GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דב חנין: אני אומר את הדברים כאן מכיוון שסביב השולחן הזה בכנסת ומסביב לשולחנות אחרים נזרקו גם מספרים של מיליונים, אם לא עשרות מיליונים או מאות מיליונים או מיליארדים שיגיעו למדינת ישראל אם נתנהג באופן אנושי.
דב חנין: ככה הסבירו לנו.
דב חנין: אז אנחנו מדברים על מספרים נתונים, והמספרים האלה הם פחות או יותר המסגרת של התופעה.
דב חנין: אני מניח שהם בוודאי יגדלו בעתיד.
דב חנין: במציאות של המאה ה-21 שהיא מציאות של עולם עם פליטים ופליטוּת, לצערנו הגדול.
דב חנין: אבל אלה הם ממדי הבעיה, והבעיה ניתנת לפתרון; היא ניתנת לפתרון אנושי, היא ניתנת לפתרון מתקדם, היא ניתנת לפתרון נאור.
דב חנין: לצערי הגדול, הניסיון לתת פתרון מאוזן ומקיף לשאלה הזאת שנעשה בהצעת חוק פרטית של חבר הכנסת אופיר פינס, יושב ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, יחד איתי ועם עוד כמה חברי כנסת – לצערי הפתרון הזה, שאני מציע לכל היושבים מסביב לשולחן הזה לקרוא את החוק הזה כי הוא חוק מידתי, מאוזן, שקול, מחושב, הגיוני – הניסיון הזה לא הצליח בגלל התנגדות- -
אופיר פינס-פז: לפני שכתבנו אותו התייעצנו עם כל גורמי הממשלה.
אופיר פינס-פז: לא שקיבלנו את כל האמון, אבל בכל זאת צמצמנו מאוד פערים.
דב חנין: חבר הכנסת פינס קיים דיון פתוח של ועדת הפנים כדי לשמוע עמדות של חברי כנסת ושל גורמים מעוניינים, לבד ממשרדי ממשלה – עוד לפני הגשת הצעת החוק והעמדתה בפני הכנסת.
דב חנין: למרות זאת הממשלה בחרה באופן מאוד תמוה להתנגד להצעת החוק הזאת, ולכן אנחנו נתונים במצב של היעדר מצפן שינחה אותנו איך להתנהג מערכתית.
דב חנין: כי אפשר אולי להתווכח על נקודה כזאת או אחרת בחוק הזה, אבל זה היה איזשהו קו מדיניות כולל שלפיו צריך היה להתנהג מכאן ואילך.
דב חנין: כאשר אין מצפן לפעמים אנחנו מגיעים למצב שאין מצפון.
דב חנין: זאת התחנה שהגענו אליה כאשר ממשלת ישראל, לצערי העמוק, הביאה בפני הכנסת את חוק המסתננים.
דב חנין: החוק הזה בטעות מוחלטת, ושלא בצדק, נקרא "חוק וילנאי".
דב חנין: על סגן השר וילנאי הוטלה המשימה כפוית הטובה להעביר את החוק בפני הכנסת- -
זבולון אורלב: אני ממש מפציר בך.
זבולון אורלב: לפי דעתי, אתה מתרחב.
זבולון אורלב: יש לנו זמן ממש מצומצם.
דב חנין: על חבר הכנסת וילנאי הוטלה משימה כפוית טובה, להציג את החוק הזה בפני הכנסת.
דב חנין: כמי שהשתתף בדיון והצביע נגד החוק, אני ראיתי את ייסוריו ואת חוסר התלהבותו.
דב חנין: אבל זאת לא בעיה של חבר הכנסת וילנאי ושל סגן השר.
דב חנין: ממשלת ישראל החליטה להביא חוק- -
אופיר פינס-פז: אני לגמרי מצטרף לדברים שלך בעניין וילנאי.
דב חנין: אם יש ביקורת על החוק, הביקורת צריכה להיות על הממשלה שהביאה לנו את החוק הזה.
דב חנין: עמיתיי חברי הכנסת, החוק הזה הוא פשוט חמור ומסוכן, ומראה לאן מגיעים כאשר לא רוצים לאמץ מדיניות כוללת, שקולה ומאוזנת.
זבולון אורלב: יש לי רק הערה אחת על דבריך.
זבולון אורלב: אני מקווה שלא התכוונת כשאמרת שמדינת ישראל היא מדינה של פליטים, שמכך ניתן להבין שהאתוס של מדינת ישראל כשיבת העם היהודי למולדתו הוא לא העניין העיקרי, אלא רק כדי למצוא מקלט בטוח.
זבולון אורלב: אנחנו הרי רוצים שעולים מארצות רווחה יעלו גם הם לישראל.
זבולון אורלב: בוודאי לא התכוונת לכך, כי חוק השבות- -
דב חנין: אני התכוונתי ממש לכל מה שאמרתי, אבל זאת שיחה אחרת.
זבולון אורלב: אז אם כך, הערתי הערה במקום.
זבולון אורלב: בוודאי המשנָה החינוכית והמשנה החוקית של מדינת ישראל היא לא שמדינת ישראל היא מדינה של פליטים.
זבולון אורלב: בין היתר היא כמובן יכולה לתת מענה ליהודים במצוקה, וחבר הכנסת מולה בוודאי מייצג את זה מצוין.
זבולון אורלב: קודם גם דיברנו על ניצולי השואה, אבל בוודאי ייעודה, מהותה והווייתה של מדינת ישראל הן מעל ומעבר לדבר חשוב כמו עניין הפליטים.
זבולון אורלב: רשות הדיבור למר מיכאל בבלי.
מיכאל בבלי: כבוד יושבי הראש, תודה.
מיכאל בבלי: אינני עוד נציג נציבות האו"ם בישראל.
מיכאל בבלי: עם הקמת המשרד הרשמי של האו"ם בישראל נשלח עובד בכיר בינלאומי.
אופיר פינס-פז: מתי זה קרה?
מיכאל בבלי: העובד הבכיר נמצא פה זה שנה.
זבולון אורלב: אז אתה "לשעבר"?
מיכאל בבלי: אני אקס.
זבולון אורלב: אז "לשעבר" זה כבר תואר קבוע.
זבולון אורלב: את זה כבר לא יכולים לקחת ממך.
מיכאל בבלי: בדרכון שלי יש המילה "בדימוס", ושוטרת שאלה אותי היכן זה דימוס.
יחיאל מחדון: יש לך עבודה- - -
מיכאל בבלי: זה היה בהומור.
זבולון אורלב: אנחנו בכל זאת בדיון רשמי.
דורית בן מאיר: אני מאוד לא אוהבת הומור מהסוג הזה.
זבולון אורלב: - - ואתה אדם מכובד.
זבולון אורלב: מן הראוי שתחזור בך.
זבולון אורלב: משטרת ישראל ושוטרות משטרת הגבולות עושות עבודה ראויה ונאמנה מאוד.
זבולון אורלב: אנחנו חייבים בכבודם של שוטרי משטרת ישראל.
אופיר פינס-פז: אני מצטרף לדבריו של חבר הכנסת אורלב.
מיכאל בבלי: אני חוזר בי באופן רשמי.
זבולון אורלב: למען הגילוי הנאות כלתי היא קצינה במשטרה, אני צריך גם להגן עליה.
אופיר פינס-פז: כלתי לא.
זבולון אורלב: אצלך בינתיים אשתך היא כלתך.
מיכאל בבלי: כמי שעובד בקשרים הדוקים לחלוטין עם משטרת ההגירה מיום הקמתה ומיום שמר גנות הקים מנגנון שמשתף פעולה בצורה יוצאת מן הכלל עם קשיים שמתגלים כמו תמיד, לא מאתנו תמצאו חוסר כבוד למשטרה.
מיכאל בבלי: אני רוצה להתחיל משתי מילים שאמר מר גנות: מסתננים – קו נטוי – פליטים.
מיכאל בבלי: זה סימבול להתקדמות שחלה במדינת ישראל.
מיכאל בבלי: עד לפני שנתיים-שלוש, המילה "קו נטוי-פליטים" לא הייתה נכנסת לאמירת הממשל.
מיכאל בבלי: העובדה שהיום רואים באנשים לא רק מסתננים, אלא מבקשי מקלט, זה אחד הדברים הטובים שנבעו מהמשבר הכמותי העצום בשלוש השנים האחרונות- -
רן כהן: זה אומר גם על ההשפעה של הכנסת.
מיכאל בבלי: וגם השפעה של הכנסת.
מיכאל בבלי: אני לא רוצה להתנצל גם בפני הכנסת.
מיכאל בבלי: היו דברים רבים וטובים שיצאו מהמשבר הזה.
מיכאל בבלי: החברה האזרחית – שורת ארגוני זכויות אדם שמעבר לדקלרטיביות של פעם הפכו לגורמים פועלים בשטח שעושים ומשנים את התמונה.
מיכאל בבלי: אם ארגון של פליטים מצא לנכון לחגוג את יום הפליט הבינלאומי בשדרות זה לא רק סמל, זה שינוי בחשיבה הכללית בנושא.
מיכאל בבלי: אני לא אדבר על העבר, אלא על מה שנדרש מבחינתנו כאו"ם.
מיכאל בבלי: קודם כול נדרש חוק פליט; לאו"ם יש היום סמכויות שהמדינה ביקשה ממנו להשתמש בהן, וכל העברת סמכויות מידי האו"ם לידי המדינה תלויה בכך שתהיה מערכת חוקית שתאפשר לעובדי המדינה שיעסקו בכך לשחק במסגרת מוגדרת ולא במסגרת של אימפרוביזציות, החלטות, החלטות שכנגד, תקנות ותקנות שמתבטלות.
מיכאל בבלי: עם קבלת חוק פליט כזה, שבעצם אפשר היה לנסח אותו במשפט אחד:
מיכאל בבלי: מדינת ישראל מחליטה ליישם את אמנת האו"ם על הפליטים שעליה היא חתומה ושאותה היא אשררה.
מיכאל בבלי: זה חוק קצר ומספיק.
רן כהן: הבעיה היא שהממשלה מתנגדת לזה.
אופיר פינס-פז: למשפט הזה היא לא מתנגדת.
רן כהן: היא כן מתנגדת.
רן כהן: גם לזה היא מתנגדת.
מיכאל בבלי: התחלנו בהעברת סמכויות למדינה.
מיכאל בבלי: אני רוצה ברשותך, מר גנות, להקטין קצת את ההתלהבות; התשאולים הראשונים שאתה מדבר עליהם הם כמעט רק רישום והוצאת תעודה בביומטרי.
מיכאל בבלי: התשאולים שאנחנו מדברים עליהם לקביעת מעמד פליט זה ראיונות בני 4 שעות, מחקר בארצות המקור, החלטה של ועדה בין-ממשלתית בתוך ישראל על הענקת מעמד וחתימה של שר הפנים – זה ממד אחר מזה של 2,800 איש שעברו את התהליך.
מיכאל בבלי: אבל ניתן ויש רצון להעביר יותר ויותר סמכויות- -
אופיר פינס-פז: אבל איפה אנחנו עומדים בנושא הזה, לא של התשאול הראשוני, אלא של הפרוצדורה המלאה?
אופיר פינס-פז: כמה אנשים עדיין לא עברו אותו מאלה שעל פניו צריכים לעבור אותו?
מיכאל בבלי: הסודנים לא עברו אותו, האריתראים לא עברו אותו.
אופיר פינס-פז: זה אלפי אנשים.
מיכאל בבלי: כן.
מיכאל בבלי: משום שכל זמן שמדינת ישראל מעניקה את ההגנה הבסיסית לאנשים האלה אנחנו מתרכזים באנשים שאין להם הגנה בסיסית.
יעקב גנות: דומני שצריך לעשות את הבדיקה לגבי הסודני, ואני יודע שלפחות בחצי השנה הקרובה אין שום סיכוי להחזיר אותו.
יעקב גנות: זאת אומרת, אני מעדיף לטפל באלה שיש סיכוי להחזיר אותם ולהרחיק אותם מאשר באלה שאני יודע מראש שברגע שאנחנו קובעים סופית שהוא סודני, הוא לא מהווה יעד להרחקה.
יעקב גנות: לכן אני משאיר אותו בצד, ולכן התשאול הראשוני חשוב.
רן כהן: הוא צריך להישאר פליט, אבל אתה לא מכיר בו פליט.
יעקב גנות: לכן התשאול הראשוני הוא חשוב- -
רן כהן: הוא לא מועמד להרחקה.
יעקב גנות: - - כדי להפריד בין אלה שיש סיכוי להרחקתם ולבין אלה שאין סיכוי להרחקתם.
רן כהן: ואז הוא נשאר תלוי באוויר כי מצד אחד אתה לא מרחיק אותו, כי אין לאן להרחיק אותו; ומצד שני אין לו שום זכויות כי הוא לא מוכר כפליט בישראל.
רן כהן: זאת הבעיה, מר גנות.
אופיר פינס-פז: יש לו רישיון עבודה.
מיכאל בבלי: 600 מתוכם הוכרו על-ידי המדינה- -
רן כהן: אלה האישורים שהממשלה נתנה.
מיכאל בבלי: - - אלה קיבלו א5 וקיבלו מעמד של פליט בישראל.
מיכאל בבלי: הכשרת כוח האדם במסגרת של חוק ישראלי זאת המטרה הקרובה.
מיכאל בבלי: אני מקווה שחלק ניכר מאותם 30 תקנים יגיעו להכשרה ויוכלו יום בהיר אחד לתשאל בעצמם.
מיכאל בבלי: הדבר השלישי הוא שיפור התנאים הנוכחיים בתנאי החיים במדינת ישראל.
מיכאל בבלי: זה מתחיל מבריאות ובחינוך כשיטה ולא כיוזמות, וחוק חינוך חובה שמופעל גם לגבי ילדים שלגביהם הוא לא מופעל, ומסתיים בשיא שיפור התנאים – הכנסת כל פליט למסלול שכעבור זמן יש יציבות.
מיכאל בבלי: זאת ההמלצה החשובה ביותר של המבקר.
מיכאל בבלי: האדם מסיים יום בהיר אחד כאזרח.
מיכאל בבלי: אפשר לקבוע כמה שנים, כמה זמן, איזה שלבים לעבור; אבל לא ייתכן שאדם ימשיך להיות פליט מתחדש מדי שנתיים.
מיכאל בבלי: המבקר הדגיש את הנקודה הזאת, וזאת אחת ההמלצות החשובות ביותר בדוח שהוא מאוד חשוב ומעמיק.
מיכאל בבלי: אני שמח עליו.
מיכאל בבלי: שיפורים זה אישורי עבודה, שיפורים זה זירוז התהליך אצלנו ובמדינה.
מיכאל בבלי: אנחנו עובדים עכשיו יחד על כל נושא הרישום.
מיכאל בבלי: אני מאמין שהמשבר הזה יוביל לטוב.
זבולון אורלב: מה זה "לטוב"?
מיכאל בבלי: לחוק, לשיפור התנאים- -
זבולון אורלב: יש פה הערת ביניים של מר גנות שאין אף מדינה בעולם שהאו"ם כל-כך מעורב ושותף לטיפול בפליטים כמו במדינת ישראל.
מיכאל בבלי: בכל המדינות שבאזורנו האו"ם עושה, לדאבונו הרב, את כל הפעולה.
מיכאל בבלי: כך זה היה גם בישראל עד לפני 7 שנים.
מיכאל בבלי: מדינת ישראל ביקשה מהאו"ם להמשיך להיות, והאו"ם מבקש ממדינת ישראל לצאת מזה.
מיכאל בבלי: אבל האו"ם מבקש להעביר את הסמכויות לידיים שמסוגלות לקלוט אותם.
מיכאל בבלי: תודה.
זבולון אורלב: יחיאל מחדון ממנהל השירותים החברתיים, בבקשה.
יחיאל מחדון: נעשתה פה הבחנה מאוד נכונה וברורה בין הנושא של הטיפול במעבר הגבול וחסימת הגבול לבין שהיה של פליטים / שוהים בלתי חוקיים כאן.
יחיאל מחדון: אנחנו שמענו שהמספר מתייצב על כ-400 איש בחודש ו-5,000 איש בשנה.
יחיאל מחדון: זה מספר מאוד גדול.
יחיאל מחדון: שמענו גם שאין היום אופציה של הרחקה בכלל, זאת אומרת שאנחנו מדברים על 5,000 איש לשנה, כאשר יש לנו עוד אלפים ששוהים כאן בתל-אביב.
יחיאל מחדון: המדינה כמעט לא נותנת דבר לטיפול באיכות חייהם של השוהים פה בתחומים הכי קרדינליים של החיים- -
אופיר פינס-פז: סליחה שאני קוטע אותך.
אופיר פינס-פז: מר גנות, האם למרות שלא מדובר במהגרי עבודה, הצטמצמו המכסות לעובדים זרים?
אופיר פינס-פז: הרי בסופו של דבר האנשים האלה עובדים גם אם הם לא מהגרי עבודה.
אופיר פינס-פז: למה צריך גם עובדים זרים וגם פליטים?
יעקב גנות: היה ניסיון לשלב אותם בתחום החקלאות, ולצערי, הניסיון לא הצליח.
יעקב גנות: לצערי, הם העדיפו במקום לעבוד בחקלאות לאחר שמצאנו ואיתרנו, סידרנו וסיכמנו עם החקלאים, לברוח משם, וכולם התייצבו בתל-אביב.
אילן לונאי: ב-13 שקלים לשעה אף אחד- -
יעקב גנות: סליחה, כולם התייצבו- -
יעקב גנות: אני לא נכנס לזה כרגע.
יעקב גנות: אני קובע את זה כעובדה.
יעקב גנות: הם הגיעו לתל-אביב, אנחנו הרחקנו אותם מתל-אביב, ונתנו להם אפשרות לעבוד בכל מקום.
יעקב גנות: החקלאים הסכימו לקלוט לא על חשבון עובדים זרים אחרים.
יעקב גנות: הם לא משתווים לא לתאילנדים, לא לנפאלים- -
זבולון אורלב: מר מחדון, אתה יכול להמשיך.
יחיאל מחדון: נושא הבריאות לא פתור- -
אופיר פינס-פז: אבל יש הצעת חוק.
יחיאל מחדון: הלוואי שהיא תאושר.
יחיאל מחדון: אני מעריך שנושא הבריאות לא פתור; נושא הרווחה – ילדים בסיכון, פקידי סעד – לא פתור.
יחיאל מחדון: אנחנו מדברים על מצוקות אדירות.
יחיאל מחדון: נושא ההשתכנות שלהם לא פתור; נושא משמורת ילדים מגיל 3-0 לא פתור; המערכת החינוכית קורסת מכניסת ילדים לבתי ספר, ועיריית תל-אביב עושה מעל ומעבר בעניין הזה.
יחיאל מחדון: הסיפור הזה ידוע.
יחיאל מחדון: מתחם רוגוזין-ויצמן שהתמחה בחברה הרב-תרבותית וקליטת הילדים של העובדים הזרים כבר מלא, ואנחנו לא עומדים בעומס.
יחיאל מחדון: כל המשא ומתן וכל המגעים עם הגורמים הממשלתיים – יעקב גנות היה אצלנו ומנכ"ל משרד ראש הממשלה היה אצלנו – לא הובילו לכלום, להוציא שיתוף פעולה עם יעקב גנות בנושא מתן היתרי עבודה לאוכלוסייה מתוך כוונה להעביר אותם למקומות אחרים.
יחיאל מחדון: הנושא של צפונה מחדרה, דרומה מגדרה הוא כמעט פיקציה משום שהם עולים על האוטובוסים עם האישורים האלה, ישר מכלא קציעות ומגיעים לתל-אביב.
יחיאל מחדון: אין אכיפה של הסיפור הזה בכלל, כך שאין לזה משמעות ושום ביטוי.
יחיאל מחדון: אנחנו מבקשים התייחסות של המדינה לעובדים.
יחיאל מחדון: אלה לא פליטים, מספר הפליטים הוא מאוד זניח, כפי שציין אותם יעקב גנות.
יחיאל מחדון: מדובר במהגרי עבודה ששוהים בעיר בתנאים קשים מאוד, ואנחנו מצפים לעזרה מצד המדינה והתייחסות לאוכלוסייה במצוקה עמוקה.
יחיאל מחדון: זאת בעיה קודם כול בעבורם, וזה משליך על העומס של העירייה לתת שירות לאוכלוסייה כזאת כשזה בא על חשבון אוכלוסיית מצוקה אחרת.
אילן לונאי: אני מנהל הפעילות של אמנסטי.
אילן לונאי: אנחנו רצינו להציג שלושה מסמכי מדיניות שאנחנו עובדים עליהם כבר זמן-מה בשביל הרחבת התהליך של קביעת מדיניות למדינת ישראל.
אילן לונאי: אם אוכל להציג בקצרה את המסמך הראשון שאנחנו עובדים עליו- -
זבולון אורלב: ממש בתמציתיות.
אילן לונאי: כמענה לעלייה הניכרת במספר מבקשי המקלט שנכנסים לישראל אנחנו ועוד 7 ארגוני זכויות אדם ושינוי חברתי התאספנו יחד כדי לבנות עקרונות למדיניות ישראלית.
אילן לונאי: כמו שחבר הכנסת חנין, חבר הכנסת פינס וחבר הכנסת אורלב דיברו על אזלת היד של המדינה שהייתה בתחילת התהליך גם כבוד מבקר המדינה.
אילן לונאי: אנחנו התיישבנו כדי למצוא את המצפן שיכיר בדרכה של המדינה.
אילן לונאי: מר גנות עושה עבודה חשובה מאוד במדינת ישראל – פעם ראשונה יש רשות שמנסה לנהל את התהליך.
אילן לונאי: אבל כפי שאנחנו רואים, התהליך הזה מבוסס על הרחקה או על אי כניסת האנשים, ובאמת אנחנו רואים תוצאות שמר גנות מראה, שהמספרים יורדים.
אילן לונאי: אבל כמו שכל אחד מחברי הכנסת אמר כאן בתחילת דבריו, התהליך צריך גם להגן על זכויותיהם ועל כבוד האדם של הפליט ושל אותו מבקש מקלט, גם של אותו אדם שאינו בר החזרה.
אילן לונאי: אנחנו ביססנו את עקרונות למה שקורה כאן עם אותם אלפי מבקשי מקלט שנכנסים למדינה כאשר למדינת ישראל אין עדיין חקיקה ושום תהליך מוסדר של מה שקורה איתם.
אילן לונאי: הדברים הבסיסיים שאנחנו מדברים עליהם זאת הגנה על כבודם, מתן זכויות בריאות.
אילן לונאי: לרוב המכריע של האנשים שאין להם זכויות בריאות בארץ – כניסתם למערכת החינוך תחת חוק חינוך חובה- -
זבולון אורלב: אין צורך לחזור, בעיית הבריאות ברורה לנו.
זבולון אורלב: אנחנו מבקשים מהדוברים רק להוסיף.
נגה פורת: אני מנכ"ל אמנסטי אינטרנשיונל בארץ.
נגה פורת: אני רוצה להציע להזמין את כל הגופים הנכבדים שיושבים כאן לשתף פעולה עם הפורום שיושב כאן עם כמות ידע מאוד ניכרת לגבי מה שקורה בשטח, שיכול להוות גשר בין כל הגופים המטפלים בנושא הזה.
נגה פורת: קורה פה משהו די שלומיאלי, אם אפשר להגיד, כי כל אחד מנסה מהצד שלו לעשות טוב, אבל מאחר שכל אחד עובד מהצד שלו יש התנהלות לא יעילה.
נגה פורת: אני רוצה להציע שהפורום של שבעת הארגונים יוזמנו לדיונים ולטיפול בנושא הזה בצורה אופרטיבית כדי לתת מהידע ומהניסיון שיש לנו עם השטח.
שרה שאול: אני מהלשכה המשפטית במשרד הפנים.
שרה שאול: לגבי ההערה של מיכאל בבלי על המדרג לעניין פליט מוכר.
שרה שאול: גם בדוחות עלתה הטענה שפליט מוכר מקבל מעמד מאוד זמני.
שרה שאול: אז ראשית, כיום פליט מוכר שעובר את כל ההליך של הוועדה המייעצת והחלטה של שר הפנים מקבל בפעם הראשונה א5 לשנה, אחר-כך הארכה לשנתיים, ואחר כך הארכה לשלוש שנים.
שרה שאול: כיוון שהנושא הועלה על-ידי נציבות האו"ם כמה פעמים גם בוועדה וגם במסגרות שונות במשרד הפנים, הנושא הזה בבדיקה, וכפי שהתחייב מנכ"ל משרד הפנים מר אריה בר, הנושא יועלה להכרעה של שר הפנים.
זבולון אורלב: חבר הכנסת רן כהן, בבקשה.
רן כהן: אדוני היושב ראש, כפי שידוע לך, הוועדה בראשותי בנושא העובדים הזרים מטפלת בנושא הזה בהתנדבות יחד עם אופיר פינס, יושב ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה.
רן כהן: אנחנו משתדלים לתת כיסוי מכל פינה אפשרית.
רן כהן: אני רואה שלוש בעיות עיקריות שאני רוצה להדגיש: קודם כול, היעדר חוק – לא יכול להיות שהמצב הזה יימשך בלי חוק.
רן כהן: שיהיה חוק הכי מינימלי, אבל שיהיה.
רן כהן: כל הניסיונות שלי, של אופיר פינס, של אבישי ברוורמן, של גלעד ארדן – ניסינו מכל מיני פינות, והממשלה לא נותנת לקדם אותו, וזה בעיניי מגרעת מאוד גדולה.
רן כהן: אני מודה על האמת שמרגע שמונה מר גנות לעמוד בראש הנושא, סוף-סוף יש רשות וכתובת שאפשר לדבר איתה, כי גם זה עד עכשיו לא היה.
רן כהן: שנית, היעדר תמיכה ממשלתית באותם מקומות שנתקלים בזה, בעיקר בעיריית תל-אביב.
רן כהן: בכל מקום שאליו הוזעקנו כוועדה ורצנו לראות את המקום, ראינו או את עיריית תל-אביב או אף אחד.
רן כהן: אי-אפשר להשלים עם המצב הזה.
רן כהן: שלישית, אשרות העבודה שהממשלה נתנה לא ישימים בצורה משמעותית למעסיקים.
רן כהן: מעסיק רואה אשרת עבודה שהיא מין היתר לצאת, היא לא בדיוק אשרת עבודה שיש לה משך זמן אלמנטרי למעסיק, ולכן האנשים הללו לא מתקבלים בזרועות פתוחות במקומות העבודה, ואין מה לעשות – אני מתפוצץ שכל פעם עולה בממשלה שצריך להביא עוד 5,000-4,000 עובדים בחקלאות, אבל לא נותנים ניתר לאנשים הללו לעבוד.
זבולון אורלב: סיגל רוזן, בבקשה.
סיגל רוזן: אני מבקשת שדידאן ידבר.
היידר חסאן דידאן: שלום לכל חברי הכנסת בישראל.
היידר חסאן דידאן: תודה רבה לכל האנשים במדינה שקיבלו אותנו למדינה.
היידר חסאן דידאן: אני יליד סודן- -
זבולון אורלב: כמה זמן אתה בארץ?
היידר חסאן דידאן: אני לא מדבר עברית חלק, יש לי מבטא אפריקני- -
היידר חסאן דידאן: אני בארץ שנה וחודשיים בכלא ושנה בחוץ.
היידר חסאן דידאן: אני במדינה דמוקרטית כמו שאני רואה כי זאת הזדמנות טובה לדבר בפני חברי הכנסת וכל האנשים.
היידר חסאן דידאן: אני מדבר עברית, אבל לא מרגיש - -
היידר חסאן דידאן: מהרים נובה בסודאן.
זבולון אורלב: זה בחבל דרפור?
היידר חסאן דידאן: לא מדרפור.
זבולון אורלב: ברחת משם מכיוון שהיית בסכנת חיים?
היידר חסאן דידאן: היה מצב קשה כי הייתה מלחמה בהרים נובה בדרום סודאן.
היידר חסאן דידאן: יש היום שלום, אבל זה שלום רק על הנייר.
היידר חסאן דידאן: המדינה לא רואה בזה, משתמשת בזה למשהו אחר, אבל אני לא צריך לדבר על זה, זאת פוליטיקה אחרת.
היידר חסאן דידאן: הייתי במצרים וברחתי משם.
היידר חסאן דידאן: קיבלו אותי במצרים כפליט, אבל פה בארץ לא קיבלו אותי כפליט בכלל עד עכשיו.
היידר חסאן דידאן: אני נקרא פליט, אבל לא קיבלו אותי כפליט.
זבולון אורלב: אתה יודע למה.
היידר חסאן דידאן: זאת הפוליטיקה של המדינה, אני לא צריך לדבר על זה.
זבולון אורלב: החוק אומר שאם היית פליט במצרים אתה לא יכול להיות פליט בישראל.
היידר חסאן דידאן: למה?
היידר חסאן דידאן: אתה עוזר לבן אדם שהיה במלחמה.
היידר חסאן דידאן: מצרים וזה סודאן זאת דמוקרטיה אחת, זה ביחד.
היידר חסאן דידאן: אני בטוח שמדינת ישראל יודעת שמצרים וסודן זה ביחד.
היידר חסאן דידאן: עכשיו יש מלחמה בדרפור בדרום סודן.
זבולון אורלב: דידאן, מה הדבר הכי חשוב שאתה רוצה לומר לנו?
היידר חסאן דידאן: אני בתוך המדינה.
היידר חסאן דידאן: כל שבועיים שומעים שגירשו אנשים.
היידר חסאן דידאן: מה אני צריך להגיד?
היידר חסאן דידאן: אין לי מעמד בתוך המדינה, גם אין לי אישור עבודה.
היידר חסאן דידאן: אני לא יודע מה להגיד, אולי זה מה שאני צריך להגיד בדיוק.
היידר חסאן דידאן: יש אנשים ששמים אותם במושבים.
היידר חסאן דידאן: קרה לי מצב יותר קשה; אני יצאתי מהכלא ישר לחדרה.
היידר חסאן דידאן: נשארתי במושב ליד חדרה.
היידר חסאן דידאן: המשטרה לקחה אותי מחדרה, זרקה אותי לירושלים – אולי אתם זוכרים, הראו את זה בטלוויזיה.
היידר חסאן דידאן: ראש עיר חדרה אמר אחר-כך - - - זה מצב יותר קשה.
היידר חסאן דידאן: ככה עושים לבני אדם, ובתוך המדינה הוא פליט?
היידר חסאן דידאן: לא ככה מקבלים אנשים שבאים ממקום אחר ושולחים אותם לכלא.
היידר חסאן דידאן: תודה.
זבולון אורלב: אין הרבה מדינות בעולם שמאפשרות לעשות את מה שעשינו עכשיו.
זבולון אורלב: אין הרבה מדינות בעולם.
היידר חסאן דידאן: אמרתי תודה למדינה לפני שהתחלתי לדבר.
זבולון אורלב: חברים, ודאי יש להרבה אנשים מה לומר, אבל גם חבר הכנסת פינס וגם אני התחייבנו לסיים את הישיבה הזאת בשעה 13:00.
זבולון אורלב: ברשותכם אני רוצה לנסות להציע סיכום.
זבולון אורלב: כמובן, חברי הכנסת, והם בלבד, יכולים להתערב בהצעת הסיכום.
זבולון אורלב: מפאת קוצר הזמן לא הספקנו להעביר ניירות.
זבולון אורלב: הפסקה הראשונה שאני רוצה לייחד לסיכום היא באשר לחובת המדינה בסוגית הפליטים.
זבולון אורלב: מדינת ישראל כמדינת העם היהודי מחויבת ברגישות יתרה ומיוחדת ביחסה ובטיפולה בפליטים הנמצאים בסכנת חיים.
זבולון אורלב: העם היהודי היה פליט שנות גלות ארוכות במדינות רבות וסבל רצח, פרעות ואף שואה, ולכן ראוי שהמדינה תעניק חסות והגנה לפליטים ותסדיר את זכויותיהם בבריאות, בחינוך, ברווחה ועוד – בחקיקה.
זבולון אורלב: שנית, גם אחרי ששמענו את הממצאים ואת העדויות של נציגי הממשלה שדיברו, שהוועדות מאשרות את הממצאים ואת ההמלצות של דוח מבקר המדינה ותובעות ממשרדי הממשלה לפעול בנחישות לתיקון הליקויים ויישום ההמלצות במלואן.
זבולון אורלב: הוועדות רושמות לפניהן את הדיווח של ראש מנהל האוכלוסין במשרד הפנים, שלפיו, חלק ניכר מהליקויים והכשלים תוקנו, וגם ביתר פועלת הממשלה להסדיר הסדרה ראויה של הנושא.
זבולון אורלב: עיקרי הדיווח כללו שלושה נתונים מרכזיים: צמצום תופעת ההסתננות בסדר גודל של כ-20%; תוספת של 30 תקנים וצמצום פיגור התשאול של הפליטים הנמצאים כאן בארץ.
זבולון אורלב: דבר אחרון הוא שהוועדות דורשות מהממשלה לבחון הפחתה נוספת במספר העובדים הזרים בהתחשב בכוח העבודה הגדל של מהגרי עבודה שקיבלו אישורים להישאר כאן בישראל.
זבולון אורלב: אני מתכבד לפתוח את הישיבה של ועדת ביקורת המדינה שבאופן יוצא דופן מתכנסת במשכנה של הרבנות הראשית כיוון שהיה חשוב לנו מאוד שנשיא בית הדין הגדול ישתתף איתנו בישיבה אף שהישיבה לא נוגעת לתכנים של פסקי הדין, כי הרי יש עצמאות שיפוטית לדייני בתי הדין כמו לשופטי בית המשפט, אבל מאחר ונשיא בית הדין קשור לכל מה שקשור לבתי הדין ביקשנו את השתתפותו ואני מודה לכבוד הראשון לציון ולנשיא בית הדין הגדול שנאות להשתתף, שר המשפטים נמצא איתנו אבל השר כמוני רגיל לבוא לישיבות הועדה להיכן שמזמנים אותו, ומזמינים אותו לחדרי הישיבות של הוועדות בכנסת, ואני מודה לך אדוני על השתתפותך.
זבולון אורלב: הסוגיה שלנו היא דוח מבקר המדינה האחרון 58ב', שעסק בסוגית סדרי מינהל בבתי הדין הרבניים, אחד המאפיינים של מדינת ישראל כמדינה יהודית הוא חוק בתי הדין הרבניים ואנחנו המדינה היחידה בעולם שזה חלק מתעודת הזהות שלה, אין אף מדינה אחרת עם חוק בתי דין רבניים, לאמור שהמדינה נתנה, מכח חוק סמכות לבתי דין רבניים לפסוק לפי ההלכה בכל מה שקשור במעמד האישי, כאן יש לנו שילוב מאוד מיוחד של סדרי דת ומדינה מכח חוק חילוני, מכח חוק חילוני, מכח סמכות של המחוקק ניתן כח לקבל החלטות על פי ההלכה.
זבולון אורלב: בדרך הטבע המפגש הזה הוא מפגש שמעורר תמיד שאלות ובעיות ואינני מתכוון בדיון הזה היום לעלות את כל הסוגיות האלה, שהרי לשם כך אי אפשר להסתפק בישיבה אחת, כנראה שנצטרך להסתפק בכמה שנים של עבודה, אנחנו היום מתרכזים יותר ויותר בכל מה שקשור בסדרי המינהל בבתי הדין הרבניים ולכן אנחנו מקיימים את הישיבה.
זבולון אורלב: ישיבת הועדה היא ישיבת ועדה לכל דבר ועניין, כלומר מתנהל בה פרוטוקול והישיבה במובן התקנוני של תקנון הכנסת בנוגע לישיבת ועדה ולכן מדברים כאן על פי רשות וכל הדברים נרשמים, ומי שרוצה זכות דיבור, כמובן זולת היושבים כאן בנשיאות, יואילו להעביר פתקים ואז נשקול אם נאפשר להם לדבר או לא נאפשר להם לדבר, נקווה שגם יגיעו חברי כנסת לישיבה כי ישיבה שנערכת מחוץ למשכן היא תמיד יותר בעייתית.
זבולון אורלב: סדר הדיון הוא כזה שפותחים אנשי משרד מבקר המדינה בסקירה תמציתית, מאוד תמציתית של ערכי הממצאים, עיקרי הליקויים, לאחר מכן מנהל בתי הדין הרבניים ייתן את המענה של הנהלת בתי הדין ולאחר מכן שר המשפטים, נשיא בית הדין הגדול או נשיא בית הדין הגדול ושר המשפטים, אני אבקש את ההתייחסות שלהם לממצאי הביקורת וכל שהזמן יאפשר נאפשר גם למשתתפים הנוספים לבקש ולקבל רשות דיבור.
זבולון אורלב: אנחנו נפתח באנשי משרד מבקר המדינה, נמצא איתנו מר בועז ענר שהוא המשנה למנהל הכללי של משרד מבקר המדינה וראש החטיבה שעסקה בסוגיה הזאת, בבקשה בועז ענר.
בועז ענר: על פי חוק יסוד מבקר המדינה, ועל פי חוק מבקר המדינה מבקר המדינה בוחן את סדרי המינהל של כל מוסדות המדינה, של הרשות המבצעת אבל גם של רשויות אחרות, מינהל הכנסת, מינהל בית הנשיא וכמובן גם מינהל בתי המשפט ובתי הדין לסוגיהם, במקרה דנן אנחנו עוסקים במינהל בתי הדין הרבניים.
בועז ענר: הבדיקה נסמכת על בדיקות ביקורת חדשה שעשינו בעיקר באמצעות מדגם אבל גם על סמך ממצאים של דוח מבקר המדינה וכן ערכנו מעקב אחרי תיקון ליקויים שאותם העלתה נציבות תלונות הציבור על שופטים.
בועז ענר: אגב הבדיקה עולים אורות אבל גם צללים, את הצללים העיקריים יפרט חברי יוסי הירש, אני אתייחס כאן בקצרה למגוון אורות שהעלנו אגב פעולת מינהל בתי הדין הרבניים, אני בראש ובראשונה רוצה לציין את פעולתו הברוכה של הרב אליהו בן דהן שהוא מנהל בתי הדין הרבניים, ניקח לדוגמה, מספר פעמים הוא העלה לדיון את נושא האיחורים או היציאות המוקדמות של דיינים – זאת אומרת שאתה לומד שיש בעיות של איחורים ויציאות של דיינים אבל מצד שני אתה לומד שהרב אליהו בן דהן מטפל בזה, הוא הגיש רשימות לרב הראשי הרב שלמה עמאר שגם הוא טיפל בסוגיה, אז מול הצללים יש גם את האורות, וכן אנחנו מציינים בדוח לחיוב את פתיחות התורנות בזמן פגרת בית הדין אם כי לא בכל הימים, עד כאן לגבי מגון האורות ואני אעביר את השרביט ההמשך למר יוסי הירש.
יוסי הירש: כפי שאמר יוסי ענר, אני אתייחס לסוגיה של מה שנקרא הדברים הטעונים שיפור, אנחנו ערכנו ביקורת גם בשנת 2003 וגם בשנה שעברה ועשינו השוואה ועדיין יש בהחלט מה לשפר ואני אציין כמה נקודות בראשי פרקים כי הדוח מונח לפניכם.
יוסי הירש: אנחנו עשינו גם בבית הדין האזורי בתל אביב ופתח תקוה, מצאנו בקטע שאנחנו בדקנו אותו בקשר למשך הזמן של פסק דין לגירושין לבין סידור גט, עוברת תקופה מאוד ממושכת ולפעמים זה בין שנתיים לשבע שנים, הייתי מציין שיש מזכירויות שבהן נאמר שהמועד לדיון בסדרי הגט נדחה ללא תאריך, יש מקומות שזה לא צוין ואז זה נותן אפשרות לקבוע מועד מקודם ככל האפשר, זה עדיין לא מתבצע כי גם כאשר לא כותבים את המשפט "נדחה ללא תאריך", בכל מקרה, לדעתנו צריך לקבוע תאריך וזה התפקיד של המזכירויות, לבוא ולהסב את תשומת ליבם גם של הצדדים וגם של בית הדין כדי לזרז את הדיון ולא להשאיר את זה בידי המתדיינים.
זבולון אורלב: הרי לכאורה הצדדים מאוד מעוניינים, אז למה המזכירות צריכה לזרז את הצדדים?
זבולון אורלב: הצדדים או לפחות מישהו מהצדדים מעוניין בגט הזה.
יוסי הירש: בדרך כלל יש צד אחד שהוא לא מעוניין, כאשר שני הצדדים מעוניינים הדבר יותר קל לכאורה, כאשר יש צד שהוא לא מעוניין למעשה אז המזכירות צריכה לבוא כדי לזרז את הטיפול כיוון שאחרת זה עלול להימשך וכך זה הלכה למעשה.
בועז ענר: אנחנו נקטנו כאן בקו יותר אקטיבי שאנחנו מצפים שהמזכירות תעשה מספר צעדים מנהליים כדי לזרז הליכים וזה בהחלט שירות חשוב.