GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ראובן ריבלין: גבינה, בשר, כל מה'.
ראובן ריבלין: אמרו 'מה?
ראובן ריבלין: אתם נותנים לתרנגולות שלנו לאכול את האוכל שהילדים שלנו צריכים לאכול ואסור להם לאכול?
ראובן ריבלין: ' מיד טלפנו לקולחוז השני, אמרו 'קומורץ, מה אתם נותנים לתרנגולות שלנו לאכול?' אמרו 'מה פירוש מה אנחנו נותנים להם?
ראובן ריבלין: אנחנו נותנים להם לאכול דרייק, את כל הזבל', אמרו 'מה?
ראובן ריבלין: לתרנגולות שמייצרות את הביצים לילדים שלנו אתם נותנים לאכול זבל?
ראובן ריבלין: ' טלפנו לקולחוז השלישי של יהודים, אמרו להם 'כך וכך היה פה, כך וכך היה שם, תדעו שאתם.
ראובן ריבלין: ..'.
ראובן ריבלין: באו אל היהודים, אמרו 'קומורץ, מה אתם נותנים לתרנגולות שלנו לאכול?
ראובן ריבלין: אמרו 'נגיד לכם את האמת, אנחנו נותנים להם כסף, שייקנו מה שהן רוצות'.
גיא נתנאל: אני גם ממחסום ארז.
גיא נתנאל: העסקתי קרוב למאה עובדים, עסקנו בטקסטיל, ייצרנו לכל המוטיבים המובילים בארץ, מקסטרו עד דונה ג'יי וכאלה.
גיא נתנאל: אחד הדברים שלי נורא עצוב פה לשמוע זה שאני, מפונה גוש קטיף, אני גר בניצן, והיום אני כן חושב להשתקע פה, במרחב ניצנים, של מה שאנחנו מפתחים, ואני מבין היום, שאני, כמועצה שלי, אין לי אפילו דריסת רגל כתעשיין.
גיא נתנאל: אחד הדברים שיותר חשובים לתעשיין, ופה למִנהלת סל"ע, זה המיקום הפיזי, כמו שהגדיר אותו פה חבר הכנסת ריבלין, כי בסוף אני...
גיא נתנאל: היום אני לא יכול לעשות טקסטיל בארץ, אז נעשה דברים אחרים.
גיא נתנאל: לקח לי זמן, אכלתי את כל הכסף והכל נכון וזה בעיה שלי בסוף, כי אני החלטתי להיות יזם במדינת ישראל.
גיא נתנאל: דרך אגב, היינו בארז דווקא באיזה שהוא, אני הגעתי לארז ב-95' עם כל האידיאולוגיה היפה הזו של 'בסוף הכלכלה תנצח את הבלגן', אני בא מהתחום ה...
גיא נתנאל: במילואים שלי שאני נלחם בהם, אני הבנתי שבסוף מה שיגרום לאותו פועל להגיע לעבודה זה הפרנסה.
גיא נתנאל: ואחרי שהיה את הסכם אוסלו אנחנו היינו באמת באופוריה מאוד מאוד יפה וגדולה, וזה כן חלק מהעניין, ובסוף העסקתי מאה אנשים, שוואלה לא השתתפו במעגל הלחימה הקרוב הזה.
גיא נתנאל: הרבה אנשים יכולים לדבר על זה בכל מיני כיוונים, אבל מערכת היחסים שנוצרה שם היתה מדהימה ואפרופו חברי הכנסת הנכבדים שרצו להציג את האי-יציבות של האזור למול כל העולם, בהתכתשות, באו לארז, ובאמת היה שם דו קיום, אמיתי, לא וירטואלי.
גיא נתנאל: דרך אגב, אחת הסיבות שפה מתעקשים החברים הנכבדים כן להיות ביחד, כי לנו גם היו את הפתרונות היצירתיים האמיתיים, לצורך העניין שיקוף.
גיא נתנאל: באו ואמרו לנו 'יש לכם בעיות קשות עם המפגעים?
גיא נתנאל: ' אמרנו, אנחנו כיזמים שמים פה כסף כדי שתהיה את מערכת השיקוף הכי טובה שיש.
גיא נתנאל: כמה אז רצו?
גיא נתנאל: שניים-שלושה מיליון שקלים?
גיא נתנאל: אמרנו 'אנחנו מוכנים לעשות את זה.
גיא נתנאל: ' אני מקבל את העקרונות פה שמנחה חבר הכנסת ריבלין שאומר 'חבר'ה, אנחנו צריכים לקבל מה שהיה לנו', כי מה לעשות, בסוף, אני, אם אני רוצה לעשות איזה שהיא רישיטינג למה שאני עושה, ואני עושה אותו היום, לי זה עולה טונות של כסף, טונות של כסף, בעוד שאם היה לי את המבנה שלי, הייתי חוסך עלויות.
גיא נתנאל: אפרופו, ראש המועצה היקר, אנחנו, לדעתי, אם היינו כן מתכוונים לכאן וכתושב המקום וכמותי, כולנו הרי, מרכז החיים שלנו היה ארז, ארז-אשקלון זה כלום.
גיא נתנאל: כשאתה רוצה להעתיק אותי לאזור נועם, יש לזה מבחינתי הרבה משמעות.
שי חרמש: מבחינה טכנית, המרחק מארז לאשקלון הוא המרחק---
גיא נתנאל: הייתי בנועם.
גיא נתנאל: אחד הדברים שאנחנו נתקלים בהם היום זה גיוס עובדים.
גיא נתנאל: מיסטר פרנקל פה מכתת את רגליו בכל האזור.
גיא נתנאל: בסוף יש לנו בעיה של גיוס עובדים.
גיא נתנאל: אני אומר לך, אני היום מנסה להשיג כימאי לאשקלון, לא לנועם, אף אחד לא מוכן לבוא אליי.
גיא נתנאל: למה?
גיא נתנאל: 'בוא'נה איפה אתה נמצא בכלל?
גיא נתנאל: ' יש לנו את הבעיות שלנו, לכן אחת המטרות היתה כן להתחבר פה, גם לחזק את המועצה, פעם אחת, לחזק אותה אמיתית, כי בסוף אותם אנשים שיושבים פה ישימו כסף, בין אם זה עכשיו ובין אם זה עוד חמש שנים, לא משנה, אנחנו נשים כסף, פעם אחת.
גיא נתנאל: פעם שנייה, אנחנו מייצרים במעגל הרחב יותר תעסוקה.
גיא נתנאל: אני אתן לך דוגמה, היסעים, אוכל, קבלנים, נכנסים.
ראובן ריבלין: כל דבר, כל שלושה מייצרים מקום עבודה.
גיא נתנאל: אנשי השירותים של ארז היו לא פחות מהאנשים שעבדו שם, כי בתכל'ס היו שלושה, חמישה בעלי מפעלים, אבל מסביבם הרבה אנשים שעבדו.
גיא נתנאל: אני חושב שזה אינטרס של המועצה פה כן לבוא ולקדם את העניין הזה.
גיא נתנאל: אני מסכים שנועם זה מקום זמין, אבל צריך גם לחשוב עלינו כאנשים שבסוף בונים עוד פעם מחדש.
גיא נתנאל: עכשיו, בוא תבנה עוד פעם מחדש, תיכנס לכל המנגנון הזה של גיוס עובדים, תשמע, זה לא פשוט.
גיא נתנאל: צריך לקחת בח---
שי חרמש: אתה מוכן לחכות---
גיא נתנאל: אני לא יודע.
עמירה דותן: ההחלטה היא שלכם אבל אני חושבת שאת אותה ישיבה, אם אנחנו מדברים שנועם הוא הכיוון שאתם מתכווננים אליו, תיקחו את הזמן לחשוב על זה.
עמירה דותן: בואו ניסע למועצה של נועם ונעשה את הדיון שם, כולל האם יש ישימות לכח אדם כזה או אחר.
עמירה דותן: אני כתושבת באר שבע, אמנם לפני הרבה מאוד שנים, זוכרת כמה אנשים טובים חיכו לעבוד במקום ולא לנסוע למקומות אחרים.
גיא נתנאל: אפרופו תל שבע, רהט-להבים.
גיא נתנאל: יש שם אזור תעשייה, דרך אגב המחיר לקרקע, עד כמה שאני מבין---
שי חרמש: וגם הוא יעמוד ריק עכשיו עשרים שנה.
עמירה דותן: אז יכול להיות שזה כיוון.
עמירה דותן: מה שאני אומרת, קחו החלטה, ברגע שהחלטנו שאתם הולכים הלאה יחד ואנחנו לא מחכים כאן ואנחנו מבינים את המשמעויות, ואנחנו הולכים למשהו שהוא כבר קיים שזה נועם, או אתם רוצים רהט-להבים?
עמירה דותן: רהט להבים, אבל משהו שהוא כבר קיים.
אלימלך ליאוניד: או אשקלון.
עמירה דותן: אשקלון?
עמירה דותן: אשקלון, אתם לא צריכים אותנו, אשקלון, אתם יודעים מה קורה, כמה זה עולה, תגמרו את החשבון, אתם לא צריכים אותנו.
אלימלך ליאוניד: אם המדינה לא תעזור לנו, אנחנו לא נוכל לגמור את החשבון.
עמירה דותן: המדינה לא עוזרת באשקלון.
עמירה דותן: זה אשקלון, אין מה לעשות.
שי חרמש: תבין דבר אחד, אני מוכן ללכת עם חבר הכנסת ריבלין על ערך כינון, אני לא אלך עם ראובן ריבלין על אתרי קרקע מועדפים באזורי מרכז הארץ.
עמירה דותן: חבר הכנסת חרמש, אנחנו מנומסים.
שי חרמש: אני לא מנומס, כי אני גר פה.
עמירה דותן: לא בגלל זה, אבל לא משנה.
עמירה דותן: אבל אני חושבת שהדיון כאן והמקום שבו החלטנו, כי אני באמת חשבתי שבחוף אשקלון יש מקום שאנחנו הולכים פיזית ללכת לראות, ואז מחליטים ימינה, שמאלה, מה עושים וכולי.
עמירה דותן: עכשיו שמענו את המציאות ואני חושבת שגם התקדמנו בזה שאנחנו רואים, זה no go, מה שנקרא.
עמירה דותן: no go זה no go.
עמירה דותן: עכשיו איפה כן go?
עמירה דותן: אתם תחליטו.
עמירה דותן: או כל אחד לבד.
יאיר פרג'ון: לא, אין שום אזור מאושר.
עמירה דותן: לא, אנחנו חס וחלילה לא אומרים נו נו נו, אלא זאת המציאות.
ראובן ריבלין: מבקיעים, האזור הזה לכמה אנשים נותן את הפתרון?
עמירה דותן: זה קטן, וגם פרטי.
עמירה דותן: אמר יוסי, זה כבר פרטי, זה לא לעניין.
עמירה דותן: גם לא הייתי מציעה ללכת לשם.
עמירה דותן: תחליטו אתם, אתם רוצים שנלך לנועם?
עמירה דותן: נלך למועצה המקומית של נועם, של נתיבות.
עמירה דותן: ניקח את משרד התעשייה המסחר והתעסוקה וכל מי שקשור.
עמירה דותן: רהט-להבים?
עמירה דותן: נלך לרהט להבים.
עמירה דותן: בואו נחליט על זה בשבוע-שבועיים הקרובים, נעשה דיון המשך על פי החלטה שלכם ונקדם.
שי חרמש: אני אומר ככה, יחיאל זוהר מהמפלגה שלי אמר דבר אחד, יחיאל זוהר, ראש העיר הטוב ביותר בכל הנגב, אני יודע על מה אני מדבר, הוא יודע לטפל ביזמים, הוא יודע לפתח תעשייה, השירותים נהדרים.
ראובן ריבלין: התעשייה התפתחה יפה.
ראובן ריבלין: אזור התעשייה בנתיבות.
שי חרמש: זו עיר משגשגת היום.
שי חרמש: תסתכלו על שדרות, תסתכלו על נתיבות ועל אופקים.
ראובן ריבלין: השאלה אם רוצים, הם צריכים עובדים שהם---
עמירה דותן: יוסי, שאלה נוספת היא האם אתם ממשיכים יחד ומי אתם?
יוסי דיין: כולנו ממשיכים רק ביחד.
עמירה דותן: ממשיכים יחד.
עמירה דותן: כי אני שומעת שכל מיני אנשים רוצים משהו אחר.
עמירה דותן: ממשיכים יחד, אוקי.
שי חרמש: במקביל איזה רכבת שהולכת לנסוע לאשקלון, שדרות, נתיבות, אופקים.
שי חרמש: אמנם היא תהיה גמורה ב-2012, אבל---
ראובן ריבלין: אני יכול לומר לך שזה הדבר היחידי שאני יכול להבטיח לך, שממשלה שלא תעשה את זה---
שי חרמש: לא יוותרו לה, חבר הכנסת ריבלין יגיד לך.
ראובן ריבלין: ודאי שלא, הנושא הזה של הרכבת הוא דבר שיקוים במלואו.
שי חרמש: ניסו לגעת בזה השבוע, פרצה מהומה מקיר לקיר.
שי חרמש: לא ייתנו לגעת בזה.
איציק עוזר: רשמתי לי כמה הערות.
איציק עוזר: קודם כל, לגבי המענקים לתעשייה.
איציק עוזר: מר אלקין, רק שתדע, אתה לא מודע לזה, כי עד היום לא דיברנו על זה, אבל יש גם במסגרת חוק יישום תכנית ההתנתקות, מענקים לתעשייה.
זאב אלקין: השאלה אם זה מביא אותם לערב כינון בסוף.
איציק עוזר: אני אומר לך לא.
זאב אלקין: אם אתה אומר לי לא, יש בעיה.
איציק עוזר: לא, זה לא מה שאמרתי, אמרתי לך שיש מענקים---
ראובן ריבלין: לא, אתה לא יכול לתת יותר ממה שהחוק מאפשר לך.
ראובן ריבלין: אתה רק תתנגד לחוק שאנחנו נקיים אותו.
ראובן ריבלין: אנחנו נמצא את הדרך.
שי חרמש: אגב, חבר הכנסת ריבלין, מר שרגא ברוש השיג סל הטבות מיוחד לנועם, של 200 מיליון שקל.
עמירה דותן: אני יודעת וברוש אמר להם את זה כשהם ישבו לפני שנה וכמה חודשים, אצל ברוש, יחד איתי.
ראובן ריבלין: אנחנו יכולים לעזור במה שאנחנו יכולים.
עמירה דותן: אבל מר איציק עוזר מדבר, אני רוצה לשמור על זכותו.
איציק עוזר: דבר נוסף, דיברו פה הרבה לגבי הפיצויים.
איציק עוזר: אני רוצה לצטט משהו שנאמר בוועדה הזו על ידי פרופ' סדן.
איציק עוזר: רק שתדעו, פרופ' סדן, לא אנחנו שכרנו, כל המפונים שכרו אותו בתור יועץ.
איציק עוזר: מפוני ארז שכרו אותו בתור יועץ.
ראובן ריבלין: אני, בלי ששכרו אותו, רוצה לשמוע מה הוא אמר.
איציק עוזר: פרופ' סדן אמר שיהרגו אותו, זה לא ממש הציטוט, יהרגו אותו כאן סביב השולחן, אבל הפיצוי שניתן בארז הוא פיצוי הוגן.
ציון ברכה: הוא היה שיכור באותו יום.
איציק עוזר: יכול להיות, אני לא שילמתי לו, אתה שילמת לו.
ראובן ריבלין: הם יחזירו לך כסף, מה אתה רוצה?
ראובן ריבלין: תבנה להם את המבנים בנועם והם יחזירו לך כסף, כל אחד שקיבל.
איציק עוזר: דבר נוסף, לגבי כל מיני אמרות שנאמרות---
עמירה דותן: רגע, רגע.
עמירה דותן: ראשית, אנחנו לא מעליבים, אלא רק מי שיושב ליד השולחן, כך ששיכור/לא שיכור, הוא לא כאן, אז לא לדבר עליו.
עמירה דותן: את עצמנו אנחנו יכולים להעליב, אבל ליד השולחן רק את מי שיושב פה.
איציק עוזר: אני רוצה להגיד עוד משהו אחד בקשר להעתקה קהילתית דווקא.
איציק עוזר: זה נכון מה שנאמר במכתב, אנחנו לא מכירים בדבר כזה כקהילה עסקית.
איציק עוזר: הנושא הזה נדון בבג"צ, נדחה בבג"צ, פנו אלינו 50 פעם, אין דבר כזה 'קהילה עסקית', יש עסקים, כל עסק מתנהל בדרך כלכלית בפני עצמו.
איציק עוזר: זה הכל, וזו ההתנגדות הראשית שלנו בנקודה.
ראובן ריבלין: אבל היה מזרח תיכון חדש, שדיבר על פארקים תעשייתיים, על תעשייה קולקטיבית---
איציק עוזר: אף אחד לא אומר שאחד מהאנשים שיושבים פה לא יכולים ללכת לפארקים תעשייתיים.
גיא נתנאל: לכולנו יש את אותו מאפיין, זה מה שאתה לא קולט.
גיא נתנאל: לכולנו יש את אותה בעיה.
גיא נתנאל: שכולם לא יכולים להקים את עצמם במקומות אחרים, מה לא ברור פה?
ראובן ריבלין: זו תעשייה עתירת כח אדם, חבל על הזמן.
גיא נתנאל: אנחנו מדברים על בעלי הקרקע שהשקיעו המון המון כסף ובסוף יושבים פה אנשים מכובדים ואומרים לך 'אני לא יכול להקים את המבנה שלי'.
איציק עוזר: גיא, תעשייה עתירת כח אדם, הפתרון שלך, מה שאתה מחפש, זה לא---
דורון שלומי: זה לא הבעיה שלך.
ראובן ריבלין: תבנה לו את המקום אחד לאחד.
גיא נתנאל: התשתית, שהושקע בה המון המון כסף.
עמירה דותן: איציק, בעניין של אין דבר כזה, זה מה שאנחנו קובעים.
עמירה דותן: מה זה אין דבר כזה?
עמירה דותן: זה הרי לא כתוב בשום תורה מסיני.
איציק עוזר: אין דבר כזה.
איציק עוזר: מישהו מכיר משהו מקביל לקהילה עסקית?
ראובן ריבלין: הם מחויבים לפי החוק להיפרד?
ראובן ריבלין: בא רובי ריבלין, במסגרת פרטית, אומר להם, 'אני אשים את כולכם כאן, תבנו את הבתים שלכם'.
איציק עוזר: יפה, במסגרת פרטית.
ראובן ריבלין: אתה רק תבנה להם את הבתים.
ראובן ריבלין: אתה רק תבנה להם את הבתים, זה הכל.
עמירה דותן: מר שלומי דורון רצה להעיר משהו.
עמירה דותן: לא רוצה?
עמירה דותן: הוא עייף מהדיבורים.
דורון שלומי: לא, עייף מהדיבורים.
דורון שלומי: אנחנו יודעים שלצערי הרב מִנהלת סל"ע, יש להם---
יצחק שפריר: מתוך ניסיוני אנחנו בדרך כלל אוהבים לאבד את כל הידע ששילמנו בעדו ביוקר.
יצחק שפריר: הרי אני יודע שעוד מעט יפרח פה השלום, ייקח חמש שנים, ייקח עשר שנים.
יצחק שפריר: לא משנה כמה זמן, אז יבואו השכנים שלנו לידינו ואיזה מוטי יצטרך להעסיק אותם, ואז בואו נבנה להם אזור תעשייה, ואז מה שיקרה שאני משוכנע שישפכו על זה פי עשר כסף ממה שאפשר לעשות היום.
ראובן ריבלין: כי אז יהיה חזון.
יצחק שפריר: כי אז יהיה תקציב צבוע, זה חשוב והכל, לא יספרו את הכסף.
יצחק שפריר: חשוב לעשות את זה מהר.
יצחק שפריר: אנחנו מוכנים לעשות אזור תעשייה משותף, הידע איך להשיג פלסטינים קיים פה, אם המדינה רוצה שהכל ילך לאיבוד אז גם אפשר.
יצחק שפריר: אבל כל זה עולה כסף.
איציק עוזר: זו הנקודה העיקרית, הם רוצים אזור תעשייה לפלסטינאים.
איציק עוזר: תגידו את זה.
עמירה דותן: איציק, הוא יכול לרצות.
עמירה דותן: הוא באמת רוצה, אבל בינתיים זה לא יוצא.
יצחק שפריר: היה לי מפקד בצה"ל, יוסף מעין, הייתי עוד סמל ראשון צעיר, ואז הוא אמר לי 'אלוהים ברא אותנו שאנחנו תמיד מסתכלים קדימה ולא רואים את קצה האף', אבל כשאתם מקבלים החלטות, אל תקבלו החלטות שהן קרובות לקצה האף, תסתכלו קדימה.
יצחק שפריר: תשחקו שחמט, אל תשחקו דמקה, אני מנסה ליישם את זה, אבל בכל מקום איפה שאני נתקל רוצים לשחק דמקה, ושח לא יודעים לשחק.
אלימלך ליאוניד: בתור דוגמה אני רוצה לספר.
אלימלך ליאוניד: אני יזם מאזור התעשייה ארז שהחזקנו, אני נמצא שם משנת 90', אני כבר שם באותו מפעל, לא החזקנו פלסטינאים, החזקנו עולים חדשים מאשקלון מנתיבות, משדרות, ועבדנו יפה, וכשפתאום סגרו את אזור התעשייה, אמרו שזה בגלל העובדים הפלסטינאים וזה גם אנשים שבאו בלי מקצוע, בלי שפה, בלי ידע, והחזקנו את זה.
יאיר פרג'ון: חשוב לי להדגיש פה את העניין לחברים היקרים באזור התעשייה שאין פה איזה שהיא מחשבה, חס וחלילה, להפריע למישהו לשקם את עצמו בחוף אשקלון.
יאיר פרג'ון: אני הצגתי את הראייה, לשיטתך, לטווח ארוך, איך המועצה הזאת רואה את עצמה וצריכה לראות את עצמה כדי להתקיים כמועצה אזורית עצמאית כלכלית.
יאיר פרג'ון: הכתמים האלה, שראינו בכל מיני מקומות, שלמדנו להכיר אותם יחד עם גדעון, לא יביאו לנו שום תוחלת כמועצה אזורית, כמערכת שרוצה לראות את עצמה לעתיד.
יאיר פרג'ון: מה גם שאף אחד מהם לא מאושר, מה גם שבוועדה הארצית רוצים להרוג את כל הכתמים הקטנים האלה.
יאיר פרג'ון: אז אני אומר לגדעון ולחברים שלנו במליאה, מה אנחנו מתכתשים עם כל הכתמים הקטנים שכולם רוצים להרוג אותם.
יאיר פרג'ון: כלומר במועצה הארצית זה מגיע וזה נופל.
יאיר פרג'ון: בוא נחשוב מערכתית, מפה אנחנו בתוך העסקה המשותפת עם העיר אשקלון שמקבלת תמיכה מאסיבית של משרד הפנים.
יאיר פרג'ון: מפה בא העניין ולא ברמה של נגד יוסי, שהוא שכן וחבר, או ברמה שלך, לכן יש את הבעיה האמיתית והכואבת שפה העניין מערכתי, של המדינה, שצריכה לתת פתרון.
יאיר פרג'ון: אני עד הרגע הזה לא ידעתי שלא קיבלתם מטר עבור מטר.
יאיר פרג'ון: לדעתי, זה מה שאתם צריכים לקבל, מה שחבר הכנסת ריבלין אומר כבר מהבוקר.
יאיר פרג'ון: היה לך 600 מטר סככה, תקבל 600 מטר סככה, ולא את השקלים, כמו הסיפור של היהודים בקולחוז, קחו את הכסף, תעשו מה שאתם רוצים.
יאיר פרג'ון: זה לא מתאים הסיפור הזה בכל מקום.
יאיר פרג'ון: בעניין שלכם, הבעיה היא כואבת, הבעיה היא אמיתית, הבעיה דורשת פתרון, פתרון של המדינה, לא של המועצה האזורית.
יאיר פרג'ון: חס וחלילה.
יאיר פרג'ון: המועצה רוצה את הנושא הזה, אבל עד שלנו יהיה את האזור המסחר, ייקח עוד כמה שנים טובות.
יאיר פרג'ון: אתם כבר שלוש שנים תקועים וצריך להתקדם עם העניין הזה.
יאיר פרג'ון: אז אל תראו את זה ברמה האישית, אני חייב להסתכל, לשיטתך, ואמרת את זה לפניי, להסתכל קדימה ולא מתחת לאף כדי לתת פתרון עכשווי, מיידי---
ראובן ריבלין: יכול להיות שלהבים יותר טוב.
שי חרמש: שם עוד אין כלום, חבר הכנסת ריבלין.
שי חרמש: זה רק איתור שטח.
ראובן ריבלין: אם אין כלום, זה לא טוב.
איציק חנניה: שי, ברשותך, אנחנו עוד מתחילים כבר לעשות עבודות עפר.
איציק חנניה: ואני אומר שאנחנו נקדם בברכה אם הם ירצו לבוא גם ללהבים.
איציק חנניה: משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה יקבל בברכה.
ראובן ריבלין: החלום לקבל מקום באזור אשקלון בתנאים של אזור חוף אשקלון הוא חלום שלא קיים.
עמירה דותן: נגוז הבוקר, נכון.
ראובן ריבלין: כולם דיברו פה בפתיחות לב.
ראובן ריבלין: כנראה צריך לקיים את הישיבות מחוץ לכנסת.
עמירה דותן: חברים, קודם כל אני רוצה להודות לך ראש המועצה, על האירוח שלך.
עמירה דותן: בחרנו ביום של צום, אז אנחנו נבוא אליך ביום לא של צום שתוכל לארח אותנו בכבוד.
יאיר פרג'ון: האמת היא שבדרך כלל יש שפע של פירות על השולחן.
ראובן ריבלין: אנחנו מכבדים את חברינו הצמים ולא אוכלים.
עמירה דותן: דבר שני, אני מודה על הפתיחות, על היושר ועל העובדה שהדברים נאמרו גם מאהבה, גם מרצון וגם מרצון להסתכל קדימה.
עמירה דותן: הכדור חוזר אליכם, חבריי היקרים.
עמירה דותן: אנחנו, כוועדת המשנה, רואים אתכם כקבוצה.
עמירה דותן: נקרא לזה קהילה, נקרא לזה לא יודעת איך, איך שקוראים לזה, זה לא תורה מסיני, זה מה שאנחנו מחליטים הרי לעשות, ולכן אנחנו נמשיך לטפל בכם כקבוצה ומצפים מהמנהלת לעשות את אותו דבר.
גדעון בר לב: אני רוצה לציין רק שהשוק אירופי זה קהילה אירופית נקרא גם.
עמירה דותן: אנחנו רוצים לקבל מכם החלטה ומבחינתי כמה שיותר מהר, כי אנחנו באמת זזים לאט מדי, איפה אתם רוצים לראות את עצמכם, ואז את הישיבה הבאה נעשה במקום שבו בחרתם ונזמין את כל האנשים שקשורים לדבר הזה, כדי לקדם את ההחלטה שלכם צעד אחד אופרטיבי קדימה ואני מאוד הייתי רוצה שזה יהיה בהקדם האפשרי כדי שנוכל באמת לעשות את הדברים ולכנס את האנשים ולקדם את זה קדימה.
יוסי דיין: קודם כל אני מודה לחברי הכנסת שבאו למקום הזה, כל הכבוד.
יוסי דיין: וראש המועצה, זה שהתאכזבנו, התאכזבנו, כי אנחנו ציפינו שראש המועצה רוצה בכל אופן אזור תעשייה שיהיה---
עמירה דותן: הוא רוצה, אבל הוא אומר לך את האמת.
עמירה דותן: יוסי, הוא רוצה, הוא חכם והוא אומר את האמת ואת זה לא כולם אומרים לכם.
עמירה דותן: ולכן, יוסי, תעריך את זה.
שי חרמש: כן, הוא הגון לגמרי.
עמירה דותן: לא כולם אומרים את האמת וצריכים להעריך את האמת.
עמירה דותן: אחרת ייקחו אתכם באף, כמו שלקחו אתכם.
יוסי דיין: טוב, אנחנו קצת נשב עם החבר'ה ואני מבקש לכנס כמה שיותר מהר לכנס אותנו בחזרה.
עמירה דותן: תנו לנו תשובה ולפי זה נדע---
ראובן ריבלין: תנו תשובה ואנחנו נפעל.
יוסי דיין: יש עוד דברים נוספים, שבמעמד זה מִנהלת סל"ע מתעלמת מלתת לנו כל מיני אינפורמציות או דברים שאנחנו רוצים לקדם.
יוסי דיין: עד ה-15.8 יש הגשת תביעות.
עמירה דותן: חבר הכנסת אריאל טיפל בזה.
יוסי דיין: היום זה צריך לעלות לוועדת השרים.
יוסי דיין: היום גם החוק שלנו עולה לוועדת שרים.
עמירה דותן: לא, הוא לא עולה, כי יש לנו את ועדת העבודה.
יוסי דיין: זה רשום בוועדת שרים.
אורי אריאל: ברשות היושבת ראש, משפט על זה.
אורי אריאל: המצב הוא שזה נפל בפעם הראשונה בגלל שמִנהלת סל"ע הסבירה שאין צורך בחוק.
אורי אריאל: הם הסבירו את זה על דבר אחר, מה שהם חשבו שתהיה בעיה זה הוועדות המיוחדות ואז הם מצאו סידור עם משרד המשפטים שכל מי שכבר הגיש, אז הזמן שהוא ישב בוועדה הרגילה לא ייספר לו.
אורי אריאל: אז כאילו יש לו עוד חצי שנה, או שנה.
אורי אריאל: תלוי כמה זמן הוא ישב שם.
אורי אריאל: אני בוויכוח איתם, כי אני חושב שמי שלא הגיש עד היום, לא צריך ללכת לבתי משפט.
אורי אריאל: הם אומרים, שלוש שנים, בזה תם העניין, לבתים נתנו לכולם, לאנשים נתנו לכולם, לא גמרנו---
ראובן ריבלין: הם לא שינו את מצבם, סל"ע לא שינה את מצבו לרעה.
אורי אריאל: שאלתי לגבי תעשייה, עסקים, דברים כאלה 'לא יודעים', 'אתם לא יודעים למה אתם סוגרים את השער?
אורי אריאל: ' החוק מדבר על הארכה של שנתיים, אמרתי להם 'אני מוכן שזה יהיה הוראת שעה, אני מוכן לקדם את זה בממשלה, אני מוכן בכל התנאים, זה לא עניין של ויכוח פוליטי', הם לא רוצים.
אורי אריאל: זה עולה היום בערעור של שר המשפטים שאמר 'טוב, אני מבין, אני לא יודע למה התנגדו, אני לא רוצה עשרים שנה, אבל שנתיים, נראה'.
אורי אריאל: אז הוא מעלה את זה.
אורי אריאל: עכשיו, האם זה יעבור, כן או לא, אני לא יודע, זה תלוי אולי בעבודה של כולנו.
אורי אריאל: אני לא---
ראובן ריבלין: חוק ההתיישנות על גירוש אנשים מביתם זה עשרים שנה, תאמר להם.
אורי אריאל: כי עדיין המִנהלת מתנגדת.
אורי אריאל: תומר עכשיו תפס אותי תוך כדי הישיבה, לא הארכתי בדיבור בגלל הישיבה, הוא אמר לי שאולי נדחה את זה, הבעיה היא שהמושב הזה של הכנסת נגמר.
עמירה דותן: אין, זה הפעם האחרונה, זו גם ישיבת שרים אחרונה.
אורי אריאל: השבוע האחרון זה השבוע הזה.
עמירה דותן: לישיבת שרים, כן.
אורי אריאל: ולכן, אני אומר גם לאיציק, שבטח גם יהיה מעורב בזה, לדחות את זה פירושו לדחות את זה לעוד ארבעה חודשים שזה אחרי התאריך הקובע.
אורי אריאל: אז מה הועילו חכמים בתקנתם?
אורי אריאל: אני רק יכול לבקש, פעם אחת אני פונה למִנהלת סל"ע, למר איציק עוזר, ואני אומר 'חברים, אל תתעקשו', זה לא חוק שעולה אגורה אחת, זה לא מטיל עומס מנהלי, זה "סתם" התחשבות באנשים.
אורי אריאל: סתם במרכאות.
אורי אריאל: צריך להתחשב בהם ואני לא אומר שאתם לא מתחשבים, אני יודע את דעתו של רענן, אני יודע שלא הכל אצלכם.
אורי אריאל: דבר שני, אני פונה אל חברי הכנסת ואל החברים האחרים, מי שיכול לדבר עם חברי ועדת השרים לחקיקה שכן יתמכו בזה, אז אני אודה לכם.
אורי אריאל: אני לא יודע מי יושב שם, אני לא עשיתי חלוקת עבודה, אני מתנצל, אבל מי שיכול בדרך עוד לדבר, אז שיעשה את זה.
עמירה דותן: רגע, גם אם זה נגיד נופל, אז אנחנו יכולים להעלות את זה אחר כך.
עמירה דותן: אז נעלה את זה השבוע.
אורי אריאל: אנחנו יכולים להעלות, אבל אז תהיה השאלה אם יש תמיכה או אין תמיכה.
ראובן ריבלין: הקואליציה צריכה לומר שהיא מסכימה, מה זה?
יאיר פרג'ון: מלה אחת.
יאיר פרג'ון: אנשי המִנה
יאיר פרג'ון: לת, מדברים פה על בקשה להאריך לשנתיים את האפשרויות לשקם את האנשים.
יאיר פרג'ון: יש לנו פה מושב נתיב העשרה שהוא היה מהפינוי של 82', עד היום משבצות הקרקע שלהם לא הושלמו/ זאת אומרת עדיין המדינה חייבת להם משבצות קרקע, זאת אומרת לבוא ולבקש עוד שנתיים בשבילם.
יאיר פרג'ון: .., תגידו את זה.
אורי אריאל: בחוק סיני, דרך אגב, לא היתה מגבלה של זמן.
אורי אריאל: אנשים הגישו גם אחרי שמונה ועשר שנים וקיבלו את כל הטיפול.
אורי אריאל: אני מודה לראש המועצה, למועצה, סגן ראש המועצה, לכולכם.
ראובן ריבלין: אני מציע לך, אדוני ראש המועצה, לדבר על אזורי תעסוקה ולא אזורי תעשייה.
יאיר פרג'ון: צודק.
ראובן ריבלין: כי אזורי תעשייה לא יאשרו להם פה.
עמירה דותן: אנחנו סיימנו.
עמירה דותן: אני מחכה לתשובה מכם.
ראובן ריבלין: תודה רבה ליושבת הראש.
עמירה דותן: אנחנו רוצים היום להמשיך את הדיונים על ישובי הקבע ואמר נכון דורון שיש הרבה על השולחן לכן נהיה ממוקדים וניתן לכל אחד מישובי הקבע עד 20 דקות כדי שנוכל באמת להספיק את כולם.
עמירה דותן: אברך את אבי הלר שהוא היום ממלא מקום והוא החליף את דודו במחוז דרום.
עמירה דותן: אלה נעליים גדולות להיכנס אליהם.
עמירה דותן: דודו הוא ממש איש אהוב עלינו אבל אני בטוחה שתעשה את זה בהצלחה רבה והמון המון בהצלחה.
עמירה דותן: אבי פרחן תמיד שהוא איתנו האורות ממוקדים לאבי פרחן.
עמירה דותן: אנחנו רוצים אבל לפני הכול להודיע שביום רביעי הבא, 30 ביולי בשעה 09:00 ישיבת הוועדה בחדר הזה המכובד במליאתה.
עמירה דותן: בבקשה זבולון.
זבולון אורלב: ביום רביעי בשעה 09:00 בבוקר תתקיים ישיבה.
זבולון אורלב: תקבלו הזמנות בדרך הרגילה והמקובלת ועל סדר היום זה הקמת ועדת חקירה ממלכתית בכל הקשור לטיפול במגורשי גוש קטיף.
זבולון אורלב: זה כבר מופיע בסדר היום הרשמי של הוועדה באינטרנט.
זבולון אורלב: מ-09:00 עד 11:00.
זבולון אורלב: יכול להיות שנגמור את זה תוך חצי שעה.
עמירה דותן: אני ברשותו של חברנו, בכל זאת לא הייתי מתחילה מנווה ים, אני רוצה להתחיל עם דברים שהדיון בהם התחיל כבר לפני כמה שבועות.
עמירה דותן: אני מקווה שנגמור אותם מהר.
זבולון אורלב: אבל אל תשימי את אבי פרחן אחרון.
עמירה דותן: באמצע, כמו שוקולד.
עמירה דותן: כמו הממרח הטוב של השוקולד באמצע הלחמנייה.
עמירה דותן: ולכן אני חושבת שנתחיל עם מה שהיה כאן ב-17 ביוני, דיברנו על תלמי יפה ואז איתי אמר שניתן שבועיים זמן, תוך שבועיים הדברים צריכים להתארגן, והיו שני דברים, החסמים שדיברתם עליהם ובמקביל דברים מלשכת ראש הממשלה, אז אם אתה מוכן איתי לעדכן אותנו.
עמירה דותן: אולי הכל נגמר כבר.
איתי אהרונסון: אישור הסוכנות התקבל.
איתי אהרונסון: אפרת שטראוס, מנהלת מחוז ירושלים אמרה לי שהיא תבוא לדיון הזה והיא אמרה לי שהיא תבוא עם תשובה סופית האם הישוב תקין מקובל מבחינתם לכול דבר ועניין.
איתי אהרונסון: תיכף היא תבוא ואני מקווה לשמוע ממנה שמבחינתם הישוב הזה בסדר, אבל אני מאמין שגם אם יש איזה עיכוב קל זה לא עניין גדול.
איתי אהרונסון: עם הנושים אנחנו בקשר אינטנסיבי, לוחצים חזק מאוד בשביל לגמור את ההחלטה שנדרשת.
איתי אהרונסון: היתה שם סיטואציה עם בנק חקלאות.
איתי אהרונסון: אני לא אכנס לפרטים, זה יותר מדי מורכב.
איתי אהרונסון: מי שירצה לשמוע את זה בפירוט, הזמן יקר פה מדי בשביל להיכנס לפרטים האלה אבל הסיטואציה שם היתה שבנק חקלאות העמיד איזשהן דרישות שהן היו ממש מיותרות על דברים לחלוטין פרוצדוראלים, שום דבר מהותי.
איתי אהרונסון: ביקשנו מנושה אחר שיכנס לתמונה והוא לקח את זה על עצמו והוא מאמין שהוא יצליח להסדיר את הבעיה.
איתי אהרונסון: אז עוד לא הסתיים אבל הכיוון נראה חיובי.
איתי אהרונסון: אלה שתי הנקודות העיקריות.
איתי אהרונסון: הסוכנות, אני מקווה שאפרת באופן פורמלי זה בסדר האישור שהתקבל והחלטת המשקם אני מקווה שבימים הקרובים הניירות יהיו מוכנים וכל מה שנשאר לרוץ קדימה.
איתי אהרונסון: יהיה צורך לקבל את החלטת המשקם, יהיה צורך ללכת לראש הממשלה לעשות תיקון של ההסכם אבל זה כבר ביצוע, זה כבר לא הבעיות לשבת ולהסכים על הניסוחים.
עמירה דותן: מה שזכור לי וגם מה שהיה בתוך הפרוטוקול זה שהפנייה לראש הממשלה תיעשה במקביל לנושא.
איתי אהרונסון: הסיטואציה היא כזו.
איתי אהרונסון: אני רוצה לפנות לראש הממשלה במצב שבו אנחנו אומרים לו, כבוד ראש הממשלה הנה, זה המתווה שאנשים מבקשים, אנשים מבקשים עוד כסף.
איתי אהרונסון: הצמדה למדד.
עמירה דותן: אבל יש המון כספים שהולכים לדבר הזה.
איתי אהרונסון: הם ביקשו הצמדה למדד.
איתי אהרונסון: הסכום היה נומינלי.
איתי אהרונסון: אנחנו אמרנו שאנחנו מוכנים לבקש מראש הממשלה אישור להצמדה למדד.
איתי אהרונסון: וכמובן שצריך מראש הממשלה אישור להארכת תוקף ההסכם.
איתי אהרונסון: אבל הפנייה לראש הממשלה תהיה אחרי שגמרנו עם הבנקים ואנחנו יודעים בדיוק מה אנחנו מבקשים.
איתי אהרונסון: כל זמן שאנחנו לא יודעים בדיוק מה אנחנו מבקשים אז אי אפשר לעבוד במקביל.
עמירה דותן: אני רוצה ללחוץ לגבי לוח זמנים כי ראיתי שהשבועיים שאז חשבנו שזה הרבה זמן.
איתי אהרונסון: אני אמרתי שבשיתוף פעולה עם עורכי דין יעילים אני מאמין שאפשר יהיה להגיע לשבועיים.
איתי אהרונסון: לא לקחתי את זה על עצמי.
איתי אהרונסון: אמרתי שנדרשים פה שלושה צדדים.
איתי אהרונסון: היתה פה איזושהי חוסר יעילות, לא מצידנו, לא היה יום שלא דחפנו את הדבר הזה.
עמירה דותן: אבל גם אמרנו שהוועדה מוכנה.
איתי אהרונסון: יזומנו עורכי הדין הרלוונטיים מהצדדים שמולם העניין הזה צריך להתקדם.
איתי אהרונסון: אני מבין שהם לא זומנו.
איתי אהרונסון: עורכי הדין של בנק חקלאות שאיתו התעוררה איזו בעיה, נושים.
שושנה שץ: אני דיברתי גם עם שאול ראובני וגם עם מוקה והבנתי שהסוכנות אישרה וכל מה שנשאר זה עניין פרוצדוראלי שנוח מבנק חקלאות צריך לחתום.
שושנה שץ: ודיברתי עם מוקה.
שושנה שץ: מוקה אמר לי, תוך יומיים שלושה זה יוסדר.