GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אסתר גלבלמן: אחרי חודשיים שהביאו אותנו עם אוטובוס מהאולפן לירושלים, ל"יד ושם", נכנסנו וראיתי תמונה של ניצולים עם הטלאי הצהוב וכו', וסטאלין לא נתן לדבר.
אסתר גלבלמן: התחלתי להלחם על זה.
אסתר גלבלמן: שמעתי שיש ניצולים שמקבלים מליונים כל חודש.
זבולון אורלב: אעזור לך.
זבולון אורלב: אני מציע שתתרכזי בדברייך לגבי איך את חיה היום.
זבולון אורלב: מי עוזר לך?
אסתר גלבלמן: היום, אני מקבלת 255 יורו לחודש בסך-הכל 13 שנה, וזה ניתן פעם אחת בשלושה חודשים.
זבולון אורלב: אני שואל איך אפשר לחיות מסכום כזה.
זבולון אורלב: עם כזה סכום ליום אפשר לחיות, אבל עם כזה סכום לחודש אי-אפשר לחיות.
אסתר גלבלמן: חברתי נפטרה יום לפני שנכנס הכסף, ולא נתנו לילדים לעשות מצבה, ורצו להחזיר את הכסף לארגון.
אסתר גלבלמן: אני נכנסת לאחוזת הבית, אלה שיש להם שם את המספר על היד, ולי אין מספר על היד.
אסתר גלבלמן: האוקראינים המקומיים עשו לי מספרים בכל- - -
זבולון אורלב: גברת גלבלמן, איך - - -
אסתר גלבלמן: איך לחיות?
אסתר גלבלמן: איך למות כמו בן-אדם?
אסתר גלבלמן: את זה אני רוצה לדעת.
אסתר גלבלמן: הבית ריק ויש בו קור כלבים.
אסתר גלבלמן: עוד חורף אחד אני לא מסוגלת להמשיך להיות שם.
אסתר גלבלמן: שאני נכנסת לאמבטיה אני נכנסת למקרר.
אסתר גלבלמן: התנור שעומד לידי מחמם לי את האף שני מטר מסביב.
אסתר גלבלמן: אני בודדה בבית.
אסתר גלבלמן: התחלתי לקבל רק מ-1995, ו-21 שנה לא קיבלתי שום דבר ולא רצו לדבר איתי.
אסתר גלבלמן: מי לא יודע מה זו מלחמת העולם השניה בברית-המועצות, כאשר היטלר הרס את כל המדינה ואנו נפלנו בשבי?
אסתר גלבלמן: ! עמדתי וראיתי איך הרגו את אמא שלי.
אסתר גלבלמן: אני שואלת ותענו לי עכשיו: איך למות?
אסתר גלבלמן: איך להמשיך להיות?
אסתר גלבלמן: תנו לי עצה.
זבולון אורלב: גברת גלבלמן, תודה רבה לך.
זבולון אורלב: הדברים חשובים, וראוי היה שנקשיב ונשמע אותם.
זבולון אורלב: שמואל רייניש ביקש ממני לומר ארבעה משפטים בדקה וחצי.
זבולון אורלב: אני מכיר אותך ולקחתי אותך ברצינות.
זבולון אורלב: לרשותך, דקה וחצי.
שמואל רייניש: עכשיו, אני מבין מדוע יש כזו תמיכה די אדירה בוועידת התביעות.
דוברת: מי?
שמואל רייניש: קודם, דיבר מר שוב.
שמואל רייניש: שמעתי שהם נותנים כסף לארגונים.
שמואל רייניש: אני מייצג ארגון של 2,500 חברים רשומים ששילמו מסים - התאחדות עולי רומניה בחיפה.
שמואל רייניש: שנתיים הגשתי בקשה להתקבל למרכז הארגונים, ולא התקבלתי.
שמואל רייניש: כנראה, שזו אחת הסיבות.
שמואל רייניש: עכשיו, זה פשוט פתח לי את העיניים.
שרה מרום שלו: אסור לך לדעת הרבה דברים.
שמואל רייניש: אנו לא נעבור על זה בשתיקה.
שמואל רייניש: בהזדמנות הזאת, אני רוצה דוקא להודות לגיא ולאורלי על הסרט שהיה.
שמואל רייניש: ראיתי את הסרט, והזדעזעתי.
שמואל רייניש: מה הקשר של בית-הספר לריקודים בברית-המועצות לניצולי השואה.
שמואל רייניש: ראיתי בסרט רק חבר'ה צעירים, ולא ראיתי ניצול אחד.
שמואל רייניש: אני חושב שגם הוריהם של אותם אנשים אינם ניצולי שואה.
שמואל רייניש: היום פה אני נתקל בכך שיש אפליה בין דם לדם.
שמואל רייניש: כנראה שדמם של אחרים סמוק יותר מדמם של יהודי יאסי שנהרגו ונטבחו ונשחטו ברכבת המוות.
זבולון אורלב: מר רייניש, תודה רבה.
זבולון אורלב: תואיל להעביר את המיקרופון למר אברהם רות, שגם לרשותו עומדות דקה וחצי.
אברהם רות: אשתדל מאד.
אברהם רות: אני מרגיש פה איזה מין חוסר אונים לגבי מה לעשות לגבי ועידת התביעות.
אברהם רות: לצערי, גם שמעתי את מה שראובן מרחב אמר על יהדות הולנד שזה לא נכון.
אברהם רות: לפני שהקצבנו למישהו מהכסף שהשגנו מממשלת הולנד, נתנו 15% ליהדות מזרח-אירופה.
אברהם רות: לעצם העניין, נכון הוא, והייתי אחד מהנציגים שניהל את המשא ומתן עם ממשלת הולנד יחד עם יהדות הולנד, שאנו לא נתנו לאיש מבחוץ להיכנס כולל ועידת התביעות.
אברהם רות: ניהלנו זאת לבד.
אברהם רות: אנו גם יש לנו הישגים גדולים.
אברהם רות: בנוסף, גם היום יהדות הולנד מקיימת מגעים ישירים, גם פה בארץ, עם שגריר גרמניה, עם ממשלת גרמניה וגם עם כל השרים שמגרמניה שמבקרים פה, ועובדה שזה עוזר.
אברהם רות: היום באחת ההחלטות, שגם נח פלוג היה פעיל בהן, הרחיבו את נושא הפיצויים ליהודי מערב אירופה.
זבולון אורלב: עם כל הכבוד לך, זה לא נוגע כל כך לדיון שלנו.
זבולון אורלב: כרגע, איננו עוסקים בסיפור יהדות הולנד שהיא יהדות חשובה מאד.
זבולון אורלב: תסיים במשפט אחרון, בבקשה.
אברהם רות: רציתי רק לומר שלדעתי ממשלת ישראל, כולל משרד החוץ, כולל ראש הממשלה וכולל השר איתן, חייבים ויכולים לשנות את המצב.
אברהם רות: תודה רבה.
זבולון אורלב: זה המשפט הכי חשוב.
שמואל רייניש: נשאל- - -
זבולון אורלב: מר רייניש, אין לך רשות דיבור.
זבולון אורלב: גברת סולודר, בבקשה.
2502: אינני רוצה להיכנס לכל הויכוח.
2502: כבר נאמר שצריך מאד להיזהר מלשפוך את התינוק עם המים.
2502: אני אומרת את זה גם לגבי הדיון.
2502: אני רוצה להתייחס ל-20% המוקדשים להנצחה, להסברה ולחינוך.
2502: אני חושבת שזה יהיה משגה גדול מאד, אם הוועדה הנכבדה תקבל את ההמלצה הזאת.
2502: אמר כבר ברוך שוב לפני, ואני רק רוצה לחזק את דבריו - אני מייצגת כאן את בית לוחמי הגטאות- - -
זבולון אורלב: מה היקף הסיוע הממשלתי לבית לוחמי הגטאות בְּשנה?
2502: 2.5 מליונים.
זבולון אורלב: האם זה כולל גם ביקורי התלמידים ודמי הכניסה שלהם?
קולט אביטל: האם זה 2.5 מליוני דולרים?
2502: 2.5 מליוני שקלים.
2502: אני רוצה להזכיר כאן את בית לוחמי הגטאות, שזו היתה החלטה של הניצולים עצמם- - -
זבולון אורלב: מה היקף הסיוע של ועידת התביעות?
2502: ועידת התביעות עוזרת לנו בפרוייקטים חינוכיים.
2502: היום אנו משדרגים את הבית, שהיסוד לו הונח לפני 59 שנים.
זבולון אורלב: כלומר, בתקציב השוטף אין סיוע?
2502: יש רק לפרוייקטים חינוכיים.
2502: טוב שוועידת התביעות עוזרת.
זבולון אורלב: באלו סדרי-גודל?
זבולון אורלב: 10,000, 20,000, 200,000?
זבולון אורלב: האם זה במליונים, בעשרות אלפים, במאות אלפים או במליונים?
2502: בשנה לא מליונים.
2502: היא עוזרת לנו לתכנית-האב, שבזה היה לנו הסכם איתם שמתוך 10 מליון דולר הם במשך עשור יקדישו לנו 5 מליוני דולר לשדרוג הבית, שהוא הבית הראשון, המוסד הראשון, שבכלל נבנה להנצחת השואה.
2502: זו היתה החלטה של הניצולים עצמם ביום שהם תקעו את היתד לקיבוצם.
2502: ביום שהם תקעו את אבן היסוד לקיבוץ, הם שמו את אבן היסוד לארכיון, וחומרים לארכיון הביאו עוד מחוץ-לארץ.
זבולון אורלב: אמרי עוד משפט אחד של המסר העיקרי שלך.
2502: עד שמדינת ישראל תתמוך, ותפקידה של מדינת ישראל לתמוך גם בניצולים, עד שהיא תעשה את זה בצורה הראויה, לפחות תשאירו את הדבר הזה, כי אחרת אתה ציינת כבר מהו יחס הילדים היום ומה היה במחקר.
2502: זה לא בא מהשמיים.
2502: כמה מוסדות בסך-הכל עוסקים בנושא השואה?! הזכירו את משפט אייכמן כנקודה שממנה התחילה בכלל ההתייחסות בארץ לנושא השואה.
2502: כשעשו את משפט אייכמן, לפני שהתובע נשא את נאום התביעה הוא בא ללוחמי הגטאות לשמוע את האנשים שהיו שם.
2502: אצלנו עומד התא של אייכמן, והשר היה אצלנו לפני כחודש וראה את הדברים.
2502: בלי המוסדות כמו משואה, יד-ושם, בית לוחמי הגטאות וטרזין, המעט שיודעים על השואה גם זה לא יהיה כי גם לא יהיו ניצולים לספר את זה.
זבולון אורלב: אני הראשון שמתגייס לעזרתכם בכל דבר ועניין.
זבולון אורלב: אתם לא במחלוקת.
זבולון אורלב: אני חושב שזו חובתה של- - -
2502: אבל, המדינה לא עושה את זה מספיק.
2502: אז, טוב שיש את ועידת התביעות שעוזרת.
זבולון אורלב: אני לא מסוגל גם לנהל וגם לסיים תוך חמש דקות.
זבולון אורלב: אני מתנצל, אך אני רק בן-אדם.
אורלי וילנאי-פדרבוש: הנתונים פשוט אחרים - - -
גיא מרוז: שלוש מליון דולר של - - - ועידת התביעות.
זבולון אורלב: עדנה סולודר, תודה.
זבולון אורלב: מר מרטין שטרן, בבקשה בקצרה.
מרטין שטרן: אני רוצה להודות לגיא מרוז ולאורלי וילנאי על תכניתם.
מרטין שטרן: שמענו שבעוד כמה חודשים עומדים לפרסם את רשימת הנכסים שה-claims קיבלו חזרה ובאיזה מחיר קיבלו כל נכס.
מרטין שטרן: אנו כבר עברנו את האופרה הזאת ב-2001.
מרטין שטרן: בישראל לא יודעים זאת, ואני הצלחתי להביא יחד עם ממשלת בריטניה וממשלת גרמניה ב-2001 - חברת-הכנסת קולט אביטל מודעת לכל הסיפור, והיא עזרה לי מאד עם חבר-הכנסת לשעבר מיכאל קליינר - וקיבלנו הבטחה שיפרסמו את רשימת הנכסים אז, ב-2001.
מרטין שטרן: נדהמנו לקבל רשימה שאז כללה את רשימת הנכסים שהיו בידי ה-claims וכל התיקים הפתוחים שעדיין בתי-משפט בגרמניה לא דנו בהם.
מרטין שטרן: כלומר, לא ראינו את הידיים והרגליים ברשימה.
מרטין שטרן: אני מבקש, בכל לשון של בקשה, שהרשימה שנקבל הפעם תהיה של נכסים שיש באמת היום בידי ועדת התביעות ובאיזה מחיר קיבלנו אותם.
מרטין שטרן: אם אפשר, רק לסיום: ב"יד ושם" על הקיר יש לנו את שמות הפעילים והפקידים של ועדת התביעות.
מרטין שטרן: אינני חושב שזה במקום שאנשים שחילקו כסף ציבורי שמותיהם צריכים להיות על הקיר של "יד ושם".
מרטין שטרן: יש בזה טעם לפגם.
זבולון אורלב: זה חלק מהבעיה שהם מתנהגים כארגון פילנתרופי.
מרטין שטרן: אני לא חושב, שבשום ארגון פילנתרופי ההנהלה נתנה לעצמה את הזכות.
קולט אביטל: נורא ואיום.
מרטין שטרן: אני חושב, שחברת-הכנסת קולט אביטל מסכימה איתי בנושא הזה.
מרטין שטרן: אנו צריכים לבקש להוריד את זה.
זבולון אורלב: מר שטרן, אני יודע שקשה להפסיק אותך, אבל תודה רבה.
זבולון אורלב: מר פיאנקו, בבקשה.
משה פיאנקו: אני משה פיאנקו, ניצול מחנה ריכוז דכאו-אושוויץ, ואדבר דקה וחצי.
משה פיאנקו: זה שבע שנים אני פעמיים בשבוע בכנסת, ואני בא מקריית שרת בחולון.
משה פיאנקו: יש לי בן שהיה קצין בחיל-האויר, ועכשיו הוא ב"אלתא" באשדוד.
משה פיאנקו: מה אני אומר כל פעם?
משה פיאנקו: אני מגיע לכאן, ועד שקיבלתי רשות מחברת-הכנסת קולט אביטל - עם כל הכבוד, מה קורה עם הכסף של בנק לאומי?
משה פיאנקו: יש כל כך הרבה דברים.
קולט אביטל: שום דבר לא קורה, כי הם לא מחזירים.
משה פיאנקו: מהי בקשתי?
משה פיאנקו: שעתיים זה אותו דבר ויושבים.
משה פיאנקו: עכשיו, צריכים שבוע לשבת, ולא שעה ואחר כך עוד שעה ואחר כך עוד שעה.
משה פיאנקו: זה מה שאני מציע.
משה פיאנקו: הבאתי חומר לכאן.
זבולון אורלב: חבר-הכנסת שרוני, אחרון הדוברים, בבקשה.
משה שרוני: אדוני היושב ראש, מכובדי השר, אורחים מכובדים, יש דבר אחד מוזר: אנו באים בטענות לוועידת התביעות.
משה שרוני: מה קורה לממשלת ישראל שמתנגדת להכיר בכל ניצולי השואה שבאו ארצה אחרי 1953?
משה שרוני: למה ועדת השרים לחקיקה לא מאשרת את החוק שהגשתי להכיר בכל ניצולי השואה שבאו ארצה אחרי 1953 עד 1990 ממזרח-אירופה שלא היו יכולים להגיע ארצה, כשאנו יודעים מהן הסיבות?
משה שרוני: למה מעכבים את זה?
משה שרוני: לא יכול להיות שיש עשרות אלפי אנשים שהיו בטרסניסטריה, במוגילב ובכל המקומות, והם לא יכולים לקבל את הפנסיה שמגיעה להם לא כחסד אלא כזכות.
משה שרוני: אני חושב שהגיע הזמן שממשלת ישראל תתעורר, וצריכים להכיר.
משה שרוני: אנו שוכחים שחצי מליון מיהדות רומניה הושמדה במוגילב, בטרסניסטריה ובוואפניארקה.
משה שרוני: לא יכול להיות שכל היהודים מיאסי ברכבת המוות, ונוסף לזה בתחנת הכוח שנרצחו קרוב ל-5,000 אנשים - לא מכירים באלמנות שלהם בזכות.
משה שרוני: בנושא ועידת התביעות, אני חושב שזו פאשלה של כל ממשלות ישראל.
משה שרוני: אני חושב שממשלת ישראל צריכה להיכנס מייד למשא ומתן עם ממשלת גרמניה פעם אחת ולתמיד כדי לקבל מה שמגיע עבור האנשים שנמצאים כאן.
זבולון אורלב: מר לבון, בבקשה חצי דקה.
נתן לבון: אני יושב-ראש "כן לזקן" שעוסק בנושא הזה כבר כמה שנים, והשאלה ששאלנו לפני כמה שנים אני שואל אותה היום והיא מתבררת היום.
נתן לבון: יש כסף לוועידת התביעות.
נתן לבון: מדובר על ה-80% שכביכול מחלקים אותם לניצולי השואה.
נתן לבון: גם לפי הנתונים שבאינטרנט וגם לפי מידע אחר, אנו רואים שהכסף הזה לא מגיע לניצולי השואה.
נתן לבון: הוא מגיע למוסדות שלא קשורים, לא ישירות ולא בעקיפין.
נתן לבון: אתן לדוגמא נחמדה מאד: לבית-החולים "שניידר" שאין שום קשר לניצולי השואה.
זבולון אורלב: האם יש לך משהו לחדד?
נתן לבון: סליחה.
זבולון אורלב: סליחה אתה.
זבולון אורלב: אל תחזור על דברי חבריך, ותאמר דברים רק אם יש לך משהו להוסיף.
נתן לבון: יש לי משהו להוסיף.
נתן לבון: אני סבור שכל המשחק הזה הוא בהסכמת ממשלת ישראל, --
שרה מרום שלו: לדורותיה.
נתן לבון: --מאחר שוועידת התביעות מממנת מוסדות ושירותים שהממשלה צריכה לתת.
נתן לבון: אז, יש פה הסכם שבשתיקה על מנת: "תשמור לי על מנת לשמור לך".
נתן לבון: לכן, זו השאלה.
נתן לבון: אחרת, אין שום סיבה אחרת.
זבולון אורלב: מר לבון, תודה רבה לך.
זבולון אורלב: זכות התגובה למר מרחב, ולאחר מכן אסכם.
ראובן מרחב: היה שופט יהודי בבית המשפט העליון בארצות-הברית בשם ברנדייס שאמר, שהמנקה הגדול ביותר הוא אור השמש.
ראובן מרחב: אני חסיד גדול של הדבר הזה.
ראובן מרחב: אינני רוצה להיכנס להסטוריה.
ראובן מרחב: תמיד כשאני מדבר עם נח פלוג, הוא מתחיל לספר לי מה היה קודם ומה היה אחר כך.
ראובן מרחב: מה שנח פלוג שכח אני כבר לא אלמד.
ראובן מרחב: אני בעסק הזה שנתיים.
ראובן מרחב: אני יכול להגיד לכם שלמדתי כמיטב יכולתי.
ראובן מרחב: אני יכול להגיד לכם מה אני חושב שצריך לעשות עכשיו.
ראובן מרחב: קודם כל, כל מה שניתן לפרסם ואין איתו מניעה חוקית צריך לפרסם.
ראובן מרחב: זה כולל את רשימת הנכסים, שמרטין שטרן מדבר עליה, שתפורסם ביולי ותפורסם באופן מלא לחלוטין.
מרטין שטרן: ללא נכסים- - -
זבולון אורלב: אמרו לי שזו משימה בלתי אפשרית אלא אם זה אפשרי.
ראובן מרחב: אדון שטרן, לא הפרעתי לך - אל תפריע לי.
ראובן מרחב: אם יהיו לך שאלות אחר כך, תשאל.
ראובן מרחב: אני אומר לך שזה יתבצע, ועובדים על זה עכשיו.
ראובן מרחב: לא עשו זאת אף פעם.
ראובן מרחב: היו פעם טענות שאם יפרסמו זה יפריע מפני שאז יהיה קרטל של מוכרים וידפקו את ועידת התביעות ויעשו יד אחת במכירות פומביות וידפקו את המחיר.
ראובן מרחב: לא אמרו.
ראובן מרחב: הדבר הזה יסודר.
ראובן מרחב: פרסומים ברוסית - אני חושב שבזמנו זו היתה שגיאה לא לפרסם ברוסית.
ראובן מרחב: זה היה חוסר התחשבות.
ראובן מרחב: השופט העיר על זה, ואני מקבל בהחלט את ההערה הזאת.
ראובן מרחב: אם תשאלו את החבר חן יוריסטה שיושב פה, מנהל המשרד שעוסק בהקצאות, ותכף אפנה אליו ברשות היושב-ראש שיאיר עוד את עינינו בדבר אחד- - -
זבולון אורלב: לצערי, הוא לא יוכל.
ראובן מרחב: זה לגבי גברת גלבלמן.
ראובן מרחב: אתה הבטחת.
זבולון אורלב: לא שאלתי אותה סכומים.
ראובן מרחב: אם כך, אני אצטט אותו.
ראובן מרחב: הדברים האלה לא קורים.
ראובן מרחב: הם מתפרסמים בשלוש שפות באתר אינטרנט.
ראובן מרחב: יש איש קשר מיוחד לאוכלוסייה הרוסית כבר הרבה זמן.
ראובן מרחב: יש אנשים שמסבירים, וזהו.
ראובן מרחב: כמו שאמרתי, הדבר הזה נגמר.
ראובן מרחב: אני מצטער להגיד לגברת גלבלמן, שעד 1970 הגרמנים לא היו מוכנים להעביר פרוטה מעבר למסך הברזל.
ראובן מרחב: ברגע שהתחילו להיות סדקים במסך הברזל, התחיל משא ומתן איתם, ואנשים שיצאו משם אחרי אביב פראג וקודם אחרי מהומות בודפשט וכל מיני דברים אחרים והתחילו לצאת הרפיוזניקים, התחיל משא ומתן שנגמר בקרן שהוקמה ב-1980.
ראובן מרחב: בזמנו, היא הוקמה לשנה-שנתיים ל-80 אלף איש, והיא קיימת עד היום, וקיבלו ממנה 314 אלף איש, והיא עדיין פתוחה לבקשות.
ראובן מרחב: יש לה סמכות ערעור, שופטת ישראלית, מרים פורת.
ראובן מרחב: לא תמיד הכל היה בסדר, אבל אני חושב שזה היה מאמץ עצום.
ראובן מרחב: ב-1992, כאשר קרסה ברית-המועצות, הוקמה הקרן סעיף 2 שממנה גברת גלבלמן מקבלת את הפנסיה החודשית שלה, שלצערי, היא רק בשיעור שהיא אמרה עליו.
ראובן מרחב: מעבר לזה, היא קיבלה סכומים נוספים שאני מנוע מלומר אותם.
אסתר גלבלמן: שום דבר.
ראובן מרחב: אדון יוריסטה יגיד לך בדיוק את הפירוט שקיבלת.
ראובן מרחב: אנו בדקנו את זה.
ראובן מרחב: אנו באנו מוכנים.
זבולון אורלב: תעביר לי את הפירוט בכתב.
חן יוריסטה: אין בעיה.
ראובן מרחב: ידענו שתהיי פה, ואנו הכנו את התיק הזה.
ראובן מרחב: ביקורות של רואה-חשבון - בוועידת התביעות יושב יוסי צ'חנובר, שהוא סגן יושב-ראש ועדת ההקצבות.
ראובן מרחב: הוא התמנה לפי בקשתי כמומלץ ע"י ממשלת ישראל כחבר ה-board.
ראובן מרחב: הוא התמנה כסגן יושב-ראש ועדת ההקצבות.
ראובן מרחב: לגבי כל הקצבה מעל 250 אלף דולר, הוא היה צריך לקבל את התיק מראש, והוא קיבל את התיק מראש והשקיע בזה הרבה עבודה.
ראובן מרחב: כך שכל עניין ה"בישול", אני לא יודע על מה מדברים פה.
ראובן מרחב: הכל היה פתוח בפניו, והוא השקיע בזה המון שעות.
ראובן מרחב: הדברים האלה יכולים להיעשות גם לגבי סכומים אחרים, ואין בזה שום בעיה.
רפי איתן: רציתי להעיר, שהוא הגיש לי את התפטרותו מפני שאין לו מספיק יכולת לשנות את מה שהוא רוצה לשנות.
ראובן מרחב: אין לו זמן לשנות.
ראובן מרחב: העסקים שלו יותר חשובים.
זבולון אורלב: חברים, סבלנות.
זבולון אורלב: עוד מעט זה מסתיים.
קולט אביטל: ראובן מרחב, האם יש לך תשובה אלי, לגבי חלוקת הכספים לגופים ולמוסדות שאין להם שום קשר לשואה.
ראובן מרחב: אני חושב שמה שאת אמרת עכשיו היה חשוב מאד.
ראובן מרחב: בסרט שראינו, והייתי מנוע מלהתייחס לסרט אבל האדונים האלה קיבלו רשות דיבור, היתה נימה אנטישמית ברורה לחלוטין.
זבולון אורלב: היי...
דוברת: חס וחלילה.
ראובן מרחב: היתה.
קולט אביטל: באמת מה לבית-ספר לבלט - - -
זבולון אורלב: חברים, סליחה.
זבולון אורלב: מר מרחב, אני מכיר אותך שנים רבות, ואני מבקש ממך, --
שרה מרום שלו: - - -
זבולון אורלב: --גם אם זה בעידנא דריתחא, לחזור בך מהמלים "נימה אנטישמית".
ראובן מרחב: אני מתקן.
ראובן מרחב: אני חוזר בי.
משה שרוני: הוא היה פקיד, ונשאר פקיד.
ראובן מרחב: אדון שרוני, אל תלמד אותי על פקידוּת.
ראובן מרחב: במקום "אנטישמי" אני אומר: אנטי-חרדי.
ראובן מרחב: מדוע?
ראובן מרחב: ועדת החינוך של ועדת התביעות הגיעה למסקנה שהמגזר החרדי לא יודע שום דבר על השואה ולא רוצה לשמוע עליה.
ראובן מרחב: לכן, נעשה מאמץ מיוחד לכל האגודות של "בית יעקב" לתת קורסים בשואה.
ראובן מרחב: הדברים האלה מתבצעים באופן מסודר לגמרי.
ראובן מרחב: אני חושב שזה מפעל גדול מאד.
שרה מרום שלו: איך זה עוזר לניצולי השואה?
שרה מרום שלו: מה זה שייך לניצולי השואה?
שרה מרום שלו: שממשלת ישראל תדאג לזה.
אסתר גלבלמן: - - -
ראובן מרחב: סליחה, אני מבקש לאפשר לי לדבר.
ראובן מרחב: לגבי בתי-התמחוי שמדובר בהם, רשימות האנשים שנהנים מהם, שהולכים לשם, מאושרות ע"י משרד הרווחה באופן מסודר על בסיס שנתי.
אורלי וילנאי-פדרבוש: האם בדקת?
ראובן מרחב: אני מבקש לתת לי לדבר.
גיא מרוז: זה לא נכון.
ראובן מרחב: משרד הרווחה מגיש רשימות מאושרות.
גיא מרוז: זה פשוט לא נכון.
זבולון אורלב: מר מרוז.
זבולון אורלב: אנו לא נפתח עכשיו.
גיא מרוז: הנה, חברת-הכנסת קולט אביטל.
זבולון אורלב: מר מרוז, אל תאלץ אותי להוציא אותך החוצה.
זבולון אורלב: אנו לא נִפתח עכשיו את הישיבה.
זבולון אורלב: אנו עכשיו מסכמים את הישיבה.
ראובן מרחב: השן - את הכתר הכי טובה אי-אפשר לשים על שורש רקוב.
ראובן מרחב: הסרט שלכם היה מבוסס על רמייה, וברגע שהוא מבוסס על רמייה הוא לא יכול להיות נכון.
שרה מרום שלו: איזו חוצפה, בחיי.
זבולון אורלב: אנו עכשיו נאריך את הישיבה בשתי דקות, כי עכשיו תהיה להם גם זכות תגובה.
זבולון אורלב: לא יטיחו פה אשמה והשני לא יוכל לענות.
זבולון אורלב: עשית טעות גדולה.
ראובן מרחב: ברגע שהודיעו שלוועידת התביעות יש כסף והסדר הבנקים השוויצריים- - -
זבולון אורלב: מר מרחב, אתה רוצה להתנצח איתם?
זבולון אורלב: תנהל ישיבה לא פה.
זבולון אורלב: אני מבקש ממך לחזור למסלול, ואם יש לך עוד הערה בבקשה.
קולט אביטל: עדיף שתענה לי.
זבולון אורלב: כנראה שאין לו תשובה.
קולט אביטל: אני רוצה לדעת מה עם הישיבות, בתי-התמחוי, בתי-ספר לבלט.
ראובן מרחב: לגבי בתי-תמחוי, השבתי לך בצורה מדוייקת.
ראובן מרחב: זה נעשה לפי רשימות של משרד הרווחה שהן מאושרות באופן - - -
גיא מרוז: - - -
זבולון אורלב: מר מרוז, אני מעיר לך פעם שניה.
זבולון אורלב: פעם שלישית - אתה בחוץ.
שרה מרום שלו: איזה קשר יש למשרד הרווחה עם זה?
קולט אביטל: כדאי לך לבדוק את זה עוד פעם.
ראובן מרחב: אני אדאג שתקבלי את הרשימות ממשרד הרווחה.
קולט אביטל: אני בטוחה שאתה אומר אמת, אבל אני - - -
זבולון אורלב: תבדקי את זה עם מנכ"ל משרד הרווחה.
ראובן מרחב: קודם כל, זה שאת אומרת לי שאני אומר אמת זה - - -
קולט אביטל: מישהו גם מטעה אותך.
זבולון אורלב: חברת-הכנסת קולט אביטל ומר מרחב, עם כל הכבוד לכם, אני חייב לסיים.
זבולון אורלב: בבקשה, הערה אחרונה.
ראובן מרחב: הערה אחרונה - נמצאים כאן נציגי המוסדות שמקבלים את החלק הארי של ה-80% שמוקדשים לרווחת ניצולי השואה.
ראובן מרחב: הכסף הזה לא ניתן ישירות לניצולים.
ראובן מרחב: הוא ניתן למוסדות שמטפלים בהם.
ראובן מרחב: אילו היו מחלקים את כל הכסף שקיים היום בוועידת התביעות עם תחזית ההכנסות לשנים הקרובות, וזה המשפט הלפני אחרון שלי, כל ניצול היה מקבל שמונה דולרים.
ראובן מרחב: ברגע שמאגמים את הכספים האלה ונותנים אותם כשירותים, אוכלוסייה גדולה של ניצולים ונפגעים יכולה ליהנות מהשירותים האלה בצורה הטובה ביותר.
ראובן מרחב: אני רוצה לומר, שהמשימה הבאה של ועידת התביעות: קודם כל, היא צריכה להתחסל בשנת 2025.
ראובן מרחב: היא צריכה להתחסל, מפני שאז יסוף מאיתנו אחרון הניצולים.
ראובן מרחב: הכסף שיש לוועידת התביעות להקצאות ייגמר בעוד שש שנים.
ראובן מרחב: מה שוועידת התביעות צריכה לעשות עכשיו זה לגייס קונצורציום של 1.5 מיליארד דולר כדי שפליטי השואה, האנשים שלא מקבלים כסף מגרמניה, יוכלו לקבל את השירותים שהם מקבלים היום.
ראובן מרחב: מדובר ב-1.5 מיליארד דולר שיספיקו, לפי החשבונות שלנו ושל מכון ברוקדייל, כדי לתמוך בהם ולסייע להם, לנזקקים שביניהם, עד שנת 2028.
זבולון אורלב: אם אתם רוצים להגיב ב-30 שניות, אתם יכולים, ואם לא - אשמח אם תוותרו.
אורלי וילנאי-פדרבוש: אנו רוצים להגיב.
אורלי וילנאי-פדרבוש: ועידת התביעות שינתה את ההגדרה שלה.
אורלי וילנאי-פדרבוש: היא כבר לא מחוייבת לעזור לניצולי שואה אלא לעם היהודי.
אורלי וילנאי-פדרבוש: הרעיון של להתחסל ב-2025 כבר לא כל כך רלוונטי כי צריך לעזור לעם היהודי, והוא ימשיך לחיות, הלוואי, ולהתקיים עוד הרבה מאד שנים.
אורלי וילנאי-פדרבוש: יש ארגונים שלא נכללים השנה בתקציב של ועידת התביעות כי הם הביעו ביקורת על ועידת התביעות בסרט והם נענשו.
אורלי וילנאי-פדרבוש: הם סולקו, והם לא מקבלים.
אורלי וילנאי-פדרבוש: ארגון "נאחס".
דובר: "נאחס" וברוקדייל.
דובר: הסוכנות.
אורלי וילנאי-פדרבוש: גם הסוכנות נפגעה.
ראובן מרחב: הסוכנות קיבלה הכל.
אורלי וילנאי-פדרבוש: יש ללא ספק פגיעה אישית במי שמעיז לומר משהו.
אורלי וילנאי-פדרבוש: ראינו את זה מול הניצולים ורואים זאת מול הארגונים.
ראובן מרחב: פשוט לא נכון.
זבולון אורלב: רבותי, אני רוצה לסכם את הישיבה שחרגה כבר מעבר למותר לנו.
ראובן מרחב: אני רוצה להבהיר עוד כמה משפטים.
ראובן מרחב: אני מוכרח.
זבולון אורלב: אתה לא מוכרח.
זבולון אורלב: הישיבה פשוט חרגה מהזמן.
ראובן מרחב: אבל, יש פה אי-הבנה מוחלטת.
ראובן מרחב: יש פה הסכמים נפרדים.
זבולון אורלב: היה לך מספיק זמן.
זבולון אורלב: היה פה מספיק זמן להתייחס לדברים.
זבולון אורלב: כל אחד בחר איזה דברים שהוא רוצה לומר.
זבולון אורלב: ראשית, הוועדה רשמה לפניה את הסקירה של מר מרחב, ואין ספק כי במהלך השנים שהוועידה קיימת היא השתדלה ולסייע כמיטב יכולתה, ועל חלקה זה צריך להודות לה.
זבולון אורלב: יחד עם זאת, הוועדה סבורה כי בשונה מהחלטת ועידת התביעות ראוי שאחוז גבוה יותר מכספיה ילכו במישרין לסיוע לניצולי השואה.
זבולון אורלב: שנית, הוועדה מקבלת את קריאתו של השר איתן, ופונה לוועידת התביעות על מנת לשנות באופן יסודי את הרכב מוסדותיה באופן שנציגי מדינת ישראל יהיו חלק, כ-50%, מהניהול האקזקיוטיבי שלה.
זבולון אורלב: שלישית, אנו שוב פונים כוועדה - מאחר ואין לנו סמכות כי אתם גוף אמריקאי - על מנת לתת תחושה שהוועידה מתנהלת כראוי כלפי ניצולי השואה שהם אזרחי מדינת ישראל, שהוועידה תסכים לבדיקה של מבקר המדינה.
זבולון אורלב: יחד עם זאת, ועדת הביקורת מחליטה לפנות למבקר המדינה על-פי סעיף 21.
זבולון אורלב: אינני יכול לנהל כך ישיבה, כאשר חבריי לא עוזרים לי מצד ימין.
זבולון אורלב: לכן, אנו רוצים להצביע על סעיף 21 לפיו מבקר המדינה יבדוק את היבטיה של הממשלה והגופים שהוא רשאי לבדוק אותם בכל הקשר והמגעים שיש עם ועידת התביעות.
זבולון אורלב: ועדת הביקורת גם מקבלת את ההצעה שהציע כאן מרכז ארגוני הניצולים, מר פלוג, כדי להעביר את פעולותיה של ועידת התביעות לכאן, למדינת ישראל, ולהפוך לגוף ישראלי.
זבולון אורלב: הדבר האחרון שרשום לי הוא, שתתפרסם רשימת הנכסים בחודש יולי, וכן תתפרסם כל רשימת הגופים הנתמכים.
ראובן מרחב: הכל מפורסם.
ראובן מרחב: שניהם כבר מפורסמים.
זבולון אורלב: אם הכל מפורסם, הכל מפורסם.
מרטין שטרן: מחיר הנכסים- - -
זבולון אורלב: אני רוצה לומר שהישיבה הזאת אינה ישיבה קלה, אלא ישיבה שעוסקת בגורלם, חייהם ורווחתם של אנשים, ניצולי השואה, שוודאי מדינת ישראל מרגישה אחריות כבדה.
זבולון אורלב: אני בטוח, שכל אחד מאיתנו, בכל אחד מתפקידיו, יעשה כמיטב יכולתו כדי לסייע לניצולי השואה.
זבולון אורלב: אנו נתראה, כוועדה, ביום ראשון הקרוב, כדי לקבל את המלצותיה של הוועדה הממלכתית בראשות השופטת דורנר.
זבולון אורלב: אנחנו מקיימים היום את הישיבה פעם ראשונה בדו"ח 58 על משרד הבריאות, שהוא אחד מהמשרדים המבוקרים שאפשר לומר שהוא עתיר דו"חות.
זבולון אורלב: לצערי השר לא יכול להשתתף אתנו בכל הישיבה, אני מבין שהוא יהיה בחלקה, היום זה יום שמוקדש לטיפול בקשישים כאן בכנסת וקיימנו על עצמנו גם כן לקיים דיון.
זבולון אורלב: אני עוסק בדו"חות של משרד הבריאות כבר כמה שנים, גם כחבר הוועדה וגם כיושב ראש הוועדה, ובאמת צר לי לומר שהיכן שמרימים שם אבן בעצם נחשפות בעיות קשות, ובעיקר בעיות שמערכת הבריאות מופקדת עליהן, שזה שמירת החיים ואיכות החיים של אנשים.
זבולון אורלב: ובעיניי היחס שהמדינה מפגינה כלפי מערכת הבריאות ומערכת הבריאות כלפי האזרחים היא תפיסה מוסרית של מדינה באחריות שלה כלפי אזרחיה, וצר לי לומר שלפחות לפי השקפתי מדינת ישראל יש לה הרבה מה לתקן בסוגייה הזאת, ביחס אל מערכת הבריאות ואל התושבים.
זבולון אורלב: הדו"חות כמו שאנחנו נעסוק בהם היום, גם בסוגיית נושא האשפוז הסיעודי וגם בסוגיית המכרז לרכישת שירותי אשפוז סיעודי, חופשים לצערי ליקויים וכשלים, כולל סוגייה חמורה כמו מוסדות שפועלים ללא רישיון, התאומים בין המוסדות השונים, ולצערנו אנחנו גם קוראים מעת לעת על התעללות שיש באותם זקנים שכנראה מופקרים לגורלם.
זבולון אורלב: ולכן אנחנו רוצים להעמיק היום בדו"ח ולראות מה ניתן לעשות.
זבולון אורלב: וכמו בפעמים קודמות השתדלנו מאוד לעודד, לשכנע ולשבח גם כשצריך, כדי שהליקויים יתוקנו וההמלצות ייושמו.
זבולון אורלב: אני יודע שהבעיה היסודית שהיתה בסוגיית האשפוז הסיעודי בזמנו היתה סוגיית הקודים, שהתקציבים לא ענו על הצרכים וזקנים רבים שמבחינה מקצועית בריאותית היו זכאים לאשפוז סיעודי לא ניתן להם מענה.
זבולון אורלב: וגם בסוגייה הזאת אנחנו כמובן נוכל לדון ולהתייחס אליה.
זבולון אורלב: אבל בעיקר כמובן הדגש העיקרי הוא שאנחנו רוצים לראות כיצד מערכת הבריאות פועלת ומתקנת את אשר נחשף בדו"ח הזה, ואני רוצה לומר עוד שתי מלים לגבי סוגיית הביקורת.
זבולון אורלב: אני יודע שאף מבוקר לא אוהב את הביקורת.
זבולון אורלב: מבוקרים תופסים את הביקורת כדבר שהוא מיותר, שהוא נודניק, שהוא מחפש מתחת לבלטות כל מיני ליקויים, ובדרך כלל הנטייה הטבעית היא להגיד מה ביקורת, מי צריך את הביקורת.
זבולון אורלב: אני כבר מכיר גופים שבאים ועומדים במלוא קומתם להגיד זה לא נכון וזה לא נכון וזה לא בסדר וזה לא מדוייק.
זבולון אורלב: עד היום לא מצאנו איזה שהם ליקויים בדו"חות הביקורת.
זבולון אורלב: ויש מערכת ביקורת שהיא מאוד מקצועית.
זבולון אורלב: ואני מציע לכל הגופים, הואיל ואנחנו פותחים עכשיו פה סדרה של דיונים בענייני בריאות, אני מציע לכל המערכות, במקום להשקיע הרבה מאוד כוחות בדה-לגיטימציה של הביקורת, להשקיע את כל המאמצים בתיקון הליקויים.
זבולון אורלב: אני יודע שמה שקשור בהנהגה של משרד הבריאות כך נעשה, גם השר וגם המנכ"ל, אבל גם כל יתר הגורמים ויתר המערכות, וגם הפקידות שהיא בדרגות יותר נמוכות, להשקיע את כל המאמץ בתיקון הליקויים, ואנחנו מבטיחים להיות נודניקים כאלה, לא להרפות עד אשר דעתנו תנוח.