GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גדעון בר לב: אבל למעשה אפשר לומר יותר מזה, וגם מה שעלה שוב במועצה הארצית, מר שמאי אסיף אמר, 'רבותיי, מה שיש בתכנית המתאר המחוזית, זה ראוי שאנחנו נאשר.
גדעון בר לב: מה שלא, לא כל כך רוצים לאשר' וכל האזור הזה, שאנחנו מדברים עליו, הוא אזור שמאושר לאזור תעשייה בתכנית המחוזית, מפה ועד פה.
עמירה דותן: על זה אנחנו מדברים כרגע.
ראובן ריבלין: זה לא המציאות, זה המציאות התכנונית.
עמירה דותן: כן, אבל זו תכנית ריאלית.
ראובן ריבלין: זו המציאות התכנונית מטעם המועצה האזורית שלה שייך בכלל הנושא שאנחנו מדברים.
גדעון בר לב: עכשיו אנחנו מדברים על מבקיעים שהוא הכי קרוב---
אליעזר יעקב: ראובן ריבלין הבין שזו המועצה האזורית.
אליעזר יעקב: אתה אומר שזו המועצה הארצית?
ראובן ריבלין: המועצה האזורית יוזמת, כי היא מחפשת לעצמה מקומות, בלי שום קשר לתפקיד של הוועדה הזו, שתפקידה הוא לטפל בנושא של המפונים מגוש קטיף ומעזה וכל הדברים הנוגעים בדבר, כמו ארז, ואתם באים ומציגים לנו את הרצונות שלכם לבוא ולתפקד כמועצה אזורית שבה יש גם אזורים תעשייתיים.
ראובן ריבלין: את זה אנחנו מבינים.
ראובן ריבלין: אז יש לכם כל מיני תכנונים והאדריכל מתכנן הערים מסביר לנו בצורה הברורה ביותר, שיש לכם הרבה רעיונות, אבל הקשיים ליישם אותם או לאשר אותם הם כאלה שהם לא נותנים פתרון לאנשים הנחמדים שנמצאים פה, אלא אם כן הם יאושרו.
ראובן ריבלין: הבנו את התמונה.
ראובן ריבלין: אני מציע שנתחיל להתקדם לגבי הנושאים שאנחנו רוצים לטפל בהם ולהביא אותם---
עמירה דותן: וזה נושא הדיון שלנו.
עמירה דותן: אני חושבת שקודם כל משרדי הממשלה יגידו לנו איפה הם עומדים.
איציק חנניה: הישיבות האלה לגבי מציאת שטח חלופי למפוני ארז, גוש קטיף, היו כבר במשרד שלנו כמה וכמה פעמים ולפי מיטב הבנתנו, האנשים הנכבדים רצו לעבור לאזור תעשייה כקומפלקס אחד, לקלוט את כל המפונים, ולא לפזר אותם באזורים.
איציק חנניה: תתקנו אותי אם אני טועה.
איציק חנניה: היו כמה חלופות וכל החלופות שהצענו להם בזמנו לא התאימו להם.
איציק חנניה: מה שאני יכול לומר, אנחנו, משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, לא מעודדים להקים אזור תעשייה חדש.
איציק חנניה: בסקרים שלנו לאורך כל אזורי העדיפות הלאומית, באזורי התעשייה שאנו מטפלים, יש לנו כ-20,000 דונם זמין להקצאה ולכן לבוא ולפתוח היום אזור תעשייה חדש, שדורש משאבים כספיים עצומים, לא נוכל לעמוד בזה.
איציק חנניה: בטח ובטח לא בתקציבים שיש לנו כיום מאגף התקציבים לגבי תשתיות.
איציק חנניה: התקציבים שאנחנו מקבלים הם לגבי פיתוח אזורי תעשייה קיימים.
איציק חנניה: אם רוצים להחליט להקים אזור תעשייה חדש, אז אני אומר, אנחנו צריכים לקבל תקציב צבוע למטרת הקמת אזור התעשייה.
איציק חנניה: כלומר משרד האוצר יגיד 'יש לכם פה 50 מיליון להקים אזור תעשייה חדש בנפרד מהתקציב שיש לכם לתשתיות', משום שמהתקציב שיש לנו לתשתיות, יש לנו חובות ליזמים, ששילמו הוצאות פיתוח, ואנחנו חייבים לפתח ולהשלים את כל המגרשים שהקצינו להם.
איציק חנניה: כך שלבוא ולדבר על אזור תעשייה חדש, המדיניות של המשרד היא שלילית, לצערי הרב, משום שיש מצד אחד היצע גדול של מגרשים פנויים ומסיבה שנייה, מסיבות תקציב, שאנחנו לא נוכל לעמוד בזה.
איציק חנניה: המסר הזה נמסר לאדונים הנכבדים בכמה ישיבות שהיו אצלנו ובאנו---
ראובן ריבלין: מי מהאדונים הנכבדים?
איציק חנניה: קודם כל הנציגים של היזמים, נציג הוועד של היזמים.
איציק חנניה: הם היו בישיבות אצלנו כמה פעמים.
איציק חנניה: אני הייתי במִנה
איציק חנניה: לת סל"ע כמה פעמים באותן הישיבות מהסוג הזה.
איציק חנניה: פחות או יותר הם מכירים את המסר שלנו בקטע של קרקע.
איציק חנניה: הוא הציע מבקיעים, היות וזה תב"ע מאושרת, ורק צריכים להשקיע בתשתיות, אנחנו שם נהיה מוכנים, אבל זה לא נותן את הפתרון, זה אזור תעשייה קטן וחבל להתמקד על אזור קטן, כי זה גם לא יענה על הדרישות שלהם, ואז שוב, בעוד שנתיים-שלוש, תגידו 'חבר'ה, נתתם לנו משהו, זה קטן, לא מספיק, לא מתאים', חבל להשקיע שם את הכספים.
עמירה דותן: חבר הכנסת חרמש, מאחר והוא חי את---
ראובן ריבלין: מה הם רוצים, כקהילה?
ראובן ריבלין: ארז רוצה לעבור כמו שהוא?
שי חרמש: אני רוצה לתת רק חמש דקות לחברי הכנסת, כי אלה שחיים פה, חיים את הנושא הזה יחד איתי כבר עשרות שנים.
שי חרמש: זו מועצה שגדלה בנכות כבר 50 שנה, ולא באשמתה.
שי חרמש: קרו פה כמה מהלכים שמשפיעים בעצם על המציאות שנמצאים בה כרגע מפוני גוש קטיף, שהם תוצר של העניין ולא הסיבה של העניין.
שי חרמש: המועצה הזאת, בימיו של אריה דרעי, עמדה בפני פירוק.
שי חרמש: היתה תכנית סגורה ומסודרת להעביר את הקיבוצים הדרומיים לשער הנגב, להעביר את המושבים לאזור באר טוביה ולכיש ולגמור את הסיפור של המועצה האזורית פה.
שי חרמש: בשלבים מסוימים היו דיבורים עם ראש המועצה הקודם על איזה שהוא רעיון של חיבור למועצה אזורית חוף אשקלון לעיר אשקלון, כחלק מאיזה עסקה שלא יצאה לפועל.
שי חרמש: בדרך היתה יוזמה להקמת תחנת הכח הגדולה, ושם היתה ההחמצה הגדולה ביותר.
שי חרמש: ראש המועצה הקודם קודם ששמע על תחנת כח, אמר 'רבותיי, זה מלכלך, אני לא רוצה את זה', עיריית אשקלון הבינה את העניין, לקחה את תחנת הכח, הזיזה אותה 500 מטרים צפונה, העשן נופל על זיקים, כרמיה ויד מרדכי, וההכנסות של הארנונה נופלות באשקלון.
שי חרמש: אם לא נגמר עוד הסיפור הזה, פרשת צומת סילבר היא אולי הגדולה מכולם.
שי חרמש: העברת שטחים לצורך מסחר, מועצה אזורית חוף אשקלון נרדמה בשמירה, עשתה החלפת קרקעות, זה היום הכנסות הארנונה במיליונים.
שי חרמש: אני אתמול בערב קפצתי לאייס שמה, לקנות משהו, דיו למדפסת, לא מצאתי חנייה---
ראובן ריבלין: זה היה בתקופה של בני וקנין?
שי חרמש: היתה מציאות שאשקלון באותם ימים היתה עיר חזקה ביותר, עם ניהול יוצא מן הכלל טוב.
שי חרמש: מר בני וקנין, אגב, היה המנהל הכללי של העירייה, הוא לא היה ראש עיר, זו היתה אחת הדוגמאות לעיר משגשגת ופורחת עם הכנסות עתק.
שי חרמש: לעיר הזאת יש נמל נפט, לעיר הזאת יש תחנת כח, לעיר הזאת יש שני אזורי תעשייה, לעיר הזאת יש אזור מסחר.
שי חרמש: אין הרבה ערים בדרום, אם בכלל, עם תשתית כלכלית.
שי חרמש: .. בית מלון יש בקושי, הולידיי אין קצת שורד עכשיו, לכן לא אמרתי בתי מלון.
שי חרמש: זאת עיר עם יכולות כלכליות קולוסאליות.
שי חרמש: בימים האלה ממש, יש לנו אמירה פוליטית שחבר הכנסת ריבלין אולי ישמח לשמוע אותה, מר מאיר שטרית הקים אד הוק 13 ועדות חקירה לענייני גבולות להעברת הכנסות, לא גבולות שטחים, אלא העברת הכנסות, בין מועצות אזוריות לבין ערים, ערב הבחירות, וחבר הכנסת ריבלין מבין למה.
שי חרמש: אם הוא לא מבין, אני אסביר לו אחרי זה.
שי חרמש: אני הייתי מצפה שבמקום 13 יהיו 14,
יאיר פרג'ון: יש, אנחנו נכנסנו לזה.
שי חרמש: דקה אחת.
שי חרמש: במקום 13 יהיו 14, ובקונסטלציה אחת יבינו שהתירו מועצה אזורית חסרת כל נכסים כלכליים עם עיר על ידה עם יכולות כלכליות ענקיות.
שי חרמש: זה תיאור הרקע פה כרגע.
שי חרמש: תחנת הכח, 2 אזורי התעשייה והמרכז המסחרי.
שי חרמש: במציאות הזאת, אם הייתם שואלים את מר סילבן ששון כרגע מה שאומר נציג משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה מקצועית מקובל עליי, כל הפתרונות פה הם פתרונות אילוץ ואינוס של מועצה אזורית שפשוט לא נותנים לה לנשום.
שי חרמש: כי אם היו נותנים לה לנשום, היו אומרים לראש המועצה 'אדוני היקר, בוא תהיה שותף בהכנסות עם אזור התעשייה הדרומי' ובא לציון גואל, לא היתה שום בעיה.
שי חרמש: באזור התעשייה שדרות-שער הנגב, אזור התעשייה ספירים, ושותף לשדרות ושער והנגב.
שי חרמש: בנועם נמצא אזור תעשייה ענק, ריק, כבר 10, 12 שנה, עוד בימי חבר הכנסת רן כהן, נתיבות, אופקים, מרחבים, בני שמעון ושדרות.
שי חרמש: כלומר, הקונספט בנגב, אין בכלל חוסר באזורי תעשייה, יש שפע תשתיות שהשקיעו, מאות מיליונים ועומדים ריקות.
שי חרמש: לדעתי הבעיה צריכה להיפתר פה לא בלדחוף בכח ביד מרדכי.
שי חרמש: ביד מרדכי הולך להיות מחלף, רכבת, כביש מהיר.
שי חרמש: כשיפרוץ השלום ההיסטורי עם מצרים ועם עזה, בכלל ידהרו שם באוטוסטרדות, כל האזור הזה אין לו שום תוחלת מקצועית ותכנונית.
שי חרמש: הפתרון שלנו צריך להיות, לדעתי, לבוא ולדרוש היום בדיון בוועדה כזאת או אחרת, שתוקם ועדת חקירה לחלוקת הכנסות בין אשקלון לחוף אשקלון, שחוף אשקלון תהיה שותפה לאזור התעשייה הדרומי, יש באזור התעשייה הדרומי מספיק מקום ליוסי הזה וליוסי הזה ולכל העולם ואשתו.
ראובן ריבלין: בדיוק כמו קיסריה ואור עקיבא.
שי חרמש: יש כאלה עשרות.
שי חרמש: יש בגליל, צחר, הקונספט של חנויות מכולת ובאסטות זה דבר מוטרף לגמרי, ומסכנה מועצה אזורית חוף אשקלון לפי התיאור שאמרתי כרגע, שאונסים אותה בפתרון עקום, לא נכון, לא ראוי, בגלל שאין לה שום בסיס כלכלי בכלל לקיים את הדברים האלה.
שי חרמש: עד כאן דבר המשורר.
עמירה דותן: לא, עכשיו תקדם אותנו צעד אחד קדימה לנושא שלנו.
עמירה דותן: אתה אומר, יש את האזור באשקלון וזה מבחינת האנשים שיושבים כאן ורוצים לחזור חזרה לעסקים שלהם, במקום ארז, זה המקום שלדעתך הוא אופטימלי.
שי חרמש: אבל הוא חייב לבוא בהגינות, גם היום לדאוג לחלוקת הכנסות---
שי חרמש: כי הדחף פה הוא מכורח---
עמירה דותן: הבנו, אבל זה פתרון.
שי חרמש: זה הכל אלתורים פה.
ראובן ריבלין: יכול להיות שפה, על האזור התעשייה של אשקלון, אתה מחבר אותו, אחר כך אתה מחלק את---
שי חרמש: אין, זה משיק גדר לגדר, משלים לאשקלון.
ראובן ריבלין: במקום לקחת פה את ה-70 דונם, אתה יכול להמשיך למעלה או להמשיך לתוך אשקלון וליצור את כל... השאלה עכשיו רק מה אתם רוצים, זה הכל.
ראובן ריבלין: זה הרבה יותר הגיוני, תיקחו את ההכנסות.
עמירה דותן: בבקשה, מר דיין.
יוסי דיין: היות ואני שוחה בזה כבר שלוש שנים, אז אני חושב שאני יודע מה שאנחנו רוצים.
יוסי דיין: נתחיל מאזור מבקיעים שזה אזור פרטי, שאנחנו לא יכולים לקחת את זה, כי התושבים שם מדברים על מחירי עתק ואין לנו אפשרות לדבר איתם.
ראובן ריבלין: זה לא קרקע מינהל?
יוסי דיין: זה כבר שלהם היום.
יוסי דיין: הם מדברים על סכומי עתק, בייחוד החבר'ה החדשים.
יוסי דיין: ניסינו.
יוסי דיין: אזור יד מרדכי – היינו שמחים, אבל שם הולך להיות בלגן, אז אי אפשר.
יוסי דיין: דיברתי דווקא עם מרכז המשק ביום שישי בערב על הנושא.
יוסי דיין: שם כנראה שלא.
יוסי דיין: מדרום לאשקלון, מדרום לאזור התעשייה אשקלון, זה המקום המתאים ביותר, לדעתי.
יוסי דיין: צריך להגדיל אותו ולמקד אותו, שזה יהיה בתחום שיפוט של מועצה חוף אשקלון ולא דווקא של אשקלון.
יוסי דיין: אנחנו מבקשים להיות בחוף אשקלון.
עמירה דותן: זה על דעת כולכם, גם כן?
עמירה דותן: זאת אומרת שזה מקובל.
עמירה דותן: איך אנחנו עושים את זה?
איציק חנניה: תראי, בכל זאת מדובר פה---
ראובן ריבלין: עכשיו תסביר לנו למה, בעקבות מה שאמרת לנו קודם, הוא לא מתאים.
איציק חנניה: קודם כל, מה שאמרתי קודם---
ראובן ריבלין: כי זה בדיוק מה שאתה אמרת.
עמירה דותן: נכון, אתה כיוונת אותנו.
איציק חנניה: פה מדובר עכשיו על להרחיב את אזור התעשייה הדרומי של אשקלון, להרחיב אותו.
עמירה דותן: הוא קיים.
איציק חנניה: הוא לא קיים, הוא לא מוכן ל---
עמירה דותן: אבל הוא קיים.
איציק חנניה: יש שטח.
ראובן ריבלין: השטח קיים מאז ימי בראשית.
איציק חנניה: אני שוב אומר---
איציק עוזר: אני יכול לעזור לך?
איציק חנניה: לא, למה?
איציק חנניה: אני יכול לומר את זה.
עמירה דותן: הוא מסתדר יפה.
איציק חנניה: אני לא חוזר ממה שאמרתי ואני שוב אומר, מדובר בהקמת אזור תעשייה חדש, למרות שהוא צמוד לאשקלון הדרומית.
איציק חנניה: חברים, מה שאני אמרתי בראשית דבריי, והדגיש את זה גם חבר הכנסת שי חרמש, יש מספיק אזורי תעשייה בארץ עם מגרשים זמינים להקצאה, והזכרנו גם את נועם.
איציק חנניה: נכון שהאזור הזה צמוד לאזור קיים, אבל בשביל לפתח אותו, אני שוב צריך לשפוך שם הרבה הרבה כסף ואנחנו לא מעוניינים---
ראובן ריבלין: הוא צמוד, ממש כל התשתיות צמודות.
ראובן ריבלין: יש לך את אזור התעשייה של אשקלון, שהוא לא של המועצה האזורית, אפשר להסתדר עם המועצה האזורית לצורך שיקומם של---
איציק חנניה: אבל אני צריך לפתח אזור תעשייה חדש.
איציק חנניה: נכון שהוא צמוד לקיים---
יוסי דיין: למה לא באים לשם---
עמירה דותן: סליחה, שלוש שנים אנחנו שומעים על נועם, או לפחות שנתיים, אני שומעת על נועם ולנועם אף אחד לא רוצה להגיע, זה לא ריאלי כרגע.
איציק חנניה: לא, אז תרשו לי לעדכן אתכם, ברשותכם.
איציק חנניה: לנועם כן מגיעים, יש כבר איזה 12 יזמים.
איציק חנניה: יש בעיה אחת בנועם עם המת"ש משום שמשרד הבריאות לא מוכן לתת טופס 4 עד שלא יתחילו את העבודות במת"ש ולשמחתי הרבה, ממש בימים אלה מתפרסם המכרז, יש את התקציבים המיועדים לכך ואני מאוד מקווה שברגע שיתחילו הטרקטורים לעבוד על המת"ש משרד הבריאות ייתן את האישורים שלהם, ויש היום יזמים שכבר שילמו את הוצאות הפיתוח וגמרו את ההסכמים עם מינהל מקרקעי ישראל, רק מחכים שנושא המת"ש יקרום עור וגידים וייראו שהוא עובד.
איציק חנניה: ברגע שהוא עובד, יבואו גם יזמים לשם.
איציק חנניה: נכון, הוא נסחב שלוש שנים---
עמירה דותן: אל"ף, אני מאוד שמחה ומאחלת לנועם לפרוח.
עמירה דותן: עכשיו, מאחר והם תוצר, או תוצאה של מה שקרה בעניין של ההתנתקות בעזה, אני חושבת שצריכים גם לכבד את הוויה דלורוזה שהם עוברים בשלוש השנים האחרונות, והם, אני לפחות שמעתי, אלא אם זה השתנה כרגע, הם לא מוכנים לחכות לנושא של נועם.
עמירה דותן: אני חושבת שצריכים לשמוע את מה שהם אומרים וללכת איתם.
עמירה דותן: כמו שאנחנו לא רוצים לעגל את הריבוע במקום אחר, אנחנו לא רוצים לעגל את הריבוע גם עבור החיים שלהם.
עמירה דותן: אני חושבת ששלוש שנים לחכות זה די והותר.
עמירה דותן: עכשיו אני מבינה שלא נקים עבורם אזור תעשייה חדש, זה שמעתי גם מסל"ע, גם מכם, ואנחנו כולנו מכבדים את זה.
עמירה דותן: אתה אמרת בדבריך שהיום הכספים הם עבור פיתוח הקיים, הרחבתו, פיתוחו וכולי, ולא לעשות שום דבר חדש.
עמירה דותן: עכשיו השאלה היא איך קוראים למה שאנחנו רוצים כרגע לעשות.
עמירה דותן: כי אם באמת יש אזור תעשייה של אשקלון ויש לו ספיח שהוא ממש צמוד גדר ואנחנו יכולים לקרוא לזה פיתוח הקיים ולא הקמת דבר חדש, ובזה לתת לאנשים האלה את האפשרות לחזור חזרה לעסקיהם.
ראובן ריבלין: הכי זמין.
עמירה דותן: זה זמין, זה אפשרי וקדימה, לסגור עניין.
ראובן ריבלין: כולם מסכימים.
עמירה דותן: וכולם, מסכימים.
עמירה דותן: ואז גם פה, עם הפטנט של חבר הכנסת שי חרמש, שאני לא מבינה אותו, אבל כל מי שיושב כאן בחדר כנראה כן מבין אותו, יכול גם לעזור למועצה האזורית שבה אנחנו היום מתארחים.
עמירה דותן: אז איך אנחנו עושים את הרעיון הזה?
איציק חנניה: תראי, גברתי, אני שמעתי את זה והבנתי.
איציק חנניה: לתת פה את הסכמת המשרד, אני לא יכול לתת.
איציק חנניה: אני צריך להביא את זה בפני המנהל הכללי.
ראובן ריבלין: זה נשמע בעיניך הגיוני, בתור האיש הבכיר במערכת המקצועית?
איציק חנניה: זה יכול להישמע הגיוני, אבל זה די עושים עם מעקפים.
ראובן ריבלין: זה הכי הגיוני.
ראובן ריבלין: לא היה צריך אפילו לעמוד על יד המפות יותר מאשר שבע דקות, כדי להבין.
ראובן ריבלין: עכשיו תסביר לנו למה זה בלתי אפשרי.
איציק עוזר: לא, זה לא בלתי אפשרי, אני רק רוצה לעדכן אתכם.
איציק עוזר: לפני למעלה לשנתיים הוצע לוועד מתיישבי ארז בדיוק... אני מסכים עם מה שחבר הכנסת חרמש אמר, במאת האחוזים.
איציק עוזר: הציעו להם את אזור התעשייה, לקחת שטח באזור התעשייה הדרומי, סיכמו איתם דברים, סוכם אפילו על מחיר, ראש העיר הסכים.
יוסי דיין: לא סוכם שום דבר, לא מסתדר.
איציק עוזר: אני ראיתי את הפרוטוקולים, יוסי, הסכימו לבוא לקראתכם אפילו במחיר, יש שני דברים שלא הסתדרו.
איציק עוזר: אחד, החלקים שעיריית אשקלון יכלה להקצות באזור התעשייה הדרומי הם היו בני 30 דונם, במגרשים של 30 דונם, ובעלי העסקים התנגדו לזה.
איציק חנניה: מה הם רצו?
איציק חנניה: זה לא היה קומפלקס אחד.
איציק חנניה: כמו שאמרתי בהתחלה, הם רצו שיהיה קומפלקס אחד לכל המפונים ובמצב הנוכחי באשקלון לא ניתן לעשות את זה.
איציק עוזר: ודבר נוסף שהם רצו ועיריית אשקלון לא הסכימה זה הקמת מנהלה נפרדת.
איציק עוזר: שאלנו אותם למה אתם מתעקשים שזה יהיה כחתיכה אחת?
איציק עוזר: ואמר מישהו שיושב כאן, אמר 'אנחנו רוצים לגדר את האזור כדי להביא את הפלסטינאים מעזה'.
איציק עוזר: שם זה נפל.
איציק עוזר: באותו רגע אמרו 'אוקי, הבנו, תודה רבה'.
איציק עוזר: זו היתה הנקודה.
איציק עוזר: הפתרון הזה, מה שאתם מציעים כאן, קיים כבר שנתיים.
איציק עוזר: אני פשוט השתתפתי בדיון, אז אני יודע.
עמירה דותן: כלומר, הפתרון אפשרי.
איציק עוזר: בתוך אזור התעשייה הדרומי, מה שמפותח בחתיכות של 30 דונם, קיים.
עמירה דותן: לא, אבל אנחנו מדברים כרגע על תוספת לאזור התעשייה.
איציק עוזר: אני לא מדבר על התוספת, אני מדבר ספציפית על מה שהיה כבר שנתיים, זה בדיוק אותו הדבר.
ראובן ריבלין: הוא שם כל התשתיות, מה הבעיה?
איציק עוזר: התשתיות קיימות באזור התעשייה.
איציק עוזר: אתם מדברים כרגע על אזור נוסף מעבר לאותו אזור תעשייה.
עמירה דותן: מר יוסי דיין, תסביר לנו, או מישהו מטעמך, בבקשה.
יוסי דיין: היו לנו דיונים עם עיריית אשקלון, כמו שהיו לנו דיונים עם מבקיעים וכמו שהיה לנו דיונם גם עם נועם, בין השאר, ורצינו מתחם משלנו.
יוסי דיין: נכון, רצינו מתחם שלנו.
יוסי דיין: יש שם 30 דונם, יש שם 10 דונם, 5 דונם, אנחנו צריכים לפחות 200, 250 דונם, לפחות, כדי להחזיר את האנשים שלנו.
יוסי דיין: מבחינת המחיר לא הסתדרנו, עירית אשקלון לא מוכנה לרדת במחירים.
יוסי דיין: בשטח שהם רצו לתת לנו, השטח של ה-30 דונם וכולי, הוא לא מסודר, הם צריכים לעשות שם פיתוח כדי לחלק אותו גם, וזה עולה הרבה כסף, אז הם לא מסתדרים, הם לא יכולים לעשות את זה.
יוסי דיין: אם אנחנו נלך צמוד לאזור תעשייה, שיש שם שטחים, שזה יהיה שייך לחוף אשקלון, אני חושב שאפשר יהיה להסתדר.
יוסי דיין: עם עיריית אשקלון אי אפשר להסתדר.
יוסי דיין: אי אפשר להסתדר.
עזרא דביר: תקרא לילד בשמו, גם הארנונה.
יוסי דיין: בסדר, כל המסביב הזה.
ציון ברכה: למה לא תתנו לנו יותר צפונה?
ציון ברכה: לכיוון אשדוד?
עמירה דותן: אני רוצה שנבין.
עמירה דותן: חבר'ה, אני רוצה שנבין את המקום שבו אנחנו עומדים.
עמירה דותן: המקום שבו אנחנו עומדים, לא יעשו עבור קהילת העסקים של ארז מקום חילופי חדש.
איציק חנניה: אנחנו מדברים על גוש קטיף וארז, אנחנו לא מדברים רק על ארז.
עמירה דותן: אז אני אומרת ככה, התשובה היא שמקום חדש לא ייבנה.
עמירה דותן: אנחנו צריכים למצוא את הדרך שבה אנחנו משתמשים בקיים, מרחיבים אותו, מפתחים אותו, כי זה כן על פי משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, חלק מהדברים שאפשר לעשות---
איציק חנניה: אני צריך לבדוק אותו.
עמירה דותן: כן, אבל אמרת בהתחלה שהכסף שיש לכם היום זה כדי לשפר את הקיים ולפתח אותו.
עמירה דותן: לא לעשות דברים חדשים.
איציק חנניה: נכון.
עמירה דותן: פה בנושא הזה אנחנו יכולים לתפוס שלוש ציפורים במכה אחת.
עמירה דותן: אחת, לפתח את הקיים, להגיד לחוף אשקלון שהיא שותפה ולא רק מה שנקרא נוכשל פריק, וכמובן נותן פתרון לאנשים שיצאו מגוש קטיף ומארז.
עמירה דותן: אז יש לנו פה שלוש אוכלוסיות שנהנות, אם אנחנו טיפה יותר רגישים וגמישים בהבנת המציאות.
ראובן ריבלין: אשקלון יכולה להינזק.
ראובן ריבלין: אשקלון יכולה להיפגע במידה כזו או אחרת.
ראובן ריבלין: אשקלון, צריך לכפות עליה את זה, אם בכלל, אבל אשקלון זה בעיה של המִנהלת ושל משרד הפנים ושל כל מיני דברים שאי אפשר לבוא ולומר שכולם נהנים.
ראובן ריבלין: יש את המועצה האזורית, שאם יעבירו לה את השטחים, היא נהנית, המתיישבים מקבלים רצף טריטוריאלי של האזור שלהם ומשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה נמצא במקום שיש לו אזור תעשייה ושהוא לא צריך ליצור איזה שהן יצירות חדשות.
ראובן ריבלין: סל"ע, אני עוד לא הבנתי, האם סל"ע משתתפת?
איציק עוזר: מה הרלוונטיות שלה?
ראובן ריבלין: אין לה שום רלוונטיות?
עמירה דותן: סל"ע כאן יושבת כאילו כפו עליה לשבת כאן
עמירה דותן: משום שהיא כתבה מכתבים שהיא לא שותפה לעניין הזה, אין לה עניין בזה.
עמירה דותן: אפשר גם להקריא---
ראובן ריבלין: אני אומר לך איך סל"ע נכנסת לתמונה, כתוצאה מחוק פינוי-פיצוי.
ראובן ריבלין: אם למשל בא מינהל מקרקעי ישראל ודורש סכומים מעבר לסכומים שהמתיישבים יכולים לתת אותם, המגורשים, אני מדבר.
ראובן ריבלין: אם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה בא ואומר שהוא צריך להוסיף תקציבים להסבת תשתיות---
איציק עוזר: מכח מה?
איציק עוזר: אני אסביר פה משהו אחד.
איציק עוזר: יש הפרדה מלאה---
ראובן ריבלין: כל אחד ואחד שמפונה על פי חוק פינוי-פיצוי---
איציק עוזר: קיבל פיצוי בגין קרקע.
ראובן ריבלין: קיבל כבר?
ראובן ריבלין: ופתאום מתברר שהוא קיבל פיצוי בגין קרקע ומה שמבקשים ממנו באזור דרום אשקלון ואשקלון כפול, מה הוא יעשה?
איציק עוזר: מה הרלוונטיות?
ראובן ריבלין: אתה, אין לך בעיה שהם יעברו לתל אביב.
ראובן ריבלין: אין לך בעיה שהם יעברו כולם לאזור התעשייה פתח תקווה.
ראובן ריבלין: אם הם ישיגו כסף לקנות שם מקום, אין לך בעיה.
איציק עוזר: אם זה עומד ביכולתם.
ראובן ריבלין: זאת אומרת, אתה אומר 'אני נתתי להם כסף ובזה נגמר תפקידי', אומר לך חבר הכנסת אלקין, בחוק אחר של החקלאים, שאמנם זה היה תפקידך---
זאב אלקין: אל תדרוך לי על היבלות.
ראובן ריבלין: לא, אבל ההיגיון הזה התקבל על ידי הכנסת.
ראובן ריבלין: הם נמצאים במצב שבו, אני לא מדבר כבר שהם אכלו את הכסף שלהם, שזו תהיה בעיה שתעמוד בפני הכנסות הבאות, כי אני לא רואה איך זה נפתר.
ראובן ריבלין: אבל אני אומר, אתה בא ואומר להם, 'אתם הולכים לארז, קיבלתם כסף, לכו תקנו באשקלון', והם באים ואומרים לך 'אנחנו רוצים לקנות באשקלון, זה מקובל עלינו, ואנחנו לא הולכים מצפון לאשקלון אלא מדרום לאשקלון, רק כל חלקה תעלה לנו פי שלוש מהתחשיב שאתה עשית כשנתת לי את הפיצוי', האם זה לא עניין של סל"ע?
איציק עוזר: חבר הכנסת ריבלין, לפני שנתיים ימים הציעו להם את הפתרון שאתה מדבר עליו.
ראובן ריבלין: הם טעו, לפני שנתיים ימים הם היו בהלם---
איציק עוזר: אם תיתן לי להסביר, גם תוכל לדעת.
איציק עוזר: לפני שנתיים ימים הציעו להם את הפתרון באותו סכום שבו הם קיבלו פילוי עבור הקרקע.
איציק עוזר: אז בוא נחכה עוד חמש שנים ו---
זאב אלקין: לא, מר עוזר, מה שתיארת זה לא אותו פתרון.
זאב אלקין: לא הציעו להם אזור---
איציק עוזר: זה בדיוק אותו פתרון.
זאב אלקין: כרגע מדובר על אזור משותף, נפרד.
איציק עוזר: חבר הכנסת אלקין, זה בדיוק אותו פתרון.
זאב אלקין: אבל אתה תיארת משהו אחר.
עמירה דותן: יש פה אנשים שיש להם פֶּה ויש להם עסקים.
יצחק שפריר: הפיצוי עבור הקרקע היה פיצוי נומינלי, כפי שרשום בספרים, הווה אומר שמי שבמחיר היסטורי קיבל בארז קרקע בחינם וקיבל על זה פיצוי לפנים משורת הדין, כלשהו, אז זה מה שהוא קיבל.
איציק עוזר: תן לי רגע לומר.
יצחק שפריר: תן לי רגע לומר.
איציק עוזר: לא, אתה אומר משהו שהוא לא נכון---
עמירה דותן: סליחה, מר עוזר, תכבד את הבן אדם, הוא מדבר.
יצחק שפריר: אני קיבלתי פיצוי איקס, באשקלון אני צריך לשלם 3 איקס, זה הכל, זה כל ההבדל.
יצחק שפריר: ההבדל הוא פשוט מאוד.
יצחק שפריר: בית המשפט העליון הנחה את המדינה, אני מאמין, 'תנו להם בבקשה פיצוי שיוכלו להשתקם במדינת ישראל', אז זה מן כותרת כזאת, ועד היום לצערי הרב זה נשאר כותרת, כי הפיצוי שניתן גם ליזמים, גם למשתכנים, אנחנו רואים את המציאות.
יצחק שפריר: שלוש שנים עברו, הבטחות היו שתוך שנה 'תגורו בדירות שלכם', 'תוך שנה תהיו במפעלים שלכם', גורנישט מיט גורנישט, אנחנו כל הזמן מערבבים מים, מערבבים גם לפעמים קצת אוויר, מכניסים פנימה, שיהיה קצת בועות, אבל אנחנו לא יודעים עוד כמה שנים זה ייקח, מפני שישנה הנחיה של הבג"צ, כי הבג"צ חשב שהוא מדבר לאנשים חכמים ומספיק שהוא ינחה ולא יוציא פסק דין, אבל במדינה שלנו כנראה בלי פסק דין לא הולך כלום.
יצחק שפריר: כלומר, צריכים אולי לחזור באיזה שהוא שלב לבג"צ, 'אנא תנו בבקשה פסק דין, כדי שהפקידות הבכירה תבין מה מבקשים ממנה.
יצחק שפריר: גם את קיבלת בקשה לפקידות לפני חודשיים שלושה, לקבל נתונים, לא לקבל איזה שהיא עבודה גדולה, קיבלת אותם?
עמירה דותן: אני מחכה.
יצחק שפריר: יפה, כל דבר הוא כזה, בוא נדבר, בוא ננוח, מישהו יתעורר?
יצחק שפריר: אז עוד פעם נתחיל לדבר, ועברו בינתיים שלוש שנים, ומישהו אמר לי בצחוק 'אתה רוצה תשובות?
יצחק שפריר: ' סליחה על הביטוי, אבל 'תלך למישהו שהוא היום צמח, אולי הוא ייתן לך תשובה'.
יוסי דיין: וזה מפיו של סגן אלוף, עובד מט"ק לשעבר.
אדי טל: כל התעשייה בארז, כולה, היתה מבוססת על כח אדם זול.
אדי טל: אנחנו צריכים לדעת בעצם על מה אנחנו מדברים.
אדי טל: אם תיקחי היום את כל התעשיינים שיצאו מארז ונדבר על הפיצוי שקיבלנו, שאתה כל הזמן מדבר עליו, 40,000 דולר, והמדינה מכרה ב-120,000 דולר, אז אל כל הזמן---
איציק עוזר: לא אני, סליחה---
אדי טל: תדייק במה שאתה אומר.
אדי טל: המדינה במכרזים שלה, 120,000 דולר מכרה מגרשים על ידי.
אדי טל: אני החזקתי 5.5 דונם.
אדי טל: אם אנחנו ניקח היום את כל החבר'ה האלה שיצאו החוצה, וכל אחד ילך לחפש מקום וישלם את הארנונות, אין לו זכות קיום, אף אחד לא יקנה שום דבר ואף אחד לא ייקח שום דבר.
אדי טל: בואו נקרא לילד בשמו, ניקח את הנושא של הארנונה.
אדי טל: הארנונות זה הרמאות הכי גדולה שיש פה.
אדי טל: התעשייה שלנו, שהיא משלמת ארנונה בעיריית אשקלון, זה מגיע לסכום כמו שכירות ממש.
אדי טל: את לא מתארת לך באיזה סכומים מדובר פה.
אדי טל: אנחנו, לא תעשיית היי טק, לא תעשייה מפותחת.
אדי טל: אנחנו עשינו תעשייה במשך עשרות שנים, העסקנו את הערבים, עשינו את העבודה שעשינו, והיום נזרקנו החוצה.
אדי טל: בתנאים של השוק היום, אין לנו זכות קיום.
אדי טל: אף אחד לא ייקח שום שטח, אף אחד לא ייכנס לאשקלון.
אדי טל: למה יוסי כל הזמן רוצה שאנחנו נהיה ביחד?
אדי טל: מסיבה פשוטה, אנחנו רוצים את הארנונה שלנו שתהיה ארנונה הגיונית.
אדי טל: אני נוסע לטורקיה ואני מדבר עם התעשיינים שם, אני מדבר איתם על ארנונה, הם אומרים 'מה זה ארנונה?
אדי טל: אנחנו משלמים 100 דולר לחודש בתעשייה פשוטה, וזה מה שאנחנו משלמים, מפנים לנו את האשפה.
אדי טל: מה זה הארנונה הזאת?' זו גניבה לאור היום, של תעשייה פשוטה, לוקחים ארנונות בסכומים כאלה, איזה תעשייה אתם רוצים?
אדי טל: היי טק יכול להתפתח, חקלאות מתפתחת, לא התעשייה שלנו.
אדי טל: אז כשאנחנו יוצאים היום ורוצים לקחת אזור ביחד, למה אנחנו רוצים ביחד?
אדי טל: כדי לאפשר לעצמנו לקבל איזה שהוא פיצוי על הנזק שנגרם לנו שקיבלנו סכומים מצחיקים של 40,000 דולר לדונם, והארנונה ששילמנו, יכולנו לחיות איתה.
אדי טל: אם היום אנחנו נלך וכל אחד יחפש לו מקום ותעשייה, ומדברים גבוהה גבוהה, אף אחד לא ייקח שום דבר, אף אחד לא ילך לשום מקום, כל מה שאנחנו רוצים בעצם, היות והחוק הזה הוא---
ראובן ריבלין: אתה תיתן לעצמך באותו אזור את השירותים?
ראובן ריבלין: אתה תיתן מים, אתה תיתן חשמל?
אדי טל: כן.
אדי טל: חבר הכנסת ריבלין, תאמין לי, כמו שישבנו בארז---
ראובן ריבלין: אני שואל אותך, הרי אם משלמים ארנונה באשקלון, סימן שאדם שמוכן לשלם ארנונה, הוא עושה את השיקול שלו.
אדי טל: אז יש פה בעיה.
ראובן ריבלין: אני מבין את המצוקה שלך, באותו שלב של השיקום.
ראובן ריבלין: אבל לאחר מכן, במהלך עניינים רגיל, אם אתה נמצא באשקלון, ואתה בוחר את אשקלון.
ראובן ריבלין: .. אתה יכול ללכת לנתיבות, הארנונה הרבה יותר פחותה שם.
ראובן ריבלין: אתה יכול לשים את אותו מפעל במועצה, אני לא יודעת איך קוראים למועצה---
אדי טל: כל התעשיות בורחות למושבים ואני אחד מהם, אז אין לנו זכות קיום.
אדי טל: אני כבר אומר לך, אם אני צריך לשלם 2 דולר למטר, אין לי זכות קיום.
שי חרמש: אבל יש שם קרקע בחינם, בנועם, חבר'ה, וארנונה נמוכה בנועם והבעיה היא המת"ש, אז אכלנו את החולירע הזאת כבר שלוש שנים---
ראובן ריבלין: לא, אני לא מדבר על נועם, אני מדבר בכל מקום שבו לא תשלם.
ראובן ריבלין: נגיד שמה שאתה רוצה לעשות, זה לעשות איזה שהיא אוטונומיה בתוך אשקלון שבו אתה תשלם ארנונה במחירים שאתה תקבע.
ראובן ריבלין: האם אתה תיתן לעצמך מים, האם אתה תיתן לעצמך---
אדי טל: הארנונה היא לא היגיון.
אדי טל: ארנונה, זה לא נכון.
ראובן ריבלין: מבחינת השלטון המקומי, הוא אומר 'אנחנו רוצים לגדר את עצמנו ולהיות אוטונומיה מאשקלון', מִנהלת עצמאית, אנחנו מוכנים להיות במועצה האזורית חוף אשקלון, זה אם המועצה האזורית חוף אשקלון תקבל על עצמה את כל המטלות כמועצה אזורית.
ראובן ריבלין: היא תיתן לכם את כל השירותים, אז אפשר לבוא ולומר, לוקחים את החלק מאשקלון, מעבירים למועצה האזורית חוף אשקלון ואתם מסתדרים איתם.
ראובן ריבלין: הם יכולים אחרי זה להעלות לכם את הארנונה.
יוסי דיין: שיעלו את הארנונה, נסתדר.
יוסי דיין: הארנונה באשקלון זה דבר דרקוני, אנחנו לא נוכל לעמוד בזה.