GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שוואקי חטיב: הייתי שותף בחתימת כל ההסכמים של ועד ראשי רשויות, כל הרשויות התחייבו להשוות את מענקי האיזון, ולראייה אפילו ההסכם האחרון שנחתם ב-4 בינואר 2006, שם דובר על שוויון במענקי האיזון עד מחצית 2007 וזה לא מומש.
שוואקי חטיב: נכון, הדיאגראמות שהציגו משרד הפנים אלה נתוני אמת, ואני מברך על היוזמה ועל הצד שעשה השר ומנכל"ו בשיווין בצמצום הפערים הקיימים, אם כי מצפה שימשיכו בסגירת הפערים.
שוואקי חטיב: היום הוחזרו למשרד הפנים כ-300 מליון שקלים, הייתי מצפה שהסכום ייכנס לבסיס מענק האיזון, ולא רק 150 מליון שקלים ייכנסו לבסיס לסגור פערים ולחלק את ה-150 השניים בחלוקה אחרת, דבר שיגדיל את הפערים בחזרה.
שוואקי חטיב: הייתי מצפה ממנכ"ל הפנים, ממשרד הפנים, שיחלקו את ה-150 הנותרים לפי פרמטרים אחידים בכדי לשמור במידה והפער הוא 0.6 אחוז שאני חולק עליו.
שוואקי חטיב: הלכנו לבית המשפט העליון לפני שבע שנים, אם הפער יישאר והרבה שנים ישמרו שאין פערים, אני גם אכתוב תצהיר לבג"צ ששבע שנים לא נותן את החלטתו, בסדר, הגענו סוף סוף, כל פעם שנתנו ומה שנתנו לבג"צ היום הגענו לשיווין.
אריה בר: שיישאר משהו, שבע שנים זה מעט זמן.
שוואקי חטיב: טוב תעשה זאת כתבתי לשר,ה-150 האחרים יחולקו בפרמטרים שוויוניים בכדי שהפער יישאר 0.6%.
רני פינצי: הם מחולקים בפרמטרים שיוויונים.
שוואקי חטיב: רני, אבל יגדילו לפי דעתי הצנועה.
שוואקי חטיב: אני לא כלכלן, אתה כלכלן אתה תבחן את זה.
שוואקי חטיב: הפרמטרים שאתה הולך לחלק אותם, אתה הולך לחלק אותם לרשויות העשירות.
שוואקי חטיב: יכול להיות שנפגעו בגלל שלקחת מהן חלק, בגלל שנהנו מהחלקים שלא היה מגיע להן במשך הרבה שנים ואתה מחלק.
שוואקי חטיב: גם בהסכם שחתמתי ב-4 בינואר שאלו אותי במרכז השלטון המקומי, אתה רוצה לקחת- - אמרתי לא, אני רוצה שיוסיפו כסף.
שוואקי חטיב: כל הדו"חות שחקרו את השלטון המקומי בשנים האחרונות הצביעו, ואתם גם מצביעים.
שוואקי חטיב: נוסחת גדיש דיברה על מאה אחוז, לא אחוזים ממנה.
שוואקי חטיב: אם האוצר יעביר חצי מיליארד, אז כל השלטון המקומי יראה אחרת, אבל משרד האוצר מסרב לקיים את נוסחת גדיש.
שוואקי חטיב: תמיד הוא הלך על החומרה מכל נוסחה שהקימו ביחס לשלטון מקומי ושלטון מרכזי, ולא קיימו את הנוסחה באוצר.
שוואקי חטיב: הורידו או החליטו רק 80% מהנוסחה היא טובה, וזה לא נכון.
שוואקי חטיב: אני רוצה לשים את הנתונים על השולחן, ואני מברך על דו"ח שיחקרו את זה, לא אני הכנתי את הדו"ח, שלא יגידו שאני ממילא מגויס לצד.
שוואקי חטיב: מי שהכין את הדו"ח בן בסט שהיה מנכ"ל האוצר לשעבר, הנתונים צועקים לשמיים.
אריה בר: זה שבכותרת של האיש תמיד יש פרופסור לא עושה אותו כזה מוצלח עם נתונים נכונים, מה לעשות.
אריה בר: אני רק אומר, בלי לפגוע בפרופסור.
אריה בר: חלק גדול מהנתונים לא נכונים.
שוואקי חטיב: אלה נתונים שפורסמו בכנס קיסריה הכלכלי האחרון, כאשר שר האוצר שם, כל השרים היו שם.
שוואקי חטיב: עם נתונים אי אפשר להתווכח.
שוואקי חטיב: הכנסות עצמיות לנפש ברשויות היהודיות - 3,730, רשויות ערביות 1,237.
שוואקי חטיב: הכנסות עצמיות לנפש מעסקים, רשויות יהודיות 1,287 - -
זבולון אורלב: כמה משלם האזרח לרשות המקומית.
זבולון אורלב: אתה מדבר על נפש.
שוואקי חטיב: בהחלט, פר נפש, הנתון הצועק הוא בעסקים.
שוואקי חטיב: ברשויות היהודיות 1,287 לנפש בעסקים, ברשויות הערביות 78 שקל לנפש, 1 ל-16 זה הנתון.
ראמז ג'ראיסי: הכנסות של הרשות מפוטנציאל הכנסה של הרשות לנפש ממקורות תעסוקה.
זבולון אורלב: מה אתה רוצה לומר בזה, שהם לא בודקים את ההכנסה הפוטנציאלית לחודש?
שוואקי חטיב: מה שאני רוצה להגיד כך, ברשויות החלשות בעיקר הערביות, אין אזורי תעשייה בתעסוקה שיכניסו ארנונה.
זבולון אורלב: ידידי המכובד, אני הבנתי שנוסחת גדיש לוקחת את ההכנסה הפוטנציאלית - -
שוואקי חטיב: לא.
רני פינצי: ודאי שכן.
ראמז ג'ראיסי: לוקח הכנסה נורמטיבית, לא פוטנציאלית.
שוואקי חטיב: תסלחו לי, אני מכיר את כל הוועדות למיניהן.
שוואקי חטיב: אני מכיר את המושג של הכנסה נורמטיבית שיממשו את גדיש מאה אחוז.
שוואקי חטיב: מי יקבל את החצי מיליארד.
זבולון אורלב: אם יממשו שמונים אחוז או מאה אחוזים זאת שאלה אחת.
זבולון אורלב: השאלה, איך יחולקו זו שאלה שנייה.
זבולון אורלב: מה שאומר מבקר המדינה הוא מעיר על שתי ההערות.
זבולון אורלב: הערה אחת נכונה מבוצע רק שמונים אחוזים.
זבולון אורלב: הממשלה, הכנסת, אישרו תקציב שמספיק רק לשמונים אחוזים זאת עובדה.
זבולון אורלב: השאלה היותר מדאיגה הייתה, האם מתכנסים לקראת שוויון.
זבולון אורלב: התוצאות מדברות בעד עצמן.
שוואקי חטיב: ברגע שיש לך פוטנציאל הכנסה לנפש מאזורי תעשייה בתעסוקה 1:16 לעולם לא יהיה לך שוויון בהוצאה לנפש או ברמת שירותים בשלטון המקומי.
שוואקי חטיב: רק אם לוקחים במידה ולא לוקחים את העושר הזה שממוקם במקומות מסוימים ומחלקים אותו בשוויון, שהמדינה תמצא - - -
זבולון אורלב: ענה לך המנכ"ל בנושא הזה יש כוונה שמשרד הפנים אמנם - - -
שוואקי חטיב: שמעתי את הכוונה, אבל עד שיממשו את הכוונה כולם יהודים - - - הנתון השני - שיעור הגבייה מהארנונה, וזה פוטנציאל בפועל.
שוואקי חטיב: הכנסה בפועל לאחר הנחות.
שוואקי חטיב: יש פערים בין הערבים ליהודים זה נכון, אנחנו מכירים בזה.
שוואקי חטיב: אני השתתפתי בוועדה איתה וחתמתי על זה במהלך תגבור הגבייה, אבל הפערים לא כפי שהם מצוירים לא בתקשורת ולא במשרד הפנים.
שוואקי חטיב: למשל, באשכול השני, שרוב הערבים נמצאים שם, הגבייה אצל הערבים 46%, אצל היהודים 65%, יפה, יש פער.
שוואקי חטיב: אני אומר יש פערים, אבל אותם אני יכול להסביר.
זבולון אורלב: ראש עיריית נצרת מר ג'רייסי בבקשה.
ראמז ג'ראיסי: אני חייב להביע הערכה למשרד מבקר המדינה שנענה, אני מודה באשמה, שאני פניתי וביקשתי שהנושא הזה ייבדק כי הפערים היו גדולים ועיריית נצרת היא אחת העיריות שבלי שום הגיון העיר הערבית הגדולה ביותר במדינה, עיר מטריפוליטנית, תיירותית, קיבלה רמת מימוש הנמוכה ביותר במדינה.
ראמז ג'ראיסי: התחלנו ב-2004 ב-35 אחוז, היום אנחנו ב-75 אחוז שזה עדיין רמת המימוש הנמוכה ביותר במדינה.
ראמז ג'ראיסי: זה מה שדחף אותי לפנות, כי זה היקשה עליי גם לנהל עיר כמו נצרת שאני מקבל, שאני ברמת מימוש נמוכה שזה אבסורדי וזו הסיבה שאני פניתי.
ראמז ג'ראיסי: אני רוצה להתחיל עם הדברים החיוביים.
ראמז ג'ראיסי: שאכן משנת 2004 ובמיוחד בשנתיים האחרונות משרד הפנים צמצם באופן משמעותי את ההבדלים הממוצעים בין המגזר היהודי ערבי, מחלקים גם דרוזים וצ'רקסים.
ראמז ג'ראיסי: אבל יחד עם זאת, הפערים הפנימיים שהם חלק מהבעיה הם עדיין פערים גדולים מאוד, ממצב של רשות שעל פי הנוסחה לא מגיע לה מענק איזון והיא מקבלת מענקי איזון, התהליך הוא צמצום, אבל עדיין יש כספים רבים שהולכים לרשויות שלא מגיע להם על פני הנוסחה לקבל מענק איזון והם מקבלים מענק איזון, זאת אומרת, אי אפשר לחשב את זה באחוזים.
ראמז ג'ראיסי: ורשויות אחרות שמקבלות 140 אחוזים או מעל 100 אחוזים לרשויות שמקבלות 75 אחוזים.
ראמז ג'ראיסי: אלה גם דברים שהייתי מצפה שבאותו קצב של הצמצום בממוצעים, שיהיה גם צמצום בפערים הפנימיים שהם הרבה יותר גדולים מהפערים הממוצעים בין הרשויות.
ראמז ג'ראיסי: נקודה שנייה, אני רוצה לתקן נתון.
זבולון אורלב: זה סטיית התקן?
ראמז ג'ראיסי: זאת עובדה, אם זאת לא עובדה תגיד לי, ואז אתן את המספרים שלכם לא שלי.
ראמז ג'ראיסי: דבר שני, יש בנתון שהוצג כאן עיוות מסוים.
ראמז ג'ראיסי: העיוות הוא בזה שהכניסו לקטגוריה של רשויות ערביות את כל הרשויות המקומיות ברמת הגולן, הדרוזיות.
ראמז ג'ראיסי: שכולן מקבלות אחוזי מימוש גבוהים, ולכן אם אני מנטרל אותן ומעביר אותן לדרוזים, אני מניח שהאחוז - - -
רני פינצי: כל החישובים לכל אורך השנים היו שם, אז זה לא משנה.
ראמז ג'ראיסי: לא, זה משנה כי לאורך כל השנים היה עיוות.
ראמז ג'ראיסי: זה לא משנה מהעבודה שלאורך כל השנים היה אותו עיוות.
זבולון אורלב: מר ג'ראיסי, אנא תאמר את דבריך.
ראמז ג'ראיסי: הנקודה השלישית שאני רוצה לציין אותה שגם חברי שאווקי נגע בה, התוספת של 300 מליון שקלים, מה עושים במשרד הפנים.
ראמז ג'ראיסי: 150 מליון שקלים חילקו לתהליך של צמצום הפערים והוא נמשך, 150 מליון שקלים שהם מהווים 5% מה-3 מיליארד שהם כלל המענק לרשויות המקומיות, מחזירים קיצוצים.
ראמז ג'ראיסי: ממי קוצץ?
ראמז ג'ראיסי: מאלה שהם ברמה גבוהה, זה הביא לצמצום.
ראמז ג'ראיסי: אם אני שוב מחזיר את אותו קיצוץ אז אני שוב בדלת האחורית מעלה שוב את הפערים, את הדבר הזה צריך גם לתקן.
ראמז ג'ראיסי: אני לא מסכים לעניין של חלוקת רזרבת השר לדחות אותה לאחר הפריימריז, כי תמיד רשויות, במיוחד הרשויות החלשות ראו בה כחלק מהעזרה הנוספת שמאפשר להם גם לתפקד, ומה שצריך לעשות זה לפרסם קריטריונים ברורים, שקופים, ואז לא יהיה אף אחד נכון, אני מסכים.
ראמז ג'ראיסי: אני לא בעד לדחות לנובמבר, אני בעד שיהיו קריטריונים שקופים ואז לא תהיה שום בעיה לא של פריימריז ולא של שיקולים אחרים.
ראמז ג'ראיסי: הנושא של חלוקת הארנונה, אכן זה נכון.
ראמז ג'ראיסי: אני יכול לתת דוגמה גם מנצרת, כאשר כל משרדי הממשלה הוצאו מנצרת לנצרת עילית, כאשר בניין אחד של בתי משפט משלם כ-8 מליון שקלים לשנה ארנונה, אז זה דבר שיצר או הגביר את חוסר השוויוניות במקורות העצמיים.
ראמז ג'ראיסי: אני מסכים עם הגישה של משרד הפנים שצריך לפעול להעמקת גבייה גם מים הולך לתאגידים.
זבולון אורלב: מה אחוז הגבייה אצלך?
ראמז ג'ראיסי: תלוי איך אתה מחשב אותו.
ראמז ג'ראיסי: נטו אני מגיע לכ-70%.
זבולון אורלב: וברוטו?
ראמז ג'ראיסי: בניטרול ההנחות אני מגיע קרוב ל-70%, לא מצב מזהיר אבל יחסית מצב מספיק טוב.
ראמז ג'ראיסי: גם כשלוקחים בחשבון שהרוב הוא גבייה ממגורים, ולוקחים בחשבון שרמת האבטלה היא 15% ביישוב, וחלק גדול לא מגישים בקשות בכלל כדי לקבל הנחות, אין לו שלם אז הוא גם לא טורח לבוא ולהגיש את הבקשה לקבל את ההנחה.
ראמז ג'ראיסי: צעד חשוב נעשה אבל הוא לא מספיק לדעתי.
אריה מצליח: ככלל, עצם קיומה של נוסחת האיזון דבר חשוב ביותר.
אריה מצליח: לפני שלושים שנה למעשה הכספים המחולקים אך ורק הצעות שיקולים פוליטיים, ודאי שקיומה של נוסחת האיזון זה דבר מבורך.
אריה מצליח: אגב, אנחנו לא מזהים את זה שזוהי בעיה קשה מדי של שוויוניות, והצעת מענק האיזון, הבעיה שלנו היא בעיקר התקציב שעומד כנגד מענק האיזון.
אריה מצליח: יש ועדה חדשה, ובוודאי שיהיו לה תיקונים כאלה ואחרים שגם לגביהן תהיינה ביקורות כאלה ואחרות, שהרי כמו שאמרנו אי אפשר להגיע לנוסחה מושלמת.
אריה מצליח: הבעיה תיוותר בעינה שאנחנו לא מקצים את מה שצריך להקצות וגם החטא הקדמון.
אריה מצליח: אי אפשר להגיע לשום שוויון מכל שום שוויון שהוא כאשר מקצים רק 80% או 83% ממה שקובעת הנוסחה כסף ליצירת שוויון בחלוקת סל השירותים ברשויות.
זבולון אורלב: האוצר היה שותף בגדיש והממשלה אישרה את זה נכון?
אריה מצליח: האוצר היה שותף בגדיש.
אריה מצליח: האוצר לא מגיע לועדת שיינין.
אריה מצליח: הוזכר כאן הנושא של השוויון, השוויון בין הרשויות וגם העדפת הפריפריה.
אריה מצליח: אתמול בלילה עברנו על מה שהתפרסם, אנחנו כשלטון מקומי חושבים שיש בעיה מאוד קשה בזה שמנסים לייצר איזשהו שוויון שהדבר העיקרי שעומד מאחוריו זה לקחת ממי שיש להם מארנונה ולהעביר לאחרים.
אריה מצליח: זה גם היה נכון לגבי החינוך אתמול, ונכון לגבי חלוקת הארנונה.
זבולון אורלב: בגדיש לפחות נותנים שש שנים לעשות את האיזונים האלה מחדש מה שאתמול ניסו לעשות ולכן ועדת החינוך התנגדה, זה בעצם לעשות תיקון רטרו-אקטיבי.
אריה מצליח: זה נכון גם לגבי הארנונה הממשלתית, אתה מפקיע ממנה מחר ממנה מאתיים מליון שקלים, אתה מייצר בעיה ענקית.
אריה מצליח: אני מניח שאין כוונה לקחת רשויות בריאות ולהפוך אותן לחולות.
זבולון אורלב: עמית לנג, למעשה עיקר הקושי כאן בגלל שבעצם נוסחת גדיש מבוצעת רק ב-80% ולא ב-100%.
זבולון אורלב: כלומר, לו החלטת הממשלה, לא ועדת ביקורת המדינה היתה מיושמת, אני מניח שרוב הבעיות והטענות שנשמעות כאן לא היו קיימות.
עמית לנג: בתור מי שלא היה חבר בועדת גדיש אבל עבד לצד אלה שהיו חברים בוועדת גדיש, אני אומר לך שלא נאמר אף מלה בהקשר לנוסחה הזאת ומימושה המלא, אלא הנוסחה הייתה נוסחת הקצאה של סכום קיים.
עמית לנג: במכתב בדו"ח כל מה שיוצא בנוסחה יוכפל ומקדם התאמה לתקציב.
עמית לנג: הדו"ח דיבר, ידע, היה מודע לזה גם גדיש כממונה לתקציבים לשעבר שיש מגבלות תקציביות.
זבולון אורלב: מה זה נקרא 80% מגדיש?
עמית לנג: זה אומר שבסופו של דבר הסכום שיש מתאימים אותו והוא הופך להיות 80%.
עמית לנג: גם גדיש היה מודע לעובדה שהתוצאות שייצאו פר כל רשות בין הכנסה נורמטיבית להוצאה נורמטיבית, לא בהכרח יהיה מספיק כסף לממשלה ליישם אותם, ולכן הוא מקבל גם נוסחת התאמה.
עמית לנג: הוא כתב, יכפילו את זה במקדם שיתאים למגבלות התקציביות.
עמית לנג: כאשר אושרה בממשלה החלטת הממשלה לאשר את נוסחת גדיש, לא היתה שום כוונה, והיה ברור לכולם וזה בעקבות הדו"ח לעמוד תמיד במה שיוצרת הנוסחה כסכום קבוע.
עמית לנג: כפי שהיושב ראש ציין, בסופו של דבר לממשלה יש את מה שיש, את מה שהיא מצליחה לאשר, את מה שהיא מצליחה לאשר בכנסת, מה שיכולה להקצות.
עמית לנג: שואלים פה החברים איפה עוד 20%, שוואקי, שאלת איפה עוד 20%, עוד 20% נמצא בביטחון.
עמית לנג: תחליט הממשלה להוריד שם ולהעביר אליך, בבקשה, נכבד את ההחלטה לא אנחנו קובעים את זה.
עמית לנג: עוד 20% נמצא בביטחון, עוד 20% נמצא ברווחה, עוד 20% נמצא בתחבורה.
עמית לנג: בוא לא נשלה את עצמנו גם, יורידו שם אז הוא יראה את זה בזה שיהיה לו פחות תחבורה, פחות רווחה זה לא משנה.
עמית לנג: בסופו של דבר יש מגבלת תקציב, תקציב אחד.
עמית לנג: יש לו יעדים פיסקאליים, ומשם נגזר בסופו של דבר על פי סדרי עדיפויות.
אריה בר: לגבי העושר המוניציפאלי.
אריה בר: זאת מלה יפה, היא ציבורית היא נתפסת, אבל יחד עם זאת אם אני הייתי ראש רשות במרכז הארץ הייתי אומר כך.
אריה בר: תסלחו לי, אני דואג לעצמי, אני דואג להכנסה, אצלי החישוב למטר מרובע ארנונה למגורים ולעסקים זה פי ארבע או פי חמישה מאשר במקומות שאין להם חוקי עזר, או שכל חוקי העזר עדיין בלירות לא בשקלים, אז מה אתם מבלבלים את המוח.
אריה בר: אני עובד קשה, אני עושה את מה שאני עושה, אתם רוצים לקחת ממני להעביר למקום אחר.
אריה בר: נקודה שנייה, איזו ארנונה או איזה נושא אפשר לקחת ולהעביר אותו למקום אחר.
אריה בר: לטעמי המצ'ינג הוא הפתרון האולטימטיבי, כי זה הצדק הנכון.
אריה בר: אם באזור המרכז או באזורים חזקים תהיה השתתפות של הרשות ב-80% בחינוך או 90% בחינוך הסיפור הוא אחר, כי אז אומרים אדוני היקר, המדינה לא צריכה לתת לך, אתה צריך להיות אחראי על החינוך, תוציא מכספך.
אריה בר: לא לעשות לו את החשבון מאיפה להוציא לו.
אריה בר: גם בויכוח של הרשות כלפי מי שמציע את ההצעה, הייתה ציבורית ועניינית אחרת.
חנא סוייד: אדוני, אתה צודק לחלוטין, אבל בינתיים לא עושים לא את זה ולא את זה.
חנא סוייד: אבל אתה צודק, זאת דרך מצוינת, אבל בינתיים לא עושים.
אריה בר: ישנה הצעה לא שלנו של האוצר שתבוא לחוק ההסדרים, של לקחת את החלוקה השונה של הארנונה של משרדי ממשלה ושל גופי הביטחון, למשל לגבי מחנות צה"ל, אני בעד חד משמעית.
אריה בר: מדוע, כי מחנות צה"ל נופלים בדרך כלל באזורים ששם יש קרקע.
אריה בר: האזורים האלה בדרך מהמועצות האזוריות.
אריה בר: אין שום הגיון בגלל זה שיש לו קרקע ומקימים מחנה צבאי ענק והארנונה שלו היא כזאת, המועצה האזורית מקבלת.
אריה בר: אבל יש דברים שהם לא הגיוניים.
אריה בר: אתה אומר חברה ממשלתית שמדברים עליה שפועלת בעשרות מקומות במדינת ישראל, אז לקחת את הארנונה של החברה הממשלתית?
אריה בר: לקחת את הארנונה של המשרד הממשלתי?
חנא סוייד: נותן לך דוגמה של משרד המשפטים, של היכל המשפט בנצרת.
אריה בר: בסדר, אבל אני יכול לתת דוגמאות אחרות של מסחר בכמויות אדירות וארנונה נמוכה.
חנא סוייד: אבל למה לך, אתה מצביע על פתרונות, למה אתה חושב שזה בסדר, זה לא בסדר מה שקיים.
חנא סוייד: אתה מצביע דווקא על פתרונות טובים, תהיה צמוד אליהן.
אריה בר: אי אפשר להתעלם, זאת לא חכמה לבוא כולנו כלהקה אחת ולהגיד זה בסדר.
אריה בר: אני אומר, צריך לראות את כל הצדדים ולקבל את ההחלטה.
אריה בר: דרך אגב, במשרד אנחנו לא נגד ההצעה הזאת, אבל לנושא של חברות ממשלתיות למשל אנחנו נגד, בעד חלוקה של משרדי ממשלה, ומשרד הביטחון אנחנו בעד.
אריה בר: אבל יחד עם זאת, אני רואה את הבעיות מהצד השני, אנחנו לא בחלל ריק.
אריה בר: אני חושב שחכמה של מקבל החלטה זה לראות את כל הנתונים, לא לבוא ולהתלהם ולהגיד כי זה פופוליסטי.
אריה בר: לעניין של פופוליזם ולעניין של פוליטיקה, אולי זאת אחת הבעיות של שר הפנים הנוכחי, אם היה פוליטיקאי באמת היה נוהג אחרת.
אריה בר: אני לא מכיר מה זה פוליטיקה, אני מכיר.
אריה בר: אני לא פוליטיקאי אבל אני מכיר.
אריה בר: לפני כמה ימים, אנחנו יושבים והוא אומר לי אריה תשמע, אני רוצה לחלק את רזרבת צה"ל אחרי הפריימריז לא לפני.
אריה בר: אני אומר לו למה, הוא אומר איפה שאני לא אתן, יגידו לי שזה בגלל שזה מקדימה וזה פריימריז.
אריה בר: אז בואו ונחכה אחרי הפריימריז נדבר על החלוקה.
אריה בר: אמרתי, מה יהיה בנובמבר יש בחירות.
אריה בר: אז הנה אם הוא לא היה פוליטיקאי למה הוא צריך להתחשב, הוא צריך לבוא ולחלק.
חנא סוייד: זה לא נראה טיעון חזק, אבל לכל טיעון יש את החולשות.
אריה אלדד: מה הקריטריונים לרזרבה?
אריה בר: בכל הסוגיה הזאת של רשויות מקומיות אין מתמטיקה.
אריה בר: מי שחושב שזה מתמטיקה אינו מכיר, אין מתמטיקה מדוע, כי אתם בעצמכם אמרתם.
אריה בר: מענקי איזון יש בהם עיוותים, בנושא הפיתוח יש עיוותים.
אריה בר: בנושאים האלו יש עיוותים.
אריה בר: מה זה רזרבת שר, היא באה לתקן עיוותים על פי חוות דעת מקצועית ובסופו של דבר החלטה של השר.
אריה בר: ויש בזה שכל, לזה נועדה הרזרבה, שהוא יוכל לתקן עיוותים שקיימים.
אריה בר: למשל, ישנם רשויות שמשך חמש השנים האחרונות לא קיבלו תקציבי פיתוח ממשרד הבינוי והשיכון.
אריה בר: לא קיבלו.
אריה בר: אז אנחנו לא צריכים להסתכל כמה הם מקבלים, לא קיבלו בתחום של תחבורה, למה, כי לא היו תאונות.
אריה בר: אבל יחד עם זאת, הכבישים על הפנים, העסק לא עובד, הפיתוח על הפנים, אבל אין תאונות.
זבולון אורלב: גם אם אין קריטריונים לכתחילה, האם יש שקיפות?
אריה בר: יש שקיפות מפרסמים באינטרנט, הכול שקוף.
חנא סוייד: לא את ההצדקות, מפרסמים את המספרים.
אריה אלדד: למה מועצה קיבלה בשביל לסגור את הגרעון?
זבולון אורלב: לעניין המענק המותנה, או שיש קריטריונים גלויים ושקופים קודם, או שיש פרסום מנומק לאחר מכן.
זבולון אורלב: אי אפשר להתחמק גם מזה וגם מזה.
זבולון אורלב: כלומר, זה בסדר שמפרסמים נתונים, אבל צריך לכתוב גם מדוע.
אריה בר: יש נימוקים.
אריה בר: רזרבת השר מחולקת למשל לגרעון, או הנצבר או השוטף, או שהיא מיועדת לפעולה ספציפית, היא מנומקת וישנה.
זבולון אורלב: הנימוק צריך להתפרסם.
אריה אלדד: ראינו רק את הסכומים לא ראינו את ההנמקה.
אריה בר: אני לא בטוח שצריך לפרסם.
זבולון אורלב: יושבים כאן שלושה חברי כנסת, אמנם שניים מאותה סיעה, אבל מכל צידי הבית לדעתנו הסוגיה הזאת מחייבת שקיפות, צריך לדעת למה הכספים מחולקים.
אריה בר: הבנתי.
אריה בר: לגבי מענק מותנה.
אריה בר: המענק המותנה הוא צודק, לעניות דעתי היה צריך להגדיל את האחוז.
אריה בר: למרות שאנחנו הסכמנו להקטין את האחוז של המענק המותנה בסיכום שהיה.
אריה בר: דרך אגב, אנחנו השר והמנכ"ל היחידים שהקימו ועדה בהחלטת ממשלה בשיתוף נציגי הישובים הערביים, עוד לא קרה במדינת ישראל דבר כזה.
אריה בר: תמיד היו באים אליהם אומרים בסדר, הקמנו ועדה והנה מה שתקבלו.
שוואקי חטיב: זה נכון.
אריה בר: נכון, שוואקי היה חבר בוועדה.
אריה בר: אני שמח על זה.
שוואקי חטיב: השר התייעץ איתי עם הנציג הערבי בועדת שיינין.
אריה בר: כך צריך להיות.
אריה בר: מצד שני, זה שאנחנו עושים את זה לא אומר שלא נעמוד על כך שהניהול יהיה תקין.
אריה בר: יש מקבילה בדברים, צריך ללכת בשכל ישר, נכון, לא משיקולים פוליטיים אלא משיקולים מקצועיים, כך אולי נבריא את השלטון המקומי אני מקווה בסופו של דבר.
שוואקי חטיב: אנחנו לא חלוקים על זה.
אריה בר: אני רוצה לבשר לכם שלגבי חוקי עזר, אני עומד על כך שאנחנו נחוקק חוקי עזר בחקיקה ראשית.
אריה בר: נגמר הסיפור שכל רשות עושה דין לעצמה.
אריה בר: אנחנו נקבע את העלויות של אגרות והיטלים.
אריה בר: הלא היא פונקציה של עלות.
אריה בר: אנחנו יודעים את העלויות לפי האזורים.
ראמז ג'ראיסי: תעשו את זה כמה שיותר מהר.
אריה בר: גם נתקן את העוול הקיים של הפרשי אגרות והיטלים במרחקים של 500 מטרים פה כי זה שטח של מישהו אחר, לידו אותו איזור תעשייה 33 שקל למטר, פה 155 שקלים למטר.
אריה בר: מה הציבור יודע?
אריה בר: אז יודעים איפה הולכים להקים את אזור התעשייה, לא איפה ש-155 מטרים, איפה ש-33 שקלים למטר, גם אלה יתוקנו.
זבולון אורלב: אנחנו רוצים לאשר את הממצאים ואת ההמלצות של דו"ח מבקר המדינה ולהודות למשרד על הדו"ח הטוב והראוי כפי שנמסר לוועדה.
זבולון אורלב: הדבר השני, רשמנו לפנינו את הדיווח של מנכ"ל הפנים באשר להמשך מגמת צמצום הפערים תוך כדי יישום ועדת גדיש והעלאת אחוז הביצוע במהלך השנים.
זבולון אורלב: רשמנו לפנינו גם את הנתונים שהממוצע עומד על 81.4%.
זבולון אורלב: הדבר השלישי הוא, שהוועדה סבורה כפי שגם שמענו מהמנכ"ל שצריכה להיות ראייה כוללת של המקורות התקציביים העומדים לרשות המקומית ולא רק ראייה חלקית של מענק כזה או מענק אחר, וצריך לעשות הסדר אם בראייה כוללת, שכוללת גם מענקי איזון, מענקי הבראה, מענקי השר, אזורי תעשייה, השתתפות דיפרנציאלית של משרדי הממשלה ועוד כל כיוצא בזה.
זבולון אורלב: מבקשים מהמשרד שבמהלך של חודשים לנסות ולגבש תכנית שתתן מענה בראייה כוללת כדי להביא לשיווין ולהעלאת המקורות העומדים לרשות הרשויות המקומיות ושיווין ביניהם.
זבולון אורלב: כמובן אנחנו תומכים בגישה הנמרצת של משרד הפנים באשר לכך שימוצו כל ההכנסות האפשריות הנורמטיביות הפוטנציאליות שהרשויות המקומיות יכולות לגבות.
זבולון אורלב: הוועדה עדיין דואגת מסטיית התקן והפיזור הפנימי, מבקשים ממשרד הפנים להמשיך במגמה של צמצום סטיית התקן הזאת.
זבולון אורלב: אנחנו מבקשים לפרסם גם את הנימוקים של הקצאות המשאבים של מענקי השר.
חנא סוייד: חשוב להדגיש את העניין של הקטנת השונות, הפערים הפנימיים.
זבולון אורלב: זה כלול בסיכום.
ראמז ג'ראיסי: אני לא שמעתי על החלוקה של ה-150 מליון השקלים הנוספים, שלמעשה אם הם ילכו להחזר קיצוץ יגדילו שוב את הפער.
זבולון אורלב: אמרתי, אנחנו לא נכנסים למענק כזה או למענק אחר.
זבולון אורלב: דיברנו על כל המענקים שהם ייכנסו.
ראמז ג'ראיסי: כי התוצאה היא חזרת ההגדלה של הפער.
זבולון אורלב: אמרתי, זה לא היה בדו"ח המבקר, דנו בזה.
זבולון אורלב: דיברנו בראייה כוללת של כל המענקים, מענקי ההבראה, מענקי השר לטובת התעשייה.
זבולון אורלב: אנו זימנו היום ישיבה מיוחדת של הוועדה לענייני ביקורת המדינה כדי לבצע חילופי גברי במסגרת רוטציות שהחליטו עליהן המפלגות ואישרה אותן ועדת הכנסת.
זבולון אורלב: לצורך ביצוע הרוטציה, כמתחייב מהתקנון, אנו מעבירים את זכות ניהול הישיבה ליושב-ראש ועדת הכנסת, חברנו היקר והאהוב, חבר-הכנסת דוד טל.
דוד טל: טרם נקרא את הודעת ועדת הכנסת, תרשו לי לומר בנימה אישית - אני חושב שלא אגזים, ואלה לא יהיו דברי חנופה - שמימיני ומשמאלי יושבים שני פרלמנטרים מצויינים כל אחד בתחומו.
דוד טל: ברור לי שכל אחד מהם גם עושה עבודתו נאמנה.
דוד טל: חבר-הכנסת מיכאל איתן הוא אולי הזקן שבחבורה אבל עם נסיון גדול מאד ועשיר.
דוד טל: אני חושב שחבר-הכנסת מיכאל איתן הוא בין האנשים שיותר דואגים לשלטון החוק יותר בבית הזה.
דוד טל: הגם שכולם רוצים ותומכים בשלטון החוק, אבל הפרלמנטר הזה, חבר-הכנסת מיקי איתן, לא חושש לומר את דעתו.
דוד טל: פעמים רבות הוא תומך, ופעמים כשדעתו לא נוחה מדברים שמתקיימים הוא אומר גם אז את דעתו, וכולם יודעים שהוא עושה זאת בצורה קורקטית ונכונה, ותמיד הביקורת היא ביקורת קונסטרוקטיבית ולא, חס וחלילה, כדי להלקות מישהו או להתריס כנגד מישהו.
דוד טל: משמאלי יושב חברי הטוב והאהוב, חבר-הכנסת זבולון אורלב, שאני זוכר אותו מהימים הטובים עת כיהנתי כיושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות והוא כיושב-ראש ועדת החינוך.
דוד טל: משום מה, ואולי אני טועה, היה נדמה שהתקיימה בינינו איזו שהיא קנאת סופרים, תחרות, מי יקיים יותר דיונים ומי יעסוק יותר בחוקים.
דוד טל: אין שום ספק שהפרות שהוא הניב בכנסת, שעבודתו הניבה, היו פרות טובים.
דוד טל: יש לי הכבוד לברך כאן את שניהם - גם את המשמר היוצא, חבר-הכנסת זבולון אורלב, וגם את המשמר הנכנס, חבר-הכנסת מיכאל איתן.
דוד טל: מבחינה רשמית, על-פי סעיף 10(א) לתקנון הכנסת, ממליצה ועדת הכנסת לבחור בחבר-הכנסת מיכאל איתן ליושב-ראש הוועדה לענייני ביקורת המדינה והוא יחליף את חבר-הכנסת זבולון אורלב.
דוד טל: לצורך עניין זה, נצטרך לקיים הצבעה.
דוד טל: לאחר ההצבעה אפשר לומר את כל הדברים הטובים שאתם רוצים לומר על המשמר היוצא והמשמר הנכנס.
דוד טל: אני רואה שיש 'הרבה' חברי-כנסת.
דוד טל: אנו נקיים הצבעה.
דוד טל: מי בעד החילופין - ירים את ידו?
דוד טל: ה צ ב ע ה בעד - פה אחד נגד - אין נמנעים - אין המלצת ועדת הכנסת, לחילופי גברי בוועדה לענייני ביקורת המדינה, נתקבלה.
דוד טל: אני קובע שחבר-הכנסת מיכאל איתן נבחר פה אחד.
דוד טל: זה כמעט היה רק על-פי הפה שלי.
דוד טל: אדוני היושב-ראש היוצא, תנהל את הישיבה.
זבולון אורלב: נבחרתי לעמוד בראש הוועדה בדצמבר 2006, כלומר כיהנתי כשנה.
זבולון אורלב: חבר-הכנסת ליצמן, החמצת את ההזדמנות להצביע בעד חבר-הכנסת מיכאל איתן.