האנשים הרלוונטיים ולא מישהו שיאמר לכם שזה לא הוא, כמובן עם ישראלה אלימלך ויוסי דיין ועם מי שהם ירצו להביא.
עמירה דותן: לגבי הנושא השני של חוף אשקלון אתם תחליטו, אם זה חוף אשקלון אני בכל אופן יורדת מהעניין, אם זה יהיה שני המקומות האחרים אנחנו נשמח לעזור לכם לקדם, אני מציעה לכם לפני שאתם מחליטים לקיים את הישיבות.
עמירה דותן: תודה רבה, שבת שלום ושנה טובה לכל מי שלא נראה אותו עד ראש השנה.
עמירה דותן: אתר הקבע של אשקלון
עמירה דותן: אנחנו ממשיכים את הדיון בנושא של אשקלון כי חלק גדול מהאנשים קשורים גם לזה, אני מודה מאוד לראש העיר.
איציק עוזר: היה אי-סדר בזימון, הוא לא היה כמו שצריך.
איציק עוזר: אתם לא מודיעים לנו על הנושאים וזו לא הפעם הראשונה שזה קורה, אני מבקש, ואני אמרתי את זה מספר פעמים, אני מבקש שזה יהיה בצורה מסודרת, אנחנו נערכנו, צביה היתה רוצה להיות בדיון הזה, צביה עם רגל שבורה בבית.
עמירה דותן: אנחנו נקח את זה לתשומת לבנו, זה לא ברור ואנחנו צריכים לטפל בזה.
עמירה דותן: מי מציג את הנושא?
רוני מהצרי: אתמול ביקשתי לדעת על מה הנושא, אף אחד לא ידע, אמרו בוועדה שאין חומר ותגיע לוועדה.
עמירה דותן: אנחנו נטפל בזה ונתקן לעתיד.
שמוליק כשר: אדוני ראש העיר, שלום לכולם ובוקר טוב.
שמוליק כשר: אני מבין שצביה לא נמצאת כאן כי היא שברה את הרגל, ואני שולח ברכת החלמה מהירה מכאן.
שמוליק כשר: אנחנו ביקשנו לזמן את הדיון, כי אנחנו למעשה נמצאים שלוש שנים אחרי ההסכם שחתמנו עם מינהל מקרקעי ישראל ומינהלת סל"ע ועיריית אשקלון, ולצערי אנחנו מגלים כל יום דברים חדשים, ומרגישים שמישהו הוליך אותנו שולל.
שמוליק כשר: אנחנו היינו הראשונים מבין הקהילות שחתמו על הסכם.
שמוליק כשר: בבסיס ההסכם, במסגרת הפגת החששות בין שני הצדדים, נאמר לנו חד משמעית, מה שיהיה בקהילות הגדולות, קרי ניצן, נסנית יהיה גם באשקלון.
שמוליק כשר: עובדתית זה לא נכון, אנחנו נמצאים היום בתחילת הבנייה של עשר משפחות שהתחילו לבנות ומתוכן משפחה אחת שכבר סיימה, וכל כך רוצה לחגוג את ראש השנה בבית החדש שלה והם לא יעשו את זה כי עדיין חברת החשמל אינה יכולה לחבר אותנו לרשת החשמל כי אין תשתיות חשמל.
שמוליק כשר: זה התחיל עם הבטחות בישיבות אין סופיות עם החברה הכלכלית, "מחר, מחרתיים, עוד שבוע, עוד שבועיים" בארבעה עשר לחודש אני מקבל תשובה חד משמעית שיהיה חדרי טרפו, אלו חדרים שחייבים להיות מונחים במקום כדי שחברת החשמל תכנס לעבודה, זה לא קורה בארבעה עשר לחודש, אני מברר ואז אומרים לי "זה יהיה ביום שלישי", אני בספק אם זה יהיה ביום שלישי, חברת חשמל מעדכנת אותי שהיא לא תכנס לעבודה בגלל החוב של חברת הכלכלית, ולמעשה במקום להתקדם אנחנו צועדים אחורה.
שמוליק כשר: במקרה ערכנו סיור במתחם ניצן ניצנים, וגילינו להפתעתנו שמדינת ישראל מממנת שם את חומות התמך בין המגרשים.
שמוליק כשר: כששאלנו את שרה אהרון הפרויקטורית של מינהלת סל"ע, מה ההבדל העקרוני?
שמוליק כשר: שהרי התמ"ע היא אותה תמ"ע ומבחינת החלוקה הם אותם השטחים, היא אמרה לי "על זה הם חתמו בהסכם".
שמוליק כשר: במילים אחרות, קבוצת לחץ כזאת או אחרת הצליחה להשיג מה שאנחנו שהגענו כראשונים, בתמימות, מתוך הבנה שבאמת הראיה היא כוללת.
שמוליק כשר: מה עם המקומות הספציפיים הישובים שהלכו כמו אלי סיני, אני לא מבין למה זה משתנה בין קהילה אחת לשנייה, ואנחנו שואלים את השאלות האלה ולא הצלחנו לקבל עליהן תשובה, בנוסף על כך אנחנו מגיעים לנושא שעולה בכל פעם מחדש במשך שלוש השנים האלה, אני מאמין שסוף אנחנו נהייה גם הצודקים, האגרות של שבעים הדולר שמדברים עליהם כל כך הרבה מתחילת הנושא, כשאנחנו באנו ושילמנו את האגרות האלה וקיבלנו את הפירוט על מה שילמנו, הבנו שגם שם רימו אותנו, לא מדובר על תוספת בגין הקרקע והפיתוח, ולא מדובר על שום מילה שנאמרה על ידי מינהלת סל"ע, מדובר על תוספת של כביש.
שמוליק כשר: במילים אחרות, אנחנו בעצם משלמים אגרת כבישים.
שמוליק כשר: כשאנחנו שואלים למה אתם גובים את זה מאיתנו?
שמוליק כשר: למה לא זה נגבה מאנשים אחרים?
שמוליק כשר: הם עונים "תשמע, הם משלמים היטלים אחרים ואתם משלמים היטלים אחרים", אבל ההבנה שהאגרות בגין הפיתוח שולמו על ידי המדינה היא מוסכמת על ידי כולם, זה שבאים כעת ורוצים לפתח כביש, נכון, הוא ישרת גם אותנו בשכונה, זה לא צריך לבוא מכספי המימון שלנו, וכל זה מגיע לתוצאה סופית אחת, רבותיי, אנחנו קיבלנו את השטחים ואנחנו יכולים להתחיל לבנות, אם התחילו לבנות רק עשרה אנשים, ובקנה יש עוד כחמישה עשר היתרים בערך.
מיכאל דהן: יש עוד עשרים וחמישה, שנים עשר תמחור ועוד אחד עשרה עבורו את ההתחלה.
שמוליק כשר: אנחנו רואים שהתחלות הבנייה שם לא תהיינה מזהירות.
שמוליק כשר: קיימתי מספר פגישות עם מינהלת סל"ע, ובכמה מהפגישות מנפנפים לי אנשי מינהלת סל"ע, "על מה אתם מדברים, אתם מוכרים את המגרשים", אתם מנופפים לי בסיסמא של "אתם סוחרי נדל"ן", אני רוצה להגיד, חובת הדיווח, אם מתבצעות עבירות, היא של אנשי מינהלת סל"ע ולא שלי, אני כאזרח טוב יכול לדווח ע לכך כן או לא, אבל חובת הדיווח היא של אנשי מינהלת סל"ע, ואם אתם, ואני אומר לכם את זה כאן ישירות, אם אתם יודעים על עסקאות כאלה טפלו בזה, אבל תפגעו בכלל, אל תפגעו באלה שבאמת רוצים לבנות, באלה שבאמת רוצים להגיע ליעד שלהם ולהיכנס למגורי הקבע שלהם, הסיסמא הזאת שמנופפים לי כל הזמן "מוכרים קרקעות", אני יכול להגיד לכם באופן חד משמעי, תקלות קורות גם על ידכם בניצן במתחם מגורי הקבע ובכל מקום אחר, ולא באתי לכאן כדי לפתור את הבעיות של מי שמוכר קרקעות, באתי לכאן כדי לפתור את הבעיות של אלה שרוצים לבנות.
שמוליק כשר: לצערי במצב הנתון לא הרבה יבנו, הסיסמאות בתקשורת של שלושה מיליון שקל זה טוב לתקשורת, אבל כאן כולנו בוועדה יודעים בדיוק מה קיבל כל אחד ואיך, התוצאה הסופית היא מה שעומדת לנגד עיניי, לא נצליח להיכנס לבתים שלנו, לא נצליח להיכנס למגורים.
שמוליק כשר: איך פותרים את הבעיה הזאת אני לא יודע, אני לא חושב שזה צריך להיות תמיד בכסף של האוצר, אפשר לפתור את זה בהרבה מאוד דרכים אחרות והמדינה יודעת לעשות את זה, ואני גם הצעתי מספר פתרונות לאנשי מינהלת סל"ע.
שמוליק כשר: זה בסיס הדברים שהבענו ובקשנו להעלות היום בפני הוועדה.
איציק עוזר: זו היתה צביה בטלפון, והיא אמרה לי שהיא מתנצלת שהיא לא יכלה להגיע היא פשוט לא ידעה על הדיון.
איציק עוזר: שמוליק כשר, כל הנושאים שאתה מעלה כמו גם בדיון הקודם, אתם מעלים אותם שמונים פעם, אתם מקבלים שמונים פעם תשובות באופן ברור, גם כאן וגם במשרד, אנחנו נתייחס אחד לאחד, ובניגוד למה שאתה טוען אתה קיבלת תשובה יותר מפעם אחת.
איציק עוזר: לגבי תקורות ערך אני לא יכול לענות לך, אני יודע שלך, לצביה ולשרה היה דיון על זה.
איציק עוזר: לגבי השמועות בעניין המכירות, אנחנו לא יודעים על בנאדם ספציפי, אבל אני לא אגיד מי כאן אמר לי יותר מפעם אחת מספרים מאוד גדולים של אנשים שמוכרים, אלו הן הסיבות שאין התחלות בנייה ולא דברים אחרים, זה לא קשור לשבעים הדולר.
שמוליק כשר: אתה טועה.
עמירה דותן: סליחה, אנחנו נתנו לך לומר את דברייך עד תומם ולא הפרענו.
איציק עוזר: תאמין לי שאם המדינה היתה יודעת על אדם ספציפי שמכר את הקרקע זה לא היה נשאר כך, כעת כרמל מיכאלי יתייחס לשני הנושאים ספציפית.
כרמל מיכאלי: אני רשמתי ראשי פרקים לגבי הנקודות שעלו והן: נקודות חשמל, קירות תמך, שבעים דולר ומספר התחלות בנייה.
כרמל מיכאלי: בנושא של החשמל, ברשותך, יתייחסו אנשי אשקלון והחברה הכלכלית.
כרמל מיכאלי: אני מבקש להתחיל עם העניין של השבעים דולר.
כרמל מיכאלי: בשעתו, כאשר גובשה העסקה של מתחם אשקלון, נשקלו שלושה פרמטרים בגדול והם: 1 - המקורות הכספיים, קרי הפיצויים שמותרים עליהם 2 – היו שם שתי עסקאות שונות עם עלויות מאוד גדולות, האחת זה רכישת הקרקע מחברת גולף אשקלון שכבר היתה בעסקה אחרת עם החברה הכלכלית אשקלון, והשניה שנחתמה בין המינהל לבין החברה הכלכלית לאשקלון והחברה המקומית אשקלון.
כרמל מיכאלי: אני לא זוכר בדיוק מי חתומים על העסקה אבל מה שבטוח החברה הכלכלית, לפיתוח המתחם, והיו עלויות לרכישת בעלויות על הקרקע וכן עלויות לפיתוח הקרקע.
כרמל מיכאלי: נשקלו העלויות ביחס למקורות הפיצויים, ונמצא שיש פער מאוד גדול בדבר הזה.
כרמל מיכאלי: לאור הפער הזה, התקיימו דיונים עם משרד המשפטים, הביאו את זה בפני המשנה ליועץ המשפטי של הממשלה.
כרמל מיכאלי: את הנתונים הציגו לגברת שרית דנה ונקבע מה הפער המקסימאלי שהמדינה מוכנה להיכנס אליו, שאותו הציגו בפני המפונים ואמרו להם "אתם תצטרכו להוסיף שבעים דולר אחרת זה לא יספיק".
כרמל מיכאלי: המפונים הסכימו לדבר הזה, על אף הקווים האדומים שהוצבו על ידי משרד המשפטים, אנשי הועדה המיוחדת שהם הערכאה הראשונה שאליה מגיע ההסכם הזה לאישור, לא אישרו את ההסכם, אמרו שהפערים האלה למרות שסימנו אותם כקו עליון של תחום הסבירות אינו סביר, לא סביר - לא מסכימים, לכן פנו לראש הממשלה, ראש הממשלה השתמש בסמכותו כערכאה סופית ואישר את העסקה הזאת, בעסקה הזאת, בגוף העסקה כתוב שמשלמים שבעים דולר וגם בשלבים הסופיים של העסקה הזאת.
כרמל מיכאלי: מה שקורה, שבעים הדולר זו אגרה שאתה משלם על פי המטרים המרובעים שאתה בונה.
כרמל מיכאלי: בשלב הראשון דובר על שבעים דולר גם עבור מטר בניה עיקרי וגם עבור מטר בנייה שירות, ולקראת סוף העסקה כבוד ראש העיר רוני מהצרי, הסכים לעשות הנחה על המטרים שירות והוריד את זה לחמישים דולר.
כרמל מיכאלי: זה הסיפור של שבעים הדולר, וזה הסיפור מסביב לזה, והדבר כתוב בתוך ההסכם, האנשים חתמו על זה ואני לא יודע מה בדיוק אנשי עיריית אשקלון רושמים בקבלות שהם מוצאים לאנשים על האגרות, אבל בגדול עיריית אשקלון דרשה סכום מסוים בגין פיתוח תשתיות הקרקע, הסכום הזה היה גדול מדי ביחס לקווים האדומים שמשרד המשפטים הוסיף, כדי להשלים את היתרה שהיתה חסרה להם דרשו את השבעים דולר, האגרה הזאת והעניין הוא חלק מהעסקה, אפשר להחליט שדנים בזה ואפשר להחליט שלא דנים בזה, צריך לזכור שמדובר בהסכם סגור והמשמעויות של פתיחת הסכם סגור ידועות ומובנות.
עמירה דותן: הדברים מאוד ברורים, יש על כך שאלות?
מצליח: יש כאן הטעייה.
עמירה דותן: איזו הטעייה?
מצליח: שבעים דולר, זו השלמת פיתוח.
מצליח: בקבלה שאת מקבלת מעיריית אשקלון, רשום שם "כביש עוקף", "מכון טיהור", זה בכלל לא קשור לפיתוח המתחם.
עמירה דותן: אתה אומר בעצם, שהרגשתך אינה טובה כי מה שכתוב בקבלה הוא לא מה שכתוב בהסכם בינכם, ראש העיר אפשר לתקן את הפער בין הקבלה לתשלום?
רוני מהצרי: מבחינתי, לא מעניין מי ישלם את זה לעיריית אשקלון.
עמירה דותן: אבל יש הסכם שהוא ברור.
רוני מהצרי: ההסכם נעשה מול מינהלת סל"ע, ומינהלת סל"ע עשתה מול התושבים בגלל שזה היה מתחם שכבר התחיל פיתוח, כי הם היו צריכים לקנות את המגרש מכינוס נכסים, העלויות כאלה שאמרה מינהלת סל"ע "אני יודעת לממן רק סכום מסוים" מצידי שמינהלת סל"ע תקח על עצמה את השאר.
רוני מהצרי: גם השבעים דולר הרי זו תוספת, על מה הם מלינים פה?
רוני מהצרי: יש פה תוספת של ארבעים דולר בכל מקרה הם צריכם לשלם ולא יעזור כלום לאף אחד, שלושים הדולר הנוספים שהשיטו עליהם, זה בגלל עלויות פיתוח הקרקע, זה העניין, וזה בהסכמה עם מינהלת סל"ע שהחליטה שזה מושט עליהם.
עמירה דותן: העניין מובן, אבל מה כתוב בקבלה?
עמירה דותן: הם לא אומרים אנחנו לא צריכים לשלם.
רוני מהצרי: הקבלה אינה רלוונטית.
עמירה דותן: אבל להם היא רלוונטית.
רוני מהצרי: לא, היא לא רלוונטית.
עמירה דותן: סליחה אדון ראש העיר, אומר בנאדם שהקבלה רלוונטית לו.
עמירה דותן: אף אחד אינו חולק על השבעים דולר, הם משלמים את השבעים דולר, הם מבינים, הם חתמו, זה חלק מהחוזה, כרמל מיכאלי הסביר יפה מאוד למה השבעים דולר האלה נגבים בכלל, השאלה בכלל עכשיו, האם העירייה יכולה למצוא מינוחים אחרים לאותה קבלה שאומרים האנשים שהם לא רוצים שבקבלה שלהם יכתבו דברים לא נכונים.
רוני מהצרי: זה מה שיפתור להם את הבעיה?
עמירה דותן: זה מה שאני שומעת.
שמוליק כשר: ראש העיר צודק, מצידי שירשם בננות, אני מבקש מוועדת ביקורת המדינה, שגברתי כיושבת הראש תבדוק הסכמים של מקומות, אני טוען, ועשינו את הבדיקה הזאת שהעלויות שלהם אינם פחותות ולא יותר.
עמירה דותן: אתה בעצם אומר, "אנחנו חתמנו, והחתימה לא שווה משום שאחרים קיבלו יותר", זה מה שאתה אומר?
שמוליק כשר: לא, אין לי בעיה.
שמוליק כשר: אם מינהלת סל"ע טוענת שהבסיס לשבעים הדולר הוא בגלל שהעלויות במתחם בהר הרצוג היו גבוהות ביחס לשאר המתחמים, אני מבין, קיבלתי מקום יותר יוקרתי, יותר טוב מאשר אדם שהלך לחבל לכיש, אני מבין, בסדר, אבל זה לא הבסיס כי עובדתית מינהלת סל"ע משלמת במקומות מסוימים הרבה יותר בגין עלות הקרקע.
עמירה דותן: אני רוצה לשאול שוב, אתם חתמם על ההסכם הזה?
שמוליק כשר: אני חתמתי על ההסכם הזה, כהסכם ראשון.
עמירה דותן: סליחה, אתה חתמת על ההסכם הזה?
שמוליק כשר: אני חתמתי ואני מבין את האחריות, אם זה סדר הדברים אין לי מה להוסיף, אני רק אומר גם בשביל שיירשם בפרוטוקול שמינהלת סל"ע היו שקרנים.
עמירה דותן: אני מבקשת למחוק את הדבר הזה מהפרוטוקול ושגם אתה תתנצל.
שמוליק כשר: גברתי, צריך להבין למה אני כועס.
שמוליק כשר: אני העברתי מאה וחמישים משפחות, אני רואה את המאה וחמישים משפחות האלה שהעברתי לאובדן, כי כאשר ישבתי עם מינהלת סל"ע ודיברנו על כל הדברים האלה, נאמר לי בדיוק מה שאמר כרמל, שישב איתנו בבסיס המשא ומתן.
שמוליק כשר: מה שהוא אומר עכשיו הוא נכון, זה מה שנאמר לנו במהלך ההסכם, אנחנו היינו הראשונים, וכרמל מיכאלי תקן אותי אם אני טועה.
עמירה דותן: אז על מה אתה מלין עכשיו?
שמוליק כשר: אני מלין, לא בשאלה למה הם מקבלים יותר, אלא למה אין שוויונות בין אלה לבין קהילות אחרות.
עמירה דותן: כי גם אין שוויון ביני לבינך.
שמוליק כשר: לי לקחו את הבית, לך לא לקחו בית?
עמירה דותן: הועדה אינה מתכוונת לדון בהסכמים ובשוני בינם לבין מקומות אחרים, אם זה הנושא של הדיון אני לא חלק מזה.
שמוליק כשר: הבנתי, מאה אחוז.
עמירה דותן: אשקלון זה אשקלון, ניצן זה ניצן, לכיש ולכיש, יד חנה זה יד חנה, כל אחד הלך לאן שהוא רצה ללכת, כל אחד חתם כאדם בוגר על ההסכם, הועדה איננה לוקחת על עצמה לעשות בדיקות מי חתם על מה, ומי קיבל יותר, אם זה בסיס הדיון אז אין דיון, אם יש דברים אחרים שאתם רוצים שראש העיר יכול לענות, כמו שאם יש דברים שראש העיר מעכב או שמינהלת סל"ע מעכבת ובגללם הדברים לא זזים, בבקשה על זה הועדה צריכה לדון, בנושא של השוואות של כאן וכאן אני לא מתכוונת לדון בזה, זה לא מתפקידנו, אם יש דברים שאתם חושבים שהעיר לא עושה או שמינהלת סל"ע לא עושה כדי להביא את המשפחות לבית הקבע שלהם זה המקום שלכם לומר אותם.
מצליח: על סמך ההבטחות של מינהלת סל"ע, כל מה שיחול על שאר הקהילות ובתנאי שאנחנו נהייה הראשונים, כי גם אנחנו לא רצינו בהתחלה, אבל ההבטחה שלהם שכל מה שיחול על הקהילות האחרות אנחנו נקבל, גם ביום ההגרלה אנחנו לא רצינו ללכת להגרלות האלה, אבל כל ההבטחות שלהם שכל מה שיחול לגבי קהילות אחרות גם אנחנו נקבל, כי ביום ההגרלה גם לא חשבנו ללכת אבל רק על סמך ההבטחה הזאת הלכנו.
איציק עוזר: זה חל על כולם, הסכם חברי הכנסת חל על כולם.
שמוליק כשר: לא מדברים על הסכם חברי הכנסת, מדברים על הסכם אחר.
איציק עוזר: הסכם חברי הכנסת חל על כולם, הוא גם נותן הטבות.
איציק עוזר: כל מה שהוא רוחבי חל על כולם, גם הסכם חברי הכנסת.
איציק עוזר: אני אזכיר לך, שזה עד מאה ושמונים מאה אלף שקל למשפחה.
שמוליק כשר: אנחנו לא מדברים כעת על הסכם חברי הכנסת, עם כל הכבוד אנחנו מדברים על הבטחה.
איציק עוזר: ההטבות שניתנו במסגרת כוללת, הסכם חברי הכנסת הוגדר על למאה שמונים אלף שקל, זה ניתן לכולם.
שמוליק כשר: אנחנו מדברים כעת על הסכם אחר לגמרי.
עמירה דותן: הוא מדבר על נושא ההעתקות.
כרמל מיכאלי: לעניין ההבטחות, היתה בקשה מסוימת שעלתה גם על ידי אנשי ניצן וגם על ידי אנשי אשקלון, בשעתו כשהגיעו לחתימת הסכם ההעתקה, התשובה שלהם היתה לא.
כרמל מיכאלי: הם חששו באותה נקודה ספציפית שאנשי ניצן כן יקבלו, וכאשר נחתם מכתב בנושא ההעתקה בצורה מפורשת שאם התשובה לאנשי ניצן בנושא הזה תהייה כן גם להם יהיה כן, אנשי ניצן קיבלו תשובה לא והתשובה אליהם היתה גם לא, זה כתוב בכתב.
כרמל מיכאלי: היה נושא אחד, והיו אנשים שהפיצוי שהם מקבלים לטובת מגרש חלופי הוא מאתיים עשרים וחמישה אלף שקלים.
כרמל מיכאלי: אותם אנשים, גם בניצן וגם באשקלון, ביקשו שתינתן להם האפשרות לקחת במקום מגרש של חצי דונם שיוקצה להם מגרש של שלוש מאות ושלושים מטר, וכנגד זה הם לא יצטרכו לשלם את מלוא הפיצוי שהם קיבלו לטובת מגרש חלופי אלא ישלמו סכום נמוך יותר.
כרמל מיכאלי: הנושא נדון במספר דיונים, עם כל הגורמים המקצועיים בראשות המנהל הכללי של משרד ראש הממשלה, התשובה היתה "לא" מכל מיני נימוקים שבאמת לא זה המקום להיכנס אליהם.
כרמל מיכאלי: מבחינת הדברים שהובטחו להם, זה נמצא במכתב, התשובה לניצן היתה "לא" וגם הם קיבלו "לא".
כרמל מיכאלי: אם היו הבטחות אחרות שאנשים אמרו להם בעל פה, או מי אמר להם מה, אני לא יודע ואני לא אתייחס לזה.
שמוליק כשר: אתה היית איתנו במהלך הישיבות, מההתחלה ועד הסוף, וצביה התבטאה לא פעם ולא פעמיים וחלק מהדברים אף מתועדים.
שמוליק כשר: כשבאנו להסכם בתחילת הדרך, אני מבקש שתבין, אנחנו גרים בשכירות פרטית, לנו אין את היכולת להחזיק כמו שבנאדם מחזיק היום בקרוילה ואומר לאנשי סל"ע "תקפצו לי, אני לא יוצא מפה עד שאתם לא תסדירו לי את הבעיות", אם אני לא משלם שכירות אני נזרק לרחוב.
שמוליק כשר: הלכנו עם אותה בעיה למינהלת סל"ע ואמרנו: 'רבותיי, אנחנו לא יכולים לסחוב את השנים האלה, כל שנה שאני גר בשכירות אני מפסיד עשרים אלף שקלים, כל שנה שאני גר בשכירות אני מפסיד עשרים אלף שקלים', כמובן שזה יחסי לפי גודל הבית והמיקום.
שמוליק כשר: ישבנו בהתחלה עם יונתן באשי, לזכותה של צביה שמעון יאמר שהיא התחילה לקדם את הנושא של מגורי הקבע ואיתה ישבנו.
שמוליק כשר: העלנו בפני צביה את כל החששות, וישבנו גם עם חלק מהאנשים.
שמוליק כשר: באחד המשפטים, כבודו אומר לי, "רבותיי, אתם לא רוצים לחתום, כשתהייו מוכנים תבואו אלי".
שמוליק כשר: לנו אין את היכולת לדבר הזה, אם הייתי גר בקרוילה זה היה בסדר גמור והכל טוב ויפה.
שמוליק כשר: חתמנו הסכם תוך ידיעה ואמונה שאנחנו הולכים בנושא שוויוני.
שמוליק כשר: אני לא מבקש שוויון בכל דבר ודבר וברור לי גברתי שמי שהלך למקום מסוים יקבל x, אבל מהמקום של קהילה, לא קהילה קטנה או לא קהילה עם צרכים מיוחדים כמו קהילות דתיות אחרות שאני מבין אותן, ואני בעד שיהיה להם את הדברים הייחודים שלהם, אבל קהילה גדולה של מאה וחמישים משפחות הולכת אל מול קהילת נווה דקלים של מאתיים ומשהו משפחות, על בסיס אותה קרקע או תמ"ע לא אמור להיות שוני, לא אמור להיות שוני, לא אמור להיות שוני בבסיס ההסכם, אני אתן לך את לדוגמה את החומות, אם אני צריך לצורך העניין באשקלון לממן את החומה של מטר וחצי והיה וקיים הפרש גובה אני אצטרך לממן יותר, בניצן זה לא קורה, עלות חומות באשקלון נע בהתאם לדרישות אשקלון בנושא של חזיתות ואדריכלות נוף וזה מגיע לסכום של מאה אלף שקלים.
שמוליק כשר: אנחנו נמצאים היום במצב שחלק מהמשפחות שיכולות להתחיל לבנות לא מסוגלות לבנות את החומות, בכביש שדרות ירושלים, אליך אדוני המהנדס, משדרות ירושלים בכיכר האחרונה שעולה כלפי מעלה, כל המגרשים הם בתאום ואנחנו מתחננים לחברה הכלכלית להתחיל לבנות את חומת התמך, אנחנו את חלקנו בהתאם לטופס ארבעים נשלם, זה לא קורה, אני לא מבין למה חוסר השוויונות הזאת, אני מסכים איתך שאנחנו חתמנו, אבל כשחתמנו הסברתם לנו משהו מסוים, אנחנו באים היום ורואים שהדברים הם אחרת, אז בואו ונבדוק את הדברים האלה, יתכן שאנחנו צודקים, אבל להינעל ולהגיד לנו "חתמתם וזו האחריות שלך", בסדר, אז אם זאת מטרת הדברים ומטרת הדיון, אבל בואו ותבדקו גם את עצמכם.
מצליח: גברתי היושבת ראש, גם לפני כשנה אצלך במשרד בתל אביב, הועלו מספר בעיות ואמרת שתבדקי את זה, תשובה לא קיבלנו.
עמירה דותן: כל התשובות ניתנו למי שמדבר איתי ביום יום ולא לכל אחד מהוועדות.
עמירה דותן: אני שוב אומרת, אנחנו לא יכולים ואין לנו את הכלים.
עמירה דותן: בדרך כלל אני רואה את שמוליק, אני חייבת לתת לך תשובה שניתנה למישהו אחר.
מיכאל איתן: אני רוצה להבין את הטענה, באשקלון יש תכנון סביבתי, נכון?
מיכאל איתן: התכנון שלכם משתלב לכל מיני הוצאות וכל מיני דברים מסביב לבניית הבית?
שמוליק כשר: לגבי התכנון הסביבתי אין לי מחלוקת, ישנה ראיה כוללת של העיר.
מיכאל איתן: השאלה שלי היא איך אפשר לעשות השוואה, באלו פרטים אתה טוען שנעשה לך עוול ואתה עורך את ההשוואה?
מיכאל איתן: כשאתה לוקח מצד אחד פרויקט להיות גם באשקלון, פרויקט אחד באשקלון שם הוצאות הפיתוח ברמה אחת ובמקום אחר באשקלון קבעו סטנדרט אחר, אז אפילו בתוך אשקלון יכולות להיות רמות שונות של דרישות, אז מה הבסיס?
מיכאל איתן: למה אתה מרגיש מקופח?
מיכאל איתן: יכול להיות שהנכס שלך באשקלון יכול להיות שווה פי שניים מהנכס בניצן.
מצליח: בשכונה שלנו מפרידים בין שכונת ברנע ב' וג' לבין מתחם הרצוג על ידי כביש, כל ההגבלות שקיימות עלינו אינן קיימות בברנע ב' וג', עם זאת שאני מחויב לבנות גג בטון וחמישים אחוז גג רעפים שזה מייקר לי בחמישים אחוזים את הגג, העירייה לא קיבלה את זה ואף אחד לא קיבל את זה.
מיכאל איתן: זה רק במתחם שלכם, במתחמים אחרים זה לא קיים?
מצליח: בברנע ב' וג' אין הגבלות ואצלנו יש, כל ההגבלות כאשר כביש מפריד בין ברנע למתחם שלנו.
מיכאל דהן: התכנית של ברנע ב' וג' אושרה בשנת 1963 וקבעה מה שקבעה, התכנית של מתחם הרצוג זה במסגרת תמ"ע 39 היא קבעה את התנאים שלה, יש הבדל בין שנות האלפיים לשנות השישים.
שמוליק כשר: גם מתחם ניצנים וגם מתחם ניצן שייכים לאותה תמ"ע.
מיכאל דהן: נכון, אבל פה קבעו משהו.
רוני מהצרי: מי שערך את התכנית הזאת, זו המועצה הארצית שעשתה אותה במסגרת תמ"ע 39, היא קבעה מה צריך להיות במתחם הרצוג.
מיכאל איתן: השוויון הוא ששניכם עובדים על אותה תכנית, אז אם התכנית מתייחסת אחרת על כל מגרש אז אין מה לעשות.
שמוליק כשר: לא, זה מה שאני טוען, מאחר וזה מאותה תכנית, אז אני לא מתייחס עכשיו לעניין הרעפים ולחזיתות, אני מבין שיש כאן מדיניות של יאיר שזה מה שצריך להיות ואין על כך מחלוקת.
מיכאל איתן: וזה יהיה שווה יותר.
שמוליק כשר: עזוב כעת את נושא הערך, אני רוצה להיכנס לבית.
עמירה דותן: אין מה להשוות את זה, אני אומרת שאנחנו משווים פה משהו שהוא לא בר השוואה.
מיכאל איתן: אני בניתי ישוב, כוכב יאיר, בשלב מסוים היה לי ויכוח קשה עם התושבים, על כמה אלפי שקלים שאני ביקשתי שיוסיפו, כדי שכל הכבלים יהיו תת קרקעיים כולל חשמל הרשת.
מיכאל איתן: צעקו עלי, ואמרו לי מה פתאום בשום מקום אין דבר כזה, מה אתה דורש, אין לנו כסף.
מיכאל איתן: אמרתי להם, חברים, עכשיו אתם תשלמו עוד, זה היה סכום משמעותי מאוד של כמה אלפי שקלים, אבל אחר כך הבית שלכם במקום שמונים אלף דולר יהיה שווה מאה אלף דולר, ככה זה קרה, בסוף זה מה שהיה, השקענו קצת יותר אבל הנכס שווה יותר.
שמוליק כשר: אני לא מתווכח על מה שצריך להיות לפי הדרישות, אני מתווכח על נושא שהוא ברור לכולם, אני צריך לבנות חומה, ניצן צריך לבנות חומה, בניצנים צריך לבנות חומה, את אותה חומה סביב הבית, קירות תמך סביב הבית.
מיכאל איתן: מה זה שייך עכשיו?