GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איתי אהרונסון: למה את לא מדברת איתי?
שושנה שץ: כי מוקה טיפל בזה.
איתי אהרונסון: לא מוקה טיפל בזה.
איתי אהרונסון: עמית טיפל בזה.
עמית פורת: אני מטפל בזה כל יום.
עמירה דותן: עכשיו שעמית מטפל בזה תסגרו ביניכם את הדבר הזה.
עמירה דותן: אם אנחנו צריכים את מישהו לדחוף, לעזור, להרים טלפון, מה שצריך, אני אומרת את זה חזור ואמור כדי שבאמת תשתמשו בזה.
איתי אהרונסון: רצינו שהם יהיו פה.
איתי אהרונסון: זה היה עוזר לנו.
עמירה דותן: חבל שלא אמרתם.
איתי אהרונסון: אמרנו.
עמירה דותן: אמרתם לוועדה?
איתי אהרונסון: אתמול אחרי שהתברר לנו שהם לא הוזמנו אז שוחחנו עם אביה וביקשנו שהם יוזמנו.
עמירה דותן: אביה היא לא מנהלת הוועדה.
עמירה דותן: צריך לדבר עם הוועדה.
עמירה דותן: בכל מקרה אנחנו לרשותכם.
עמירה דותן: אז אם לא קשה לך אחר כך לדבר עם עמית.
עמירה דותן: היעילות של סל"ע בנושא הזה היא באמת מצוינת.
עמירה דותן: מי שצריך להניע יניעו אותו.
שושנה שץ: אני ניתקתי מגע עם מנהלת סל"ע כי אני יכולה לדפדף פה לאחור למרות שאיתי לא אוהב את הפרוטוקולים, אבל הסוגיה הזו במהלך השנה וחצי עלתה חמש, שש שנים.
עמירה דותן: תחמנו פה לוח זמנים.
שושנה שץ: וכל פעם תחמו לוח זמנים של שבועיים, שלושה.
שושנה שץ: בגלל זה אמרתי לך בפעם הקודמת שיש לי דז'ה וו מאוד חזק.
שושנה שץ: כי זו פעם שישית שאנחנו עוסקים באותה סוגיה ותוך שבוע, שבועיים הפרט הטכני נפתר.
שושנה שץ: מכיוון שעמית בפעם הראשונה מעורב בזה אז אני מוכנה.
איתי אהרונסון: הוא מעורב בזה המון זמן.
שושנה שץ: לא.
שושנה שץ: מבחינתי, כמי שיעבוד מולי אני אתן את הקרדיט.
עמירה דותן: שוש יחד עם זה צריך להגיד לנו כשזה לא עובד.
עמירה דותן: כשאנחנו אומרים שבועיים אנחנו מצפים שזה יתבצע.
שושנה שץ: אני מקבלת תשובה שתוך יומיים זה חתום.
עמירה דותן: פה יש פרוטוקול של ה-17 ביוני.
עמירה דותן: ואנחנו היום כבר ב-24 ליולי, זאת אומרת חודש.
עמירה דותן: כשאנחנו אומרים שבועיים וזה לא עובד נא להרים טלפון, להגיד זה תקוע, הסוכנות בסדר, השני לא בסדר.
עמירה דותן: אנחנו יודעים מה קורה.
שושנה שץ: אני רוצה עכשיו לחדד נקודה אחת.
שושנה שץ: זה החסם האחרון שיש לנו איתי?
איתי אהרונסון: ואז הולכים לראש הממשלה.
שושנה שץ: וזהו?
איתי אהרונסון: נגיע איתם להסכמה בשני מסלולים, אחד זה הוועדה המשקמת והשני זה ראש הממשלה.
שושנה שץ: ואחר כך טרקטורים, המועצה מקבלת את האור הירוק?
איתי אהרונסון: אחר כך מבחינתי יתקיימו התנאים, מיליון שקל אנחנו מעבירים לנושים, הנושים מסירים שעבודים, משרד השיכון יש לו אור ירוק מבחינתנו להתחיל לעבוד והכדור עובר למשרד השיכון.
שושנה שץ: מה שמעכב אותנו כרגע זה האור ירוק של המנהלת.
שושנה שץ: אם אתה תדבר עם מנכ"ל החק"ל יגיד לך אצלי הכול מוכן, אפשר לתת אור ירוק.
איתי אהרונסון: מבחינתנו כאשר נסיים את בנק החקלאות, החלטת משקמת, אישור ראש הממשלה, שכול זה דברים שבעיני הם טכניים.
איתי אהרונסון: אפשר היה לעשות את זה הרבה יותר מהר ואנחנו יכולים היינו לעשות את זה במהירות הרבה יותר גדולה.
איתי אהרונסון: זה ממש לא אצלנו.
עמירה דותן: שזה ראש ממשלה ראש ממשלה או רענן?
איתי אהרונסון: לא ממשלה.
איתי אהרונסון: לא חשוב.
איתי אהרונסון: מי שמכיר את הנפשות יודע.
עוזי שץ: שאלה אחת.
עוזי שץ: 28 לאוגוסט, בר מצווה של הבן שלי, כולם מוזמנים עוברים בשטח שלנו בתלמי יפה בדרך לבריכה.
עוזי שץ: יהיו טרקטורים כבר על השטח?
עוזי שץ: אני יכול להראות להם הנה הטרקטורים עובדים?
איתי אהרונסון: טרקטורים זה כבר מועצה.
שושנה שץ: המועצה מצפה לאור ירוק שלכם.
שושנה שץ: הם מחכים, אני שלשום ישבתי איתם.
איתי אהרונסון: אתה שואל אותי תוך כמה זמן אפשר לגמור עם בנק חקלאות, ההערכה שלי שזה במהלך שבוע הבא, עניין שיש ימים שנגיע להסכמות.
איתי אהרונסון: כאשר נגיע להסכמות הניירת גמורה.
איתי אהרונסון: הולכים לראש הממשלה.
איתי אהרונסון: כאישור ראש ממשלה, עוד פעם, שלא יצא מזה בפעם הבאה כאילו התחייבתי אבל אני אומר בהנחה שלוחות הזמנים מול הנושים יהיו כאלה שבמהלך שבוע הבא ייגמר סוף סוף ונגיע איתם להסכמה ובעיני זה דברים טכניים לחלוטין, אז ראש הממשלה יאשר, זה יצריך עוד כמה ימים נוספים, אז שבועיים זה סביר לקוות שזה יקרה.
איתי אהרונסון: אל תתפסו אותי כאילו התחייבתי לשבועיים.
איתי אהרונסון: זה ממש לא בידיים שלי.
שושנה שץ: אני רוצה להעלות עוד סוגיה אחת.
שושנה שץ: לפני תחילת התהליך לכל אורך הדרך אמרנו שאנחנו לא רוצים את כספי הפיצויים כיוון שאנחנו בהסכם העתקה ורק שיהיה לנו מגרש יעבירו לנו.
שושנה שץ: המנהלת יש לה את הכללים שלה וזה לגיטימי, ככה עובדת הבירוקרטיה, והיו באמצע כל מיני עורכי דין שעטו עליהם לפני ההתנתקות שחתמנו על יפויי כוח שדרשו מהמנהלת להעביר כספים כדי לסגור את הקופות שלהם.
שושנה שץ: העבירו לנו את הכספים.
שושנה שץ: כשנחתם ההסכם התבקשנו לשלם על המגרש.
שושנה שץ: מהרגע שההסכם נחתם מספר פעמים רצינו להעביר את הכסף של המגרש והתשובות שקיבלנו מהמנהלת היו, חכו, נגיד לכם מתי.
שושנה שץ: כשאמרו לנו מתי אמרו לנו כבר לא את המחיר שקיבלנו אלא מחיר עם הצמדה ושילמנו.
שושנה שץ: עכשיו בשבועיים האחרונים אני מקבלת דרישות על חובות של כל משפחה שזה נע בין 8000 שקל ל-14,000 שקל, היתה טעות בחשבות כי את הריבית לא הכניסו רק את ההצמדה.
שושנה שץ: יש לי פה מספר שלפני חצי שנה בערך כשהאריכו לנו את השכירות בעקבות החוק החדש, כשאחד הסעיפים פה מדבר על הקרקע והוא מדבר על זה שחשבות המנהלה אישרה כי המבקשים העבירו סך של 232, לא 225 כמו שקיבלנו, עם ההצמדה בגין הקרקע שהם צפויים לקבל במסגרת הסכם העתקה קהילתית ולא נותר להם חוב בגין הקרקע בחשבות המנהלה.
שושנה שץ: אז אני אומרת רבותיי, סליחה.
שושנה שץ: עכשיו אתם דורשים בין 8000 שקל ל-14,000 שקל לכל משפחה.
שושנה שץ: גם ככה אנחנו במצוקה ובמציאות שחצי מהאנשים שלי כיוון שהם זוגות צעירים יותר והם עובדי מדינה והמשכורות לא בשמיים, אני לא בטוחה שהם יצליחו לגמור עם הפיצויים שלהם את הבית.
שושנה שץ: לא כי הם אכלו את הכסף, כי הקבוצה שלי מספיק אחראית לשמור את הכסף בבנק ולהמשיך להתפרנס.
שושנה שץ: אף אחד לא עזב את מקום עבודתו.
שושנה שץ: אני רוצה שנגיע לאיזושהי החלטה או הסכמה או עזרה שלכם שדרישות מן הסוג הזה שכמובן מבחינה מוראלית זה מקומם, כל פעם אני צריכה להיות פסיכולוג כדי להרגיע את כולם, לא יחזרו כי זה פשוט מטמטם את האנשים.
שושנה שץ: זה פשוט כל פעם זה משגע את האנשים מחדש.
שושנה שץ: לא רק שכבר אין לך אמון במערכת עוד המערכת ברוב חוצפתה דורשת עוד ועוד.
איתי אהרונסון: ההסכם הזה לא שונה מהסכמי העתקה אחרים.
איתי אהרונסון: הכלל שאנחנו קבענו הוא כדלקמן: רכיב הקרקע בפיצוי לדמי קרקע 225 אלף שקלים עם ההצמדה.
איתי אהרונסון: סיפור הריבית.
איתי אהרונסון: האנשים משלמים עבור המגרש את אותו כסף שהם מקבלים ברמה העקרונית לפי החוק, אותם 225 אלף שקלים עם הצמדה למדד.
איתי אהרונסון: גם את הפיצויים הם מקבלים עם הצמדה למדד.
איתי אהרונסון: עכשיו את הסכום הזה הם נדרשים להחזיר במועד חתימת ההסכם.
איתי אהרונסון: חתמנו על הסכם, תפקידו אצלנו את הכסף בגין הקרקע.
איתי אהרונסון: היה ומאיזושהי סיבה עכבתם אתם בהפרת הסכם.
איתי אהרונסון: אבל גם אם לא נעשה לכם בעיות כתוצאה מזה שאתם בהפרת הסכם ברגע שאתם לא החזרתם לנו את זה עם חתימת ההסכם אלא התחלתם להחזיק את זה אצלכם, ואולי לעשות לזה תשואה כזו או אחרת, אז אתם תצטרכו לשלם על זה ריבית.
איתי אהרונסון: וריבית קבועה.
איתי אהרונסון: בהסכם היא לא ריבית רצחנית.
איתי אהרונסון: היא ריבית סבירה.
איתי אהרונסון: כל זה למה?
איתי אהרונסון: לא בגלל שהממשלה פה מחפשת לעשות איזה רווח על הגב של האנשים, אלא אנחנו חושבים שהשוויון בין המפונים לבין עצמם מחייב שמי שאני מחזיק לו כסף לא צריך להיפגע בהשוואה למי שלוקח את הכסף ועושה עליו תשואה אצלו באפיקים השונים.
איתי אהרונסון: אני רוצה לייצר תמריץ לאנשים שכולם יהיו שווים.
איתי אהרונסון: מי שפעל בהתאם להסכם והחזיר את הכסף למנהלת סל"ע או השאיר את הכסף במנהלת סל"ע כי הוא לא לקח אותו, החזיר את הכסף למנהלת סל"ע במועד חתימת ההסכם, או תוך 14 יום מיום חתימת ההסכם לא נדרש לשלם ריבית.
איתי אהרונסון: גם מי שנדרש לשלם ריבית נדרש לשלם ריבית ממועד חתימת ההסכם.
איתי אהרונסון: לא במועד שהוא קיבל את הכסף כי יכול להיות שהוא קיבל את הכסף הרבה לפני.
איתי אהרונסון: אבל מהמועד שהוא היה צריך להחזיר את הכסף ואל החזיר את הכסף, מאותו מועד, בשביל לייצר את התמריץ הנכון ואת השוויון הנכון בין האנשים.
איתי אהרונסון: יכול להיות שהיתה פה סיטואציה בחשבות לפי מה ששוש מתארת ואני לא מאשר שכך הדברים אבל אני מוכן לבדוק את זה.
עמירה דותן: הכלל מקובל גם עלי, הוא נשמע לי נכון הגיונית אבל אם יש פה חריגה מהכלל.
שוש שץ: הם יחזירו את הכסף עד שיהיה להם שוב אמון אבל שאר המשפחות גם כשרצינו אמרתם, חכו.
שוש שץ: גם חיים וגם אילן אמרו, נגיד לכם מתי.
שוש שץ: אני הראשונה ששילמתי ביום שאמרתם עם שאר המשפחות.
שוש שץ: אין שום סיבה לקחת ריבית כי אתם אישרתם.
איתי אהרונסון: אני אבדוק האם מישהו באמת אמר לכם אל תחזירו את הכסף.
איתי אהרונסון: קשה לי להאמין שזה נאמר.
איתי אהרונסון: זה בניגוד להסכם.
איתי אהרונסון: מאוד מוזר לי הסיפור הזה אבל זה עניין לחשבות.
איתי אהרונסון: אני אבדוק את הטענה שאנשי מנהלת סל"ע אמרו להם חכו עם החזרת הכסף.
איתי אהרונסון: זה דבר שאני לא מבין איך נאמר ועל סמך מה נאמר.
איתי אהרונסון: נשמע לי לא מתאים למה שאני מכיר.
איתי אהרונסון: אני אבדוק את זה ואני אחזור עם תשובה.
איתי אהרונסון: מה שאני יכול כבר לענות עליו זה לעניין החשבות.
איתי אהרונסון: יכול להיות שהיתה סיטואציה שמישהו בחשבות לא היה ער לדקות הזו של הצורך להחזיר ריבית, ואז כאשר באו האנשים וביקשו לקבל כסף למענק שכר דירה על מנת לשלם עבור המגורים הזמניים שלהם בהתאם לסיכום הדברים חברי הכנסת והכלל שאנחנו קבענו לעצמנו כשאנשים רוצים לבוא ולקבל כסף לפני שיש להם מגרש הלכנו צעד אחד קדימה לקראתם, מה שאנחנו קוראים לפנים לפנים משורת הדין.
איתי אהרונסון: הלכנו צעד קדימה ואמרנו, מי שרוצה לקבל כסף למגורים זמניים למרות שאין לא עדיין מגרש בהסכם ההעתקה אנחנו דורשים ממנו שיפקיד אצלנו את ה-225 אלף שקל.
איתי אהרונסון: כאשר בא מישהו ומבקש בלי שיש לו עדיין מגרש מנהל מקרקעי ישראל לקבל את הכסף של שכר הדירה, אנחנו אומרים לו תחזיר את ה-225 אלף שקל.
איתי אהרונסון: יכול להיות מצב שבחשבות נעשתה טעות ולא היו ערים לסוגית הריבית ואז אמרו להם תחזירו את ה-225 אלף שקל עם הצמדה.
איתי אהרונסון: שכחו לבקש את הריבית.
איתי אהרונסון: זה לא אומר שהיום, אם היתה טעות ושכחו לבקש את הריבית לפי ההסכם צריך לשלם.
איתי אהרונסון: בעניין החשבות זו תשובתי ולא תהיה תשובה אחרת.
איתי אהרונסון: בעניין של שני האנשים שאמרו אל תחזירו את הכסף, אני אבדוק את הדבר הזה.
עמירה דותן: הצטרפה אלינו המנהלת של הקרקעות.
עמירה דותן: דיברנו על תלמי יפה ואיתי אמר שלהערכתו הנושא עם הסוכנות סגור.
אפרת שטראוס: כן.
אפרת שטראוס: הנושא עם הסוכנות סגור.
אפרת שטראוס: מבחינתנו החוזים מוכנים.
אפרת שטראוס: ברגע שנקבל למעשה את הארכה של ההסכם ואת האישור של המנהלת ביחס להחזרת כל החובות אז אפשר יהיה להוציא במיידי.
אפרת שטראוס: אנחנו נבוא אליהם.
אפרת שטראוס: אנחנו נעשה יום אחד מרוכז של החתמת כל החוזים ואני לא צופה איזשהן בעיות מיוחדות.
עמירה דותן: תודה רבה שוש, שיהיה בהצלחה.
עמירה דותן: אנחנו נעבור עכשיו אולי לעין צורים.
אייל קדמון: עין צורים מהישיבה האחרונה לא התקדם שום דבר.
אייל קדמון: הכול תקוע.
אייל קדמון: מעודכן היום בבוקר עם הקיבוץ.
אייל קדמון: המנהלת לא סגרה אתם את הנושא של השטח הזמני של הקרווילות שאנחנו כבר שלוש שנים שמה.
אייל קדמון: עוד אין חוזה על השטח הזמני.
אייל קדמון: אפילו לא חתימה או משהו.
אייל קדמון: אין הסכם, אין שום דבר על השטח הזמני.
אייל קדמון: הקיבוץ אומר אם אין על הזמני אז מה אתם מדברים עכשיו על הקבע.
אייל קדמון: בכל מקרה גם על הקבע המנהלת הביאה שמאי להעריך את השטח והקיבוץ הביא שמאי להעריך את השטח.
אייל קדמון: ברור שהיו הפרשים.
אייל קדמון: למה אני לא יודע אבל היו הפרשים רציניים ועוד לא הגיעו לפשרה.
אייל קדמון: זה הכול תלוי במנהלת.
זבולון אורלב: המתקן לטיהור שפכים, מה היה שמה?
אייל קדמון: גם זה תקוע.
אייל קדמון: הם עוד לא הביאו למת"ש של המועצה, מיליון שקל.
אייל קדמון: הבטיחו להם את זה לפני שלוש שנים כמעט.
אייל קדמון: עד עכשיו שום דבר לא זז.
עמירה דותן: אנחנו מאז קיימנו ישיבה מה שנקרא פנימית אצלנו בלי פרוטוקול, שמענו קצת עדכונים אבל באמת נשמע גם לפרוטוקול לגבי עין צורים.
איתי אהרונסון: לגבי המת"ש אתמול הנושא נדון בישיבה שלנו עם הצוות של מנהל מקרקעי ישראל אצל מנהל המנהלת, אצל ירון ביבי.
איתי אהרונסון: עלתה שם הצעה למתווה לפתרון.
איתי אהרונסון: אפילו עוד לא הספקנו לקדם את זה הלאה עם ראש המועצה.
איתי אהרונסון: זה ממש נכון לאתמול.
איתי אהרונסון: במת"ש אנחנו כבר היינו ערוכים עם כל משרדי הממשלה שהמועצה מקבלת סכום שנדרש מיליון ורבע שקלים על מנת לשלם לקיבוץ עבור סוג של הפקעה של הקרקע לטובת המת"ש.
איתי אהרונסון: אבל פתאום ראש המועצה כשבאו לוודא איתו שהכול בסדר, ראש המועצה אמר, רגע, אבל אני רוצה לוודא שאחר כך מנהל מקרקעי ישראל לא ידרוש ממני סכומים נוספים עבור זה שהוא נותן לי את הקרקע לטובת המת"ש.
איתי אהרונסון: ואז הסתבר שעל פי הכללים הרגילים של המנהל צריך לשלם כסף והרבה.
איתי אהרונסון: אתמול היתה ישיבה על העניין הזה ויכול להיות שיש איזשהו כיוון לפתרון.
איתי אהרונסון: אפרת יש לך מה להוסיף בנקודה הזאת?
אפרת שטראוס: לא.
אפרת שטראוס: אני חושבת שתיארת את זה יפה ונכון.
אפרת שטראוס: אני מקווה שראש המועצה יבין שזה הפתרון.
זבולון אורלב: ראש המועצה לא יסכים לשלם, למה המועצה צריכה לשלם, אני לא מבין.
אפרת שטראוס: לפי החלטות של מועצת מקרקעי ישראל בכל מקום כל המת"שים משלמים עבור הקצאת הקרקע.
אפרת שטראוס: זה לא משהו שונה מההתנהלות הרגילה שלנו.
אפרת שטראוס: במקרה הזה למעשה אנחנו בכלל דנים בזה כתוצאה מההתנתקות על מנת שאנחנו מנסים לחלץ את העגלה כמה שיותר מהר.
אפרת שטראוס: ואכן העלו אתמול פתרונות מאוד מאוד יצירתיים, שאני מקווה שהם יאושרו אצלנו.
אפרת שטראוס: בסופו של דבר זה הרעיון.
אפרת שטראוס: אני מחכה לתגובה שלו להביא את זה לחשב על מנת שיאשר כזה מתווה לחלץ את העגלה.
עמירה דותן: יש לי שאלה באמת קצת הדיוטית.
עמירה דותן: מאחר ואתם עובדים כל כך נכון ויפה.
עמירה דותן: אני אומרת גם את וגם איתי, לפחות שני נוכחים כאן בחדר.
עמירה דותן: כשאתם יודעים שפה הולכים למין דיון כזה מדוע אי אפשר כבר מראש שראש המועצה יהיה יחד אתכם ואז המתווה יהיה מקובל עליו.
עמירה דותן: הוא נותן את ההיזון החוזר שלו לתוך הדיון.
עמירה דותן: לא מבזבזים זמן.
עמירה דותן: אני באמת לא מבינה.
עמירה דותן: זו לא מדינה של מישהו אחר.
עמירה דותן: זו המדינה שלנו.
עמירה דותן: הוא איש ציבור.
עמירה דותן: אתם אנשי ציבור.
עמירה דותן: זה אנשים שאכפת להם עבור הציבור.
עמירה דותן: זה לא משהו פרטי.
עמירה דותן: האם אפשר לייעל שכולם יישבו ליד השולחן?
אפרת שטראוס: בהחלט, בהחלט.
עמירה דותן: עכשיו הולכים אליו.
עמירה דותן: הוא לא היה בדיון.
עמירה דותן: הוא לא יודע את המתווה.
עמירה דותן: עכשיו הוא יתחיל לדון.
אפרת שטראוס: את צודקת ולפחות את אותם אנשים פה שככה אני מכירה ועובדים מולנו הם יודעים שאנחנו עושים מאמצים עילאיים לשים אותם בראש סדר העדיפויות.
אפרת שטראוס: כמו לנסוע בכל מקום שאנחנו מחתימים על חוזים, אנחנו נוסעים אליהם.
אפרת שטראוס: אני ארים אליו טלפון כבר היום ואני מקווה שבתחילת שבוע הבא זה יסתדר.
עמירה דותן: אוקיי, ואז נגמר לנו המת"ש והכספים בהנחה שראש המועצה מסכים.
עמירה דותן: נגמר המת"ש ואז מה זה אומר מבחינת האנשים?
איתי אהרונסון: זה רלוונטי לאתר הזמני ולא נוכל לגמור בלי זה.
איתי אהרונסון: אבל בכל מקרה הקיבוץ גם אם היה ולצערם של כולם לא יהיה הסכם בהעתקה אז הקיבוץ הדרישה שלו בעניין המת"ש בעינה עומדת כי זה מול האתר הזמני, זה לא מול אתר הקבע.
איתי אהרונסון: אז זה צריך להתקדם ולרוץ בכל מקרה לאותו כיוון וצריך לגמור עם זה גם בהקשר של הזמני ועוד לפני שגמרנו את הקבע.
איתי אהרונסון: זה גם יחסוך מאיתנו עוד סעיף בהסכם של מגורי הקבע.
איתי אהרונסון: לגבי הסכם מגורי הקבע, אותה נקודה של התשלום עבור הקרקע שבה נמצא מטע האפרסמון ששם מיועד להיות שטח המחנה של הקבוצה.
איתי אהרונסון: הישוב בא ואומר לא משנה לי איך תצבעו את זה, אני רוצה כסף.
איתי אהרונסון: זה מתמקד בסופו של דבר בפיצוי עבור מטע האפרסמון.
איתי אהרונסון: קיבלנו איזושהי שומה, עדיין מבחינתם זה לא מספיק.
איתי אהרונסון: הם חושבים שצריך לשלם יותר.
איתי אהרונסון: בסופו של דבר כמו שאמרנו היות והדבר הזה עובד לפי כללים ואי אפשר לשלם עבור קרקע יותר מאשר השמאי אומר שזה הסכום שהקרקע שווה.
איתי אהרונסון: אז יש פה פער כספי.
איתי אהרונסון: אם צריך לסכם את זה בפשטות, יש מחלוקת כספית ביניהם ובין הישוב הקולט על כמה ישולם לישוב הקולט תמורת הסכמתו לקלוט את המפונים.
דורון בן שלומי: מה הפער?
דורון בן שלומי: מה הפער הכספי בין הצדדים?
איתי אהרונסון: אני לא יודע להגיד לך כי אני שומע מספרים שונים מהישוב.
איתי אהרונסון: פעם אני שומע 4 מיליון, פעם אני שומע 2 מיליון, כל פעם אני שומע מספר אחר.
דורון בן שלומי: בין 2 מיליון ל-4 מיליון הפערים?
איתי אהרונסון: אני לא רוצה לומר דברים בשם הישוב אבל אם אני צריך לתאר את הדברים מתוך מה שאני מבין בחדרי הישיבות אז זה המצב.
עמירה דותן: כשהמדינה נתקלת בבעיה כזאת מה היא עושה?
איתי אהרונסון: ממשיכים במשא ומתן, קובעים שעת אפס למשא ומתן.
איתי אהרונסון: אנחנו לא יושבים ומחכים.
איתי אהרונסון: נפגשנו איתם השבוע.
איתי אהרונסון: אנחנו הפנמנו לחלוטין את ה-deadline הזה.
עמירה דותן: אמרתי שהחוק הוא ה- dead deadline
איתי אהרונסון: חבר הכנסת אלקין, האמת היא שההערכות שלנו לגבי כמה זמן כל אחד ייקח אנחנו רואים שזה מאוד קרוב למציאות כי אנחנו באמת למצב.
עמירה דותן: בגלל זה היתה חשובה התרומה שלך לחוק ההוא.
איתי אהרונסון: העקרונות באמת מגיעים לבשלות פחות או יותר במועדים שלהם.
זאב אלקין: אנחנו קבענו את המועדים ביחד.
איתי אהרונסון: ישבנו איתם השבוע.
איתי אהרונסון: לא יודע אם להיות אופטימי או פסימי.
איתי אהרונסון: אבל זה ברור שזה לא יוכל להיגרר יותר.
איתי אהרונסון: אנחנו נעשה עוד איזה מאמץ אחרון מהגורן ומהיקב לגרד עוד משהו.
איתי אהרונסון: אמרנו להם, תשמעו חברים, פה בעין צורים מתחנו את השמיכה.
איתי אהרונסון: ניצלנו את האלסטיות שלה כדי למתוח לכל כיוון אפשרי.
עמירה דותן: איתי, בהנחה שהמשא ומתן מצליח אז מה הצעד הבא?
איתי אהרונסון: אם המשא ומתן מצליח אז אנחנו נכנסים למסלול המוכר של עקרונות, אישור מנהל, ועדה מיוחדת לעקרונות, ובהנחה שזה מאושר אז הסכם מפורט שנחתם.
איתי אהרונסון: צריך לזכור שבקבוצה הזאת היא בסופו של דבר, הרצון שלה להגיע לכאן התגבש.
אייל קדמון: לפני 3 שנים.
אייל קדמון: אני ראש הקבוצה ואני 3 שנים.
אייל קדמון: אולי אתה יודע יותר.
איתי אהרונסון: ההסכמה בסופו של דבר על המתווה העקרוני הזה כמו שאנחנו מדברים עליו עכשיו היא מלפני 9 חודשים.
אייל קדמון: אני לא יודע.
אייל קדמון: אני אומר לך מלפני 3 שנים.
אייל קדמון: התוכניות שם היו, לא דווקא לקבוצה שלנו, לקבוצה של נצר וחלק מנצר איתנו.
איתי אהרונסון: כן אבל אז הקבוצה הלכה למקום אחר.
אייל קדמון: יפה.
אייל קדמון: ומיד נכנסנו בעקבותיהם.
אייל קדמון: זה מה שהיה.
איתי אהרונסון: הקבוצה הזאת שהעסק התחיל להיכנס למהלך רציני לפני, אני לא יודע אם 9 חודשים, אבל בוודאי לא 3 שנים.
אייל קדמון: מה פתאום?
אייל קדמון: אנחנו בקרווילות שמה יותר משנתיים.
איתי אהרונסון: אני עומד מאחורי הדבר הזה.
איתי אהרונסון: אלה סדרי הגודל.
אייל קדמון: בלשון המעטה זה לא מדויק לחלוטין.
איתי אהרונסון: אני רציתי להדגיש נקודה כזאת – אין ת.ב.ע. והליך התכנון הוא בראשיתו.
איתי אהרונסון: ועם תלמי יפה הת.ב.ע הסתיימה לפני חודש וחצי אז אני באמת מקווה שזה ילך יותר מהר מתלמי יפה.
עמירה דותן: במי תלוי הת.ב.ע?
איתי אהרונסון: במוסדות התכנון.
איתי אהרונסון: משרד הבינוי והשיכון זה המתכנן שבא ופונה למוסדות התכנון ומציג להם איזושהי תוכנית ומתחיל לבקש את כל האישורים שנדרשים.
איתי אהרונסון: ועל זה כרגע עובדים עדיין ברמה המיתארית.
איתי אהרונסון: ירדו לרזולוציה של תכנון ת.ב.
איתי אהרונסון: ע להגשה או שכרגע נשאר על הכללי?
איתי אהרונסון: יש ראש המועצה.
איתי אהרונסון: ראש המועצה בא ואומר ברמה של התפיסה הכוללת, אני רוצה לשתול פה בנקודה הזאת מבני ציבור אזוריים לטובת כל מיני דברים שהם לכלל האזור.
איתי אהרונסון: ובאים ואומרים כן ולא.
איתי אהרונסון: זה תכנון.
איתי אהרונסון: אנשים צריכים לזכור.
איתי אהרונסון: תלמי יפה זה לקח, ההסכמות היו לפני הפינוי, החתימה היתה אחרי הפינוי והת.ב.ע היתה בתלמי יפה היתה צריכה לרוץ הרבה יותר מהר.
איתי אהרונסון: אבל הת.ב.ע זה נגמר לפני חודש וחצי.
שושנה שץ: אבל איתי שוכח שהיה שם חסם מאוד רציני שלאחר כשנה משרד הבינוי והשיכון העביר את זה לביצוע של המועצה ואז החליפו את כל צוות המהנדסים והמתכננים ובעצם התחילו מחדש.
איתי אהרונסון: התכנון לוקח זמן.
איתי אהרונסון: גם אם אנחנו מצליחים להימנע מהסיטואציה ששוש מתארת.
עמירה דותן: השאלה שלי אם אנחנו לא מגיעים למשא ומתן.
עמירה דותן: מה אז קורה?
עמירה דותן: אין הסכמות.
איתי אהרונסון: יש המון אפשרויות אחרות במקומות הקיימים.
עמירה דותן: אני רוצה להיות מאוד ריאלית כי הגיע הזמן את החלומות לשים במקום אחר.
עמירה דותן: בהנחה שמגיעים למשא ומתן זה ייקח עדיין הרבה מאוד שנים.
עמירה דותן: זאת אפשרות אחת.
עמירה דותן: שמענו, תכנון, ת.ב.ע.
עמירה דותן: לקח להם שלוש שנים, ארבע שנים.
עמירה דותן: זה לא שהם נכשלו, זה ככה המדינה עובדת.
עמירה דותן: עכשיו השאלה שלי בהנחה ואולי אפילו כדאי לעשות את המשבר הזה שאין משא ומתן או המשא ומתן לא מצליח.
אייל קדמון: אסור לתת להם את האופציה למה הם יקפצו עליה כמו אני לא יודע מה.
איתי אהרונסון: אל תציג אותנו ככה.
אייל קדמון: הם לא מתאמצים לפתור את הבעיה.
אייל קדמון: אם הוא אמר בין 2 ל-4 זה 2 מיליון שקל הפרש כולה.
אייל קדמון: כמה עולה להחזיק את האתר שמה, עוד כמה שנים והטיפולים באנשים.
עמירה דותן: קודם כל 2 מיליון שקל לא צומח על העצים של אף אחד.
עמירה דותן: זה כסף של כולנו.
עמירה דותן: אני מאוד מקווה שגם המועצה תתעשת כי באמת זה כסף של כולנו.
עמירה דותן: גם הממשלה לא מדפיסה כסף ותאמין לי שאני יודעת שיש צרכים אחרים, לאו דווקא לתת לראש המועצה את ה-2 מיליון שקל.
עמירה דותן: לזרוק עליהם שהם לא עושים מספיק אני לא רוצה לשמוע את זה ליד השולחן הזה.
עמירה דותן: בהנחה שהם עושים מספיק וזה מה שהם יכולים לעשות והמדינה לא מוכנה שיסחטו אותה עד אין סוף, ואני בהחלט חושבת שזה חלק מהדברים שצריך לבדוק בוועדת הבדיקה הממלכתית הזאת.
עמירה דותן: לא רק את ההתנהלות אלא גם באמת את הסחיטה.
עמירה דותן: הגיע הזמן שישימו את זה על השולחן.
עמירה דותן: בהנחה הזאת מה אתם עושים?
עמירה דותן: אתם ממשיכים שם?
עמירה דותן: אתם הולכים למקום אחר?
עמירה דותן: אתם עושים איזשהו דיון מה אתם עושים עם המשפחות?
אייל קדמון: היפותטית את רוצה שאני אזרוק לך מהשרוול?
אייל קדמון: אנחנו חוזרים לגוש קטיף.
אייל קדמון: זרקו אותנו משמה בצ'יק.
עמירה דותן: אפשר למחזר את המשפטים אבל יש לכם אחריות למשפחות שלכם ולילדים אז השאלה היא מי עושה מה בתוך האחריות הזאת.
עמירה דותן: אני מניחה שיש פה איזשהו deadline.
עמירה דותן: אני לא חושבת שאפשר לגרור את זה יותר משבוע, שבועיים.
עמירה דותן: צריכים להגיד, זה מה שיש, כן כן, לא לא.
עמירה דותן: בהנחה שכן אנחנו יודעים עכשיו לוח זמנים ולאן זה הולך.
עמירה דותן: בהנחה שלא מה המנגנון אצלכם לקבל איזושהי החלטה.
עמירה דותן: אני פשוט שמה את זה על השולחן.
עמירה דותן: אני לא מחליפה אף אחד מכם.
עמירה דותן: אני רק רוצה להיות מספיק בוגרת לבוא ולהגיד לכם, חבר'ה צריכים לחשוב.
אייל קדמון: אני מניח שנשב ונחשוב מה שאנחנו עושים.
אייל קדמון: אם הייתה שם החלטת ממשלה להקים שמה את הישוב אז שהממשלה תפיל את זה.
אייל קדמון: הם יגידו אנחנו לא יכולים לעמוד בזה.
אייל קדמון: הקיבוץ רוצה 2 מיליון שקל יותר, לא עומדים בזה.
אייל קדמון: ואם לא יבדקו אולי בוועדת חקירה יבדקו איך זה הגיע למצב הזה.
אייל קדמון: אם יגידו שהבעיה בגדיד, בגרעין שלנו, שאנחנו הבעייתים.
עמירה דותן: חס וחלילה, אתם אף פעם לא הבעיה.
עמירה דותן: אתם רק הראי הזה המגדיל שאומר ככה אנחנו נראים.
דורון בן שלומי: הכנסת עם הממשלה ביחד הגדירה את מקומות הקבע והגדירה אותם בחוק.
דורון בן שלומי: החוק הזה כולל את עין צורים.
דורון בן שלומי: אני משער שגם כשהציעו את עין צורים על פניו היו אמורים לעשות את הבדיקות על גבולות הגזרה.
דורון בן שלומי: לכן היום להגיד שאין לאחר שלא מזמן חוקק חוק שיש, אני חושב שזה לא נכון.
דורון בן שלומי: אני חושב שצריך למצות את היש.
דורון בן שלומי: גם שמה דובר על להכין את אותו מסמך עקרונות.
דורון בן שלומי: מי שמנהל היום את המשא ומתן זה רק המנהלת.
דורון בן שלומי: אפשר להגיד אין בלתו.
דורון בן שלומי: אני חושב שגם שמה היה צריך לעשות איזשהו דרג שאומר, זה עולה לוועדת שרים שבוחנת איזה דרג עליון שאומרת אוקיי, זה הפערים, האם אנחנו מוכנים לקחת את זה עלינו או לא אחרי שמגדירים את הפערים האלה וצריך את התהליך הזה למצות.
כרמל מיכאלי: אני רוצה לחדד שתי נקודות.
כרמל מיכאלי: דבר שמאוד חשוב פה לפרוטוקול אמרו פה 2 מיליון.
כרמל מיכאלי: אני חייב להגיד את זה לזכותו של השמאי הממשלתי ולזכותה של המדינה שהם משכו את היכולת שלהם להגדיל את השומה הזאת עד לקצה שלה.
כרמל מיכאלי: עשו פה את כל התהליכים הסטטוטוריים כולל השגה על השומה וקיבלו את הטענות שלו ובחנו את זה וראו את זה.
כרמל מיכאלי: יש כללים במדינת ישראל איך משלמים בגין קרקע חקלאית.
כרמל מיכאלי: יש שמאי ממשלתי.
כרמל מיכאלי: יש ועדת פיצויים.
איתי אהרונסון: מה שאמרת משקף גם מה שאני חושב שאני התרשמתי בישיבה האחרונה עם הישוב.
איתי אהרונסון: בתוך שבוע שבועיים אנחנו נצטרך לקבל החלטה.
עמירה דותן: אז אנחנו גם על זה אומרים שבועיים כדי לעשות לנו סדר זמן סביר.
אייל קדמון: אני רק רוצה להעיר לגבי השמאי הממשלתי, ההבדל בין ההערכה שלו על הדירות שלנו בגוש זה הבדל של שמיים וארץ.
אייל קדמון: זה הבדל של 50% כמעט.
אייל קדמון: אז שלא יגידו לי שהשמאי הממשלתי הולך לפי הכללים.
אייל קדמון: יש אני חושב איזה מכתב שיצא ממנו לשמאים האחרים שעשו שם הערכה פרטנית להוריד את הערכות שלהם כי הערכות שלהם היו גבוהות מדי.
אייל קדמון: אז אותו דבר פה, השמאי הממשלתי העריך את זה נמוך.
אייל קדמון: השמאי של הקיבוץ העריך גבוה.
אייל קדמון: לוקחים שמאי בורר, אחד ניטרלי לחלוטין, שיעריך כמה עולה מטע.
אייל קדמון: מה הבעיה?
דורון בן שלומי: כנראה שיש גמישות מסוימת שאפשר לבוא אליה.
עמירה דותן: דורון אמרת דברים מאוד נכונים, מאוד מדויקים.
עמירה דותן: שמנו את זה על השולחן.
עמירה דותן: יודעים כולם איפה עומדים, נבדוק את זה בעוד שבועיים כי אני חושבת שזה פשוט כבר יש גבול לכל תעלול.
עמירה דותן: נוה ים.
אבי פרחן: כבוד היושבת ראש, חברי הכנסת, נכבדיי חבריי העקורים.
אבי פרחן: מיליוני מילים נכתבו ונאמרו, עשרות מחקרים ועבודות אקדמיות על העקורים בוצעו, חלקם אמינים.
אבי פרחן: לצערי ראיתי לא מעטים שנכתבו מטעם או להאדרת שמו של החוקר או להוצאת תואר זה או אחר.
אבי פרחן: הממשלה ושליחיה טענו ואמרו שהם למדו את לקחי פינוי ימית.
אבי פרחן: לצערי לא למדו, לא הפיקו לקחים.
אבי פרחן: ההיפך הוא הנכון.
אבי פרחן: עם כל הביקורת שלי על בגין ז"ל וממשלתו על התקדים המסוכן שנולד בעקירת ישובי חבל ימית וסיני בנוסחה שנולדה "שטחים תמורת שלום" שהיום מצרים נערכת למלחמה ומחמשת את החמאס אבל זה לדיון אחר.
אבי פרחן: את האמת צריך לומר, ממשלת בגין ידעה איך לשקם אותנו ביעילות ובמהירות.
אבי פרחן: הוקמו מושב דקל, עין הבשור, נתיב העשרה בדרום, חד נס על שפת הכנרת בצפון, אף אחד לא טען אז על מידתיות או כל מיני טענות של סחטנים וכל מיני סיפורים כאלה של השמצות.
אבי פרחן: אלה הישובים שהוקמו במהלך העקירה ההיא שנולדו לפני העקירה ואילו אילי סיני שנולד לאחר העקירה, אותו הציע להקים שר הביטחון דאז אריק שרון, שיהיה בריא, בסוף אפריל 82 במהלך העלייה לירושלים כצעדנו ברגל הציע להקים את אילי סיני בתחילת מאי.
אבי פרחן: באוקטובר 82 הנחנו את אבן הפינה ועלינו שתי משפחות לשטח.
אבי פרחן: אני רוצה להגיד לחברי הוועדה ולכם אנשי המנהלת השיקום האמיתי מתחיל כשאתה בשטח.