GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלדד שידלובסקי: , שהמדינה עכשיו תעזור לי.
אלדד שידלובסקי: זה ברמה הכללית.
אלדד שידלובסקי: לגבי נתוני המקרו, אני לא אומר שהייצוא לא נפגע.
אלדד שידלובסקי: על נתוני הרבעון הראשון הם טובים.
אלדד שידלובסקי: שני אחוז גידול בייצוא הסחורות, שנים עשר אחוז שאני מפרק אותם, שני אחוז זה ייצוא הסחורות, עשרה אחוז זה ייצוא השירותים.
אלדד שידלובסקי: אני מסכים, ייצוא השירותים הוא רוב הגידול ברבעון הראשון.
אבשלום וילן: מר שידלובסקי, עוד לפני הנתונים, ברמת המקרו לא הבנתי את הטיעון שלך.
אבשלום וילן: הגלובליזציה היא עובדה.
אבשלום וילן: עכשיו אם הגלובליזציה גורמת נזק שהתיקון שלו יהיה יותר קשה, מדוע באופן עקרוני למדינה לא שווה לתקן את הנזק כדי לא לשלם מחיר יותר כבד.
אבשלום וילן: אין פה לוגיקה, זה לא גזירות גורל.
אבשלום וילן: אל תגיד לי משמים.
אבשלום וילן: השאלה אם המדינה יכולה לתמרן.
אלדד שידלובסקי: כמו שיש מגבלות למדיניות המוניטרית יש מגבלות מאוד קשות למדיניות הפיסקלית.
אלדד שידלובסקי: תיכף נדבר על המדיניות הפיסקלית.
אלדד שידלובסקי: עכשיו לגבי זרימת ההון, זרימת ההון אני לא יודע אבל החלק הספקולטיבי לעניות דעתי הוא מאוד מאוד קטן.
אלדד שידלובסקי: כשאתה לוקח ואתה מסתכל ברבעון הראשון אתה רואה היקף גדול של השקעות ישירות זרות.
אלדד שידלובסקי: זה לא קטע ספקולטיבי.
אלדד שידלובסקי: אתה רואה, נכון, יש גם השקעות באגרות חוב ומניות.
אלדד שידלובסקי: האם הכל ספקולטיבי, אני בספק שזה קטע ספקולטיבי.
אלדד שידלובסקי: אולי חלק קטן.
אלדד שידלובסקי: עכשיו לגבי האפשרויות, האם אנחנו באמת יכולים לחזור לעידן שכל גוף שנפגע יגיד למדינה עכשיו תעזור לי, נהניתי חמש שנים, לא באתי אליך בטענות, עכשיו אני נפגע, עכשיו תתחיל לעזור לי.
אלדד שידלובסקי: האם יש לנו את הכלים, האם אנחנו חוזרים למשק עשרים שנה אחורה.
אלדד שידלובסקי: למרות זאת, למרות כל מה שאני אומר, בואו נתחיל לפרט מה המדינה כן עשתה.
אלדד שידלובסקי: קודם כל יש את הנושא של הפחת המואץ, שאנחנו הערכנו שזה עלות מבחינה של הפסדי מסים צפויים של 1.7 מיליארד שקל.
אלדד שידלובסקי: כלומר יש פה פעולות שהמדינה עשתה.
אלדד שידלובסקי: חוץ מזה אני קורא פה בסיכום תקציבי מעשרים ושישי לשלישי 2008 ניתנה תוספת של מאה ועשרה מיליון ₪ באופן ישיר לתמיכה ביצואנים.
אלדד שידלובסקי: ויש פה את הפירוט לאן זה הולך.
אלדד שידלובסקי: אז מישהו יכול להגיד מאה ועשרה זה מעט, מאה ועשרה זה הרבה.
אלדד שידלובסקי: אני שמעתי גם על פעולות נוספות.
אלדד שידלובסקי: תיגבור פעולות מכון הייצוא שלושים מיליון שקל.
אלדד שידלובסקי: תיגבור מערך הנספחויות הכלכליות בחו"ל, הוספת חמישה עשר עובדים.
אלדד שידלובסקי: הגדלת פקדון הממשלה בקרן היצואן הבודד שבעים מיליון ₪.
אלדד שידלובסקי: כך שלאחר מינוף הבנקים צפוייה הקרן לעמוד על כחמש מאות מיליון ₪.
אלדד שידלובסקי: ייעוץ בתחום הגנות מט"ח ארבעה מיליון ₪.
אלדד שידלובסקי: זה הרבה, זה מעט, אנחנו יודעים שהתקציב הוא מאוד מאוד מוגבל.
אלדד שידלובסקי: המטרה המרכזית של המדיניות הפיסקלית זה לשמור על כללים פיסקליים, לשמור על יציבות משקית, אנחנו פועלים פה במסגרת מגבלות תקציב מאוד מאוד חמורות ועל זה יש ויכוחים גדולים בממשלה.
אלדד שידלובסקי: האם 1.7, האם יותר מ-1.7, זה חלק מהדיון הציבורי.
אלדד שידלובסקי: לסיכום, האפשרויות שלנו לסייע באופן ישיר לגופים שנפגעים הן מצומצמות.
אלדד שידלובסקי: בכל מקרה, כשאנחנו מנתחים אפילו את נתוני 2007 של ייצוא הסחורות אנחנו רואים שיש הסטה.
אלדד שידלובסקי: אולי זה קשה, אני לא אומר שזה קל.
אלדד שידלובסקי: אבל כשאני מנתח את נתוני 2007 של ייצוא סחורות אני רואה שלארצות הברית הייצוא גדל בארבעה אחוזים, לאירופה הוא גדל בעשרים אחוזים ולשאר העולם עשרים אחוזים.
אלדד שידלובסקי: כלומר אנחנו רואים פה מגמה שחלק מהייצוא עובר ליעדים אחרים, ויכול להיות שזאת מגמה שבעקבות הגלובליזציה בשנים הקרובות המגמה הזאת צריכה להימשך.
אלדד שידלובסקי: להגיד לך שזה קל, שאין לי סימפטיה לזה שיצואן שעד לפני כמה זמן קיבל על דולר ארבעה שקלים, אני מבין שזה יוצר בעיה.
אלדד שידלובסקי: השאלה אם הבעיה הזאת היא ברמה של משרד האוצר, ואני אומר באופן מאוד מאוד חלקי היא של משרד האוצר, והוא פועל, גם באמצעות הפחתת מסים, גם יש תכניות הרי להפחית את מס החברות.
אלדד שידלובסקי: כל הדברים האלה מי יהנה מהם.
זבולון אורלב: יש לך מושג מה עם ועדת ארצי?
אלדד שידלובסקי: אני מודה, אני לא מכיר את המסקנות של ועדת ארצי.
אבשלום וילן: אתה מעריך שהשקל נמצא כרגע בחוזק הריאלי שלו אל מול שאר הכלכלות העולמיות?
אלדד שידלובסקי: בתחום של ניבוי שערי חליפין כולנו נכשלים.
אבשלום וילן: לא ניבוי, אני שואל אותך האם כרגע היחס המחירים בינינו לשאר המטבעות נראה לך סביר לנתונים המשקיים.
אבשלום וילן: אתה יודע, הגשם נגמר בפברואר, את הרגשת הבצורת באמת תתחיל לראות ביולי, אוגוסט ספטמבר.
אבשלום וילן: אל תגיד לי עכשיו עוד יש מים בקרקע.
אבשלום וילן: כל מה שראית בסוף 2007 לא רלוונטי.
אבשלום וילן: תסתכל לסוף 2008 ולשם אתה צריך לכוון.
זבולון אורלב: אגב אני חייב לומר שמר ארצי העביר לי פתק שהיצואנים לא קיבלו בפועל שום סיוע שאתה נקבת בו.
זבולון אורלב: הנגיד, בבקשה, אם אפשר ממש בתמציתיות.
סטנלי פישר: אני מודה לך על ההזדמנות לענות לשאלות ולהגיב לכמה התבטאויות ששמעתי.
סטנלי פישר: ראשית להגיד שוב, הבעיות שעומדות לפנינו הן דומות לבעיות שעומדות לפני המשקים הגדולים בעולם.
סטנלי פישר: זה בעיקר בעיית האינפלציה שנובעת מעליות במחירי הנפט והמזון.
סטנלי פישר: זאת בעיה גלובלית שמשפיעה, בהתחלה התייחסתי למדינות המערב, זה משפיע גם על סין והודו שגם מתמודדות עם הבעיה הזאת, ואין פתרון פשוט לבעיה הזאת.
סטנלי פישר: לגבי הספקולנטים, בכל משבר במט"ח שאני מכיר, ואני מכיר די הרבה, כולם מאשימים את הספקולנטים.
סטנלי פישר: אז אנחנו, יש לנו נתונים בבנק ישראל על הנטו, מה קורה, מי מביא כסף, מי מוציא כסף מהמדינה כל חודש, יש לנו נתונים עם פיגור של כמה ימים, אבל יש לנו את הנתונים.
סטנלי פישר: השינוי הגדול שהיה השנה זה שישראלים הפסיקו לשלוח את הכסף שלהם החוצה.
סטנלי פישר: הם הביאו את הכסף שלהם הביתה.
סטנלי פישר: זה מה שרואים בגדול.
סטנלי פישר: ואם מסתכלים על מאזן התשלומים כולל ייבוא הון רואים שביחס להשקעות של זרים הם ממשיכים בקצב מאוד דומה לקצב של השנה שעברה.
סטנלי פישר: אם מסתכלים על מה עושים ישראלים רואים שהם הפסיקו להוציא כסף.
סטנלי פישר: לייצא כסף למדינות אחרות.
סטנלי פישר: למה, משום שהמצב אצלנו לא במקרה יותר טוב היום מהמצב במדינות המערב בהן בדרך כלל ישראלים משקיעים.
סטנלי פישר: זה סימן בריאות, וכמו שאמרתי ביחס לתנועות הון, זה בעיה.
סטנלי פישר: עכשיו יש כל מיני הצעות איך לטפל בבעיה.
סטנלי פישר: למשל שמעתי את ההצעה שנטפל בבעיה דרך מיסוי על ייבוא הון ספקולנטי.
סטנלי פישר: הפתרון הצ'יליאני.
סטנלי פישר: מה קרה, הצ'יליאנים ויתרו על זה.
סטנלי פישר: למה, הם גילו שזה משפיע בעיקר על חברות קטנות ובינוניות.
סטנלי פישר: משום שהגדולים יודעים איך לעקוף את מערכת המיסוי על ייבוא הון.
סטנלי פישר: אבל הקטנים משלמים את המס על ייבוא הון.
סטנלי פישר: והם החליטו שזה לא כדאי והם הפסיקו עם זה.
סטנלי פישר: זה קשה מאוד לזהות מי ספקולנט, מי מביא כסף לפחות משנה, מי מביא ליותר משנה.
סטנלי פישר: כשהטילו את המס כולם, כולל אני אז, אני צריך להגיד, חשבו שזה היה מצויין.
סטנלי פישר: אחר כך כשבדקו את העניין גילו שזה לא מצליח, וזה מה שקרה.
סטנלי פישר: עוד מדינה שלה
סטנלי פישר: פתעתי אמרה לפני כמה חודשים שהיא לא תמשיך להשתמש בפיקוח הזה זו מלזיה, שהיתה המדינה שמאמינה בזה.
סטנלי פישר: הם אמרו לא.
סטנלי פישר: אז לדעתי ההצעה הזאת של להטיל מסים על ספקולנטים זה לא יצליח, משום שקשה מאוד לזהות את הספקולנטים.
סטנלי פישר: ביחס להתערבות, כאן אני רוצה, יש בעיות לטווח ארוך שאי אפשר, יש כוחות מאוד חזקים שפועלים לטווח ארוך שאי אפשר להתמודד איתם.
סטנלי פישר: אני רוצה להתייחס לשניים.
סטנלי פישר: אחד זה הבעיה של שער החליפין הריאלי.
סטנלי פישר: זה בערך העלויות בארץ מול העלויות בחו"ל במונחים של אותו המטבע, זאת אומרת כמה זה רווחי לעשות פעולה בארץ.
סטנלי פישר: יש משפט שבמקרה זה נכון, בכלכלה, שאתה תקבל בטווח הארוך, וטווח הארוך זה לא כל כך ארוך, את שער החליפין הריאלי בדרך אחת או אחרת.
סטנלי פישר: אחת, או דרך שער החליפין, שנייה, או דרך האינפלציה.
סטנלי פישר: מה זאת אומרת, שאם אתה מנסה לשלוט על שער החליפין דרך ריבית נמוכה וכו' אז לכמה חודשים יש יתרון.
סטנלי פישר: אבל אחר כך, משום שהריבית נמוכה מידי אתה מקבל אינפלציה, אז העלויות במדינה שלך עולות.
סטנלי פישר: ובסוף אתה תמצא את עצמך תוך שישה חודשים, שנה, באותו מצב.
סטנלי פישר: אז הבעיה שתיארתי בהתחלה שאנחנו לא יכולים לטפל גם באינפלציה וגם בשער החליפין, עם הריבית, זו בעיה שבסוף השוק יפתור.
סטנלי פישר: דבר שני, אנחנו צומחים בקצב מאוד יפה.
סטנלי פישר: מדינת ישראל עוברת והתחילה לעבור בשנים האחרונות להיות מדינה מפותחת.
סטנלי פישר: העלויות כאן בטווח הארוך, העלויות לעבודה יעלו.
סטנלי פישר: המצב בו זה מאוד זול להשתמש במהנדס בארץ ישתנה.
סטנלי פישר: אז זה לא יתרון שימשיך עד אין סוף שיהיה לנו יתרון בזה שהעבודה בישראל עולה פחות מהעבודה בארצות הברית, משום שאנחנו צומחים ומתכנסים לרמות הכנסה גבוהות, יותר דומה למה שיש במדינות המערב ממה שהתרגלנו לחשוב שאפשר אצלנו.
סטנלי פישר: ולזה אנחנו נצטרך להתכונן.
סטנלי פישר: דבר אחרון, התערבות מאסיבית.
אבשלום וילן: רק שאלה מקצועית, אתה לא מזהה את המצב עכשיו דווקא כמצב של ספקפלציה, כלומר אפשרות למיתון עם עליית מחירים, כמו אחרי 73'?
סטנלי פישר: אנחנו נמצאים במצב, עם העליות במחיר הנפט וכו' ומחיר הסחורות זה מאוד דומה למה שקרה ב-73'.
סטנלי פישר: יש הבדל גדול שזה קורה בשיעור אינפלציה הרבה יותר נמוך וזה הבדל גדול אצלנו שעד כאן אנחנו ממשיכים לצמוח.
סטנלי פישר: אבל ברור שזה הבעיה למשל בארצות הברית.
סטנלי פישר: הם נמצאים בין האינפלציה והצמיחה.
סטנלי פישר: אבל זו מגמה עולמית וזה לא ישנה את מה שיקרה בטווח הארוך.
סטנלי פישר: לגבי ההתערבות המאסיבית, זה גם לא מצליח.
סטנלי פישר: אם בנק ישראל ייכנס להיות שחקן בשוק המט"ח באופן שוטף אז מה שיקרה זה מה שקרה בכל מדינה שעשתה את זה, שהשחקנים בצד השני ילמדו מה אנחנו עושים וירוויחו מזה, והמדינה תשלם.
סטנלי פישר: לכן אנחנו לא רוצים להיות שחקן פעיל, משום שאנחנו צריכים לעבוד לפי כללים והם יכולים להבין מה אנחנו נעשה.
סטנלי פישר: זאת הסיבה שהחלטנו לבנות בקצב קבוע, בשנתיים במקום להגיד נעשה את זה יום אחד ונעשה דבר אחר יום שני.
סטנלי פישר: דבר אחרון, יש הצעות שלא שמענו היום אבל שמענו כל הזמן, כדאי לנו להכניס אי ודאות לשוק.
סטנלי פישר: איך יודעים האם יש אי ודאות, רואים את זה בתנודתיות של שער החליפין.
סטנלי פישר: אנחנו נמצאים ברמת תנודתיות בשער החליפין הכי גבוהה שראינו בארבע חמש השנים האחרונות.
סטנלי פישר: לא כדאי לנו להכניס עוד אי ודאות ועוד תנודתיות.
סטנלי פישר: חשוב לתעשיינים שהם יוכלו לדעת פחות או יותר מה יקרה לשער החליפין.
סטנלי פישר: לגבי עתיד, אני לא יודע מה יקרה לשער החליפין, זה אחד הדברים שמאוד קשה לנבא.
סטנלי פישר: אומרים שהתחזיות מאוד מסוכנות, במיוחד לגבי העתיד.
סטנלי פישר: אבל יש גורמים שישפיעו בשני הכיוונים, לא רק ההשקעות בתוך המשק.
סטנלי פישר: לגבי התפתחויות, יש גורמים שגם ישפיעו בכיוון אולי החלשות השקל, יש גורמים שמשפיעים בכיוון ההפוך, יש את מה שיקרה לחשבון השוטף, זה גורם אחד, יש גורמים אחרים ואנחנו מדברים עליהם בכל החלטה ותראו את זה בשבוע הבא.
סטנלי פישר: לגבי הסיבה למושב הזה, אני רוצה לחזור לנקודה ממנה יצאתי.
סטנלי פישר: אני לא רואה שהנושאים האלה, הנושאים המקצועיים ביחס למדיניות המוניטרית לא מקבלים היום ביקורת מקצועית, הם כן מקבלים ביקורת מקצועית, ולדעתי אני מאוד מכבד את מה שמבקר המדינה עושה בתחומים שלו, בעניינים אלו אין לפי מה שאני מבין למבקר המדינה את הכלים המקצועיים לבדוק את העניין הזה ברמה המקצועית שהמדיניות הזאת כבר מקבלת ביקורת.
יעקב ליצמן: אם מותר לי גם להגיד שמבקר המדינה אין לו כלים לבדוק את בית חולים שיבא.
יעקב ליצמן: האם אתה חושב שזה נכון?
יעקב ליצמן: אני שואל שאלה לפרוטוקול כי אני לא חושב שזה הטיעון.
יעקב ליצמן: אתה יכול לחלוק, זה מותר.
יעקב ליצמן: אני לא חושב שנושא של כלים.
זבולון אורלב: החוק לא הקנה חסינות לשום תחום ולשום בעל תפקיד.
זבולון אורלב: אני רוצה לסכם את הישיבה, לצערי נקלענו כאן למצוקת זמן וחבל.
זבולון אורלב: דבר ראשון הוועדה רושמת לפניה את הדיווח המפורט של הנגיד ומודה לו על הדיווח המפורט בכל הקשור לתהליך קבלת ההחלטות והמעקב אחריהן, וגם באשר לדילמות, הבעיות והשיקולים כפי שרואה אותם נגיד בנק ישראל בהתמודדות עם המשבר שיש לנו במשק בתחום יציבות המחירים, שזה גם סוגיית האינפלציה וגם סוגיית שער המטבע.
זבולון אורלב: הוועדה גם רשמה לפניה את הדיווח המפורט של התעשיינים, בעיקר התעשיינים לייצוא, שהציגו תמונת מצב קשה של פגיעה אנושה בייצוא המתבטאת בהעברת קווי ייצור לחו"ל וירידת היקף הייצוא התעשייתית עד כדי פיטורי עובדים.
זבולון אורלב: לטענתם בגלל סוגיית שער המטבע.
זבולון אורלב: ההצעה שתעמוד להצבעה בפעם הבאה היא שהוועדה קובעת שהמשבר הכלכלי שבא לידי ביטוי בהעלאת רמת האינפלציה מעבר ליעד האינפלציה והירידה החריפה בשער המטבע מחייבת בדיקה בטיפול של משרדי הממשלה (אוצר, תמ"ת) ובנק ישראל בשמירת יציבות המחירים בשני ההיבטים של אינפלציה ושער המטבע, הכל בכפוף למגבלות, תשמע חבר הכנסת וילן, הכל בכפוף למגבלות הקשורות לסמכויות הסטטוטוריות שיש לנגיד בנק ישראל, לשרי הממשלה וליתר בעלי התפקידים בסמכותם לקבל החלטות.
אבשלום וילן: זו שגיאה פוליטית מה שאתה מציע פה.
אבשלום וילן: כי פוליטית צריך לתת להם כל יום פטיש בראשון ולהילחם בהם לשנות את המדיניות.
יעקב ליצמן: עד מסקנות הבדיקה תהיה ממשלה חדשה בין כה.
זבולון אורלב: סמכויות, המבקר לא בודק מדיניות.
זבולון אורלב: זאת לא סמכותו.
אבשלום וילן: אבל זה מה שצריך לשנות.
זבולון אורלב: ולכן אני גם אנצל את הזמן הזה להתייעץ עם מבקר המדינה, בעקבות גם הערות שנשמעו כאן, למרות שבשיחה מוקדמת שהיתה לי עם אנשי המבקר הייתי צריך גם לתת להם זמן דיבור אבל אנחנו לצערי חרגנו מהזמן, קיבלתי ציון כושל בניהול הזמן של הוועדה, אבל הנושא היה חשוב ואני חושב שטוב עשינו שאיפשרנו לתעשיינים ולנגיד בראש ובראשונה להתבטא בהרחבה בלי מגבלה של זמן.
עמירה דותן: אני מתכבדת לפתוח את הישיבה.
עמירה דותן: אני מצטערת על האיחור, ועדת האתיקה שהתחילה בשמונה וחצי האריכה טיפה ואני לכן איחרתי בכמה דקות.
עמירה דותן: אנחנו לא כל כך מכירים את מנהלת מקרקעי ישראל, אז אולי תציגו את עצמכם.
עמירה דותן: תודה רבה ואני מאוד ביקשתי שתבואו משום שהנושאים פה הם לא כדי לדון, הם יותר כדי לקבל באמת החלטות ולראות איך אנחנו מתקדמים הלאה.
עמירה דותן: אולי נתחיל באמת עם המתיישבים ואז נראה הלאה איך אנחנו מתקדמים.
שוש שץ: למי שלא מכיר שמי שוש שץ, אני ראש הקבוצה.
שוש שץ: נמצאים איתנו פה רימה ומשה שיחד איתי היו בוועד שהוביל את הקבוצה וניהל את כל המשא ומתן מתחילת הדרך ועד היום.
שוש שץ: צוות התכנון שיושב עם המהנדסים והמתכננים לכל אורך הדרך על התכנון, וחברי הקבוצה שחשוב לנו מאוד שאתם תשמעו גם אחרים בקבוצה ולא רק אותנו.
שוש שץ: אני רוצה שתשמעו את הכאב האמיתי של האנשים.
שוש שץ: אני תיכף אגיד כמה דברים בקצרה אבל אני אשמח ואני מבקשת לתת לאנשים פה להוציא את מה שעל לבם כי הזמן חולף וככל שהזמן חולף המטען רב יותר וקשה יותר.
שוש שץ: אנחנו קבוצה של אנשים שביום שבו עבר התקציב בממשלה וירד הנושא של משאל העם מסדר היום הציבורי הבנו שהדמוקרטיה הכריעה וכאזרחים שמכבדים את הדמוקרטיה ורוצים לשמור עליה התחלנו ליצור מגעים עם ממשלת ישראל.
שוש שץ: היינו הקבוצה הראשונה שאחרי ההתנתקות חתמה על ההסכם, וההסכם נחתם בעשרים ושמיני ליוני 2006, זאת אומרת לפני שנתיים.
שוש שץ: ולצערי הרב בשנתיים שחלפו, למעט מופע להטוטים וקסמים שכל פעם שולפים לנו שפן אחר כתירוץ למה העבודות לא מתחילות אנחנו לא מצליחים להבין למה אנחנו, שרצינו לדאוג לעתיד של הילדים שלנו וביום שאחרי להיות כבר מסודרים, ושהיינו אחראים גם כלפי המדינה כאזרחים וגם כלפי הילדים, נמצאים באותה נקודה של אלה שאמרו לא יהיה ולא יקום ושל אלה שאמרו לא מדברים עם הממשלה ושורפים וחוסמים צמתים.
שוש שץ: למה אנחנו נמצאים באותה נקודה, ואפילו בנקודה גרועה יותר, כי האחרים שכן עשו את הדברים האלה אנחנו כבר רואים פילרים של תשתיות, אנחנו כבר רואים טרקטורים, אנחנו כבר רואים התקדמות בעניינים, ואנחנו כאילו הילדים הטובים.
שוש שץ: התשובות שאנחנו מקבלים ממנהלת סל"ע, ולמען הסר ספק, אני פשוט יודעת מרוב דיונים כי כל הזמן זה נשמע שהתלונות שלי הן כלפי מינהלת סל"ע.
שוש שץ: תמיד יורים בשליח, ובמקרה הזה לצערי הרב ולצערם הם השליח, ותמיד התלונות הן אליהם.
שוש שץ: לא שהכל נעשה מאה אחוז מבחינתם, יש עדיין הרבה דברים שרב הנסתר על הגלוי.
שוש שץ: ולדעתי יש פה איזה משהו מלמעלה יותר שמכוון את הדברים שבולם כל הזמן.
שוש שץ: אני כל פעם מקבלת תשובות שזה כאילו תירוץ בירוקרטי של עוד התנהלות בירוקרטית שמעכבת.
שוש שץ: פעם זה המינהל, ופעם חסר האישור של חשבת האוצר ופעם חסר האישור של משרד הבינוי, שפנים למכביר, באמת, כל פעם תירוץ אחר.
שוש שץ: וזה תירוצים, כי לוקח עוד שלושה ארבעה חודשים שהמחסום מוסר, ואז שולפים עז אחרת מהדיר, ושוב אנחנו באותה נקודה.
שוש שץ: והיום אנחנו רוצים תשובות, אנחנו רוצים את האמת על השולחן.
שוש שץ: אני אשמח מאוד אם אנשי מינהלת סל"ע יוכלו להגיד לי את האמת, אני רוצה לדעת למה.
שוש שץ: לצערי הרב, עכשיו, בדרך לפה, קיבלתי טלפון מזוג מהקבוצה, שאין להם כוח יותר, שהילדים מתפרקים להם, יש להם ילד אחד שהתחיל כיתה א' שבועיים אחרי ההתנתקות, הוא בטיפול פסיכיאטרי, שהם עוברים לקבוצה של אשקלון כי שם כבר יש פילרים.
שוש שץ: עכשיו, רבע שעה לפני שהגענו לכנסת.
שוש שץ: אז לבי שותת כשאני שומעת את זה על אותה משפחה שהיא חלק מאוד חשוב מהקבוצה, אבל אני לא דואגת לקבוצה, כי יש לנו רשימה של חמש עשרה משפחות שרק מחכות שיתפנה מקום שיוכלו להצטרף.
שוש שץ: אבל לדעתי הטלפון הזה שקיבלתי עכשיו אומר הכל.
שוש שץ: אסור היה שיקרה כזה דבר.
שוש שץ: לא משנה שבאופן אישי אני חושבת שהפתרון שהם מצאו הוא לא הפתרון שייתן מענה לילדים.
שוש שץ: אבל אנחנו מגיעים למצב שאנחנו מתפרקים, בכל תחומי החיים.
שוש שץ: ואנחנו רוצים תשובות, אנחנו רוצים לדעת איפה אנחנו עומדים, ואנחנו רוצים להתחיל לראות את הטרקטורים על השטח.
שוש שץ: אין שום סיבה שזה לא יהיה.
שוש שץ: יש לכם פה למכביר את כל האישורים האפשריים.
שוש שץ: פעם נתנו לנו תירוץ שהאוצר לא אישר.
שוש שץ: יש לכם את ההסכם חתום עם החתימה של סימה פישר, שארבעה חודשים עיכבו אותנו, כי סימה לא חותמת.
שוש שץ: בסופו של דבר כשיצרנו קשר עם סימה היא אמרה מה פתאום, אני כבר ביקשתי הבהרה לפני ארבעה חודשים, לא קיבלתי הבהרה.
שוש שץ: אחר כך אמרו לנו שהמינהל לא אישר.
שוש שץ: המינהל היה שותף.
שוש שץ: לפני שנחתם ההסכם ישבנו מספר ישיבות, שעות אתכם.
שוש שץ: הפתרון שבסופו של דבר הוצע, לפצל את ההסכם לשניים כדי לדאוג לבנים היה קצה חבל שאתם הצעתם לנו.
שוש שץ: הפתרון שנמצא הוא פתרון שהמינהל בסופו של דבר נתן, מתוך הבנה שבאמת אנחנו צריכים להגיע לאן שהוא הכי טוב שאפשר.
שוש שץ: ואנחנו פה היום לא בקטע של לבקש רחמים ולא בקטע של לבקש זכות.
שוש שץ: לבקש זכות.
שוש שץ: כאזרחים במדינה הזו יש לנו זכות לדרוש את מה שאנחנו דורשים.
שוש שץ: אנחנו גרנו ברמה של קיסריה, אנחנו לא נגיע היום לרמה של חצי קיסריה ואנחנו לא רוצים את זה, כי הכסף זה לא מה שעניין אותנו, לא בתחילת הדרך ולא היום.
שוש שץ: אבל יש לנו זכות כאזרחים, אחרי שלוש וחצי שנים שאנחנו נמצאים בתופת שבה אנחנו נמצאים לקבל מענה ולקבל מינהרה של אור לתת תשובות לילדים.
שוש שץ: יש לי פה, אתם תשמעו פה אנשים מהקבוצה עם שיחות עם הילדים, זה פשוט מסמר שיער.
שוש שץ: זה לא להאמין איך אנחנו את הסמכות ההורית, למרות שרובנו אנשי חינוך, את הסמכות ההורית אנחנו מאבדים למרות שאנחנו יודעים את כל הפסיכולוגיה.
שוש שץ: כי אין לנו תשובות לילדים.
שוש שץ: כי הם כבר לא מאמינים לתשובות שלנו, כי אנחנו כבר לא מאמינים לתשובות שאנחנו נותנים כי כל פעם המינהלת והמדינה משנים לנו את התשובות.
משה עדשה: אני חושב שלמעשה שוש הציגה די ברור את הבעיה האמיתית.
משה עדשה: אם אני מסכם את זה בסך הכל לנו יש חוזה ביד, מלפני שנתיים, שנציגי המדינה חתמו עליו.
משה עדשה: כל מה שאנחנו רוצים זה פשוט לכבד את החוזה.
משה עדשה: היום אחרי שנתיים שלא נעשה דבר מלבד הקמת מסגרת תקציבית באים ואומרים לנו שהחוזה פג תוקף.
משה עדשה: אני לא מבין איפה אנחנו נמצאים.
משה עדשה: מה היינו צריכים לעשות עד עכשיו.
משה עדשה: ואין סוף לתירוצים.
משה עדשה: הדבר הכי פשוט בעולם, אלמנטרי.
משה עדשה: לכבד חוזה.
משה עדשה: זה מה שאנחנו מבקשים.
עמירה דותן: אני רוצה פה להפסיק רגע, שוש ומשה, אני בטוחה שתיכף נשמע את כל שאר האנשים, אבל מאחר ובאתם וזמנכם יקר, יותר מזה, אנחנו רוצים לקדם את הדברים, כמו שאת אמרת אנחנו לא מחפשים לא רחמים ולא שום דבר אחר, רוצים לזעוק את הזעקה וגם לקבל תשובות אמיתיות ולפתרון.
עמירה דותן: נתבקשנו אפילו לאחר את הישיבה הזאת משום שרק עכשיו נכנסו אנשים חדשים למינהל.
עמירה דותן: אמרנו לא מאחרים את הישיבה, כל יום הוא הרבה מאוד זמן, והימים כבר נמאס לנו לספור אותם.
עמירה דותן: לכן אני מבקשת שסל"ע יתנו את התשובות הראשוניות ואז נעבור הלאה.
איתי אהרונסון: אני אתן סקירה כדי לעשות סדר בדברים.
איתי אהרונסון: קודם כל, אני אתחיל מהשורה התחתונה על מנת שזה יקל על הסקירה, שאנשים לא יהיו במתח.
איתי אהרונסון: באמת אנחנו בימים האלה במצב שהתב"ע אושרה, ובעצם כל המערכת עכשיו מתכווננת, ומינהל מקרקעי ישראל נרתם לעניין, כל המערכת מכווננת לגמור את העניין, גם ברמה של תנאים מקלים, של כסף שצריך לעבור, הסרת שיעבודים שוש, כל הדברים שאת מכירה מההסכם, והמינהל כבר מתכוונן על זה ברמה שהכל יקרה מאוד מהר.
איתי אהרונסון: גם הקלוזים וגם המגרשים ילכו מהר.
שוש שץ: אנחנו שומעים את זה כבר הרבה זמן.
איתי אהרונסון: נכון לשנייה הזאת הכדור בידי עורך הדין של הקבוצה שצריך להביא את אישור המשקם, של תלמי יפה, שלקח על עצמו לטפל גם באישור הסוכנות וגם באישור המשקם.
איתי אהרונסון: זה נכון לשנייה הזאת.
איתי אהרונסון: אם זה יקרה מהר אז נוכל להמשיך לרוץ מהר עם יתר הדברים.
משה עדשה: סליחה, אני לא מבין דבר אחד, אני רוצה להבין, כל השנתיים האלה מאז שאתם חתומים על החוזה לא יכולתם לפנות לאותה אגודת תלמי יפה ולהגיד לה אלה האישורים שאנחנו צריכים און-ליין, כדי שכל העסק ייסגר?
איתי אהרונסון: אם תתנו לי לפרוס את הדברים בצורה קצרה ומסודרת אז תקבלו תשובה.
משה עדשה: סליחה שאני קוטע ומתפרץ, עוד דבר אחד, בוא תיתן לנו אבל תאריכים שנתחיל לחיות במציאות ולא באוויר.
איתי אהרונסון: אני אפרוש את התמונה השלמה, אני אעשה את זה קצר.
איתי אהרונסון: ההסכם הוא הסכם פשוט.
איתי אהרונסון: הקבוצה שחתומה על ההסכם היא קבוצה של עשרים ואחת משפחות, ביקשה לעבור לתלמי יפה, לקבל כל אחד מגרש, לשלם מאתיים עשרים וחמישה אלף שקל עם ההצמדה, סכום הפיצויים על פי החוק, וכל אחד מקבל מגרש של חצי דונם, לא מדובר פה בחקלאים, אין פה היבטים מורכבים מהסגנון הזה שאנחנו נתקלים במקרים אחרים.
איתי אהרונסון: וההסכם באמת נחתם ביוני 2006 אחרי בעצם דיונים שעוד התחילו באמת לפני הפינוי.
איתי אהרונסון: כשהקבוצה הגיעה למקום ובחרה את תלמי יפה היה ברור שנדרשים הליכי תכנון.
איתי אהרונסון: לא נבחרה נקודה שיש בה כבר מגרשים קיימים.
איתי אהרונסון: מצד שני היה ברור שהליכי התכנון פה הסבירות שהם יאושרו הם גבוהים מכיוון שהמתחם נמצא בתוך שטח המחנה של תלמי יפה.
איתי אהרונסון: היתה מחשבה בשלבים מסויימים שיכול להיות שאפשר יהיה לעשות את הליכי התכנון מהר בגלל שהמתחם הזה נמצא בתוך שטח המחנה, אבל בסוף הסתבר שמוסדות התכנון דורשים שהליך התכנון יהיה יותר כולל ויקיף עוד כמה דברים, ולכן הליכי התכנון לקחו זמן.
איתי אהרונסון: התב"ע אושרה רק בחודש שעבר.
איתי אהרונסון: הליכי התכנון הסתיימו רק בחודש שעבר, כמובן שבלי אישור התב"ע אי אפשר להמשיך הלאה בביצוע ההסכם.
איתי אהרונסון: על פי ההסכם נדרשו כמה תנאים בשביל לנוע קדימה ולהקצות את המגרשים.
איתי אהרונסון: אישור ועדה מיוחדת ומנהל מינהל מקרקעי ישראל – בשעתו ניתן אישור מנהל המינהל, ניתן אישור ראש הממשלה אחרי שהוועדה המיוחדת חשבה שיש פה פערים גדולים מידיי, העלויות של ההסכם גבוהות מידיי, הוועדה המיוחדת לא אישרה, ראש הממשלה אישר את זה במקום הוועדה המיוחדת, בהתאם לסעיף 85 לחוק.
איתי אהרונסון: וההסכם, בעניין הזה הוזכרה הערה בעניין הזה, ההסכם עצמו נקב במועד לקיום כל התנאים המתלים האחרים שאני אמנה אותם.
איתי אהרונסון: המועד הזה חלף.
עמירה דותן: מתי זה היה?
שוש שץ: שבועיים.
איתי אהרונסון: אם שוש אומרת שבועיים לא נתווכח.
איתי אהרונסון: המועד חלף לקיום כל התנאים המתלים, ואני חושב שחלף מזמן.
שוש שץ: אני מבקשת רק לציין לפרוטוקול שהמועד חלף והתנאים המתלים שלא התקיימו כולם ככולם הם תנאים שהמדינה היתה צריכה לקיים ולא אנחנו.
איתי אהרונסון: שוש זה לא נכון.
עמירה דותן: המועד חלף לפני שבועיים לפי שוש.
איתי אהרונסון: המועד חלף למיטב זכרוני לפני יותר מאשר שבועיים.
איתי אהרונסון: בכל מקרה אנחנו לא רואים בזה בעיה מהותית, מדובר בסך הכל באישור, בכל זאת צריך לעבוד פה בצורה מסודרת ולכן יידרש אישור של ראש הממשלה ומנהל המינהל להארכת המועד לקיום התנאים המתלים.
איתי אהרונסון: אבל כמובן שהסמכות היא שלהם.
איתי אהרונסון: התנאים עצמם הם: א.
איתי אהרונסון: יש לנו שיעבודים.
איתי אהרונסון: לא ניתן להקצות מגרשים כל זמן שהאנשים בעלי השיעבודים מחזיקים בזכויות שלהם בקרקע.
איתי אהרונסון: אז אחד התנאים המתלים הוא החלטה של המשקמת ושחרור הקרקע מהשיעבודים.
איתי אהרונסון: במסגרת ההסכם ההסכמה היא שאנחנו נעמיד לטובת העניין הזה סכום של מיליון שקל, שישוחרר כמובן כנגד קיום של כל יתר התנאים.
איתי אהרונסון: בשעתו היתה החלטת משקמת, שהיא לא היתה החלטה, היא היתה החלטה שהיה ברור ממנה שכשנגיע לרגע נראה שזה יהיה בסדר, אבל זו לא היתה החלטה שגמרה את העניין.
איתי אהרונסון: והיום עדיין נדרשת החלטה של המשקמת ושיחרורי שיעבודים.
איתי אהרונסון: המשימה בעניין הזה היא בסופו של דבר משימה של האגודה מכיוון שהחובות הם של האגודה ויש עורך דין לאגודה שמלווה את הדבר הזה.
שוש שץ: המיליון שהיה צריך לעבור לשיחרור השיעבוד עבר?
איתי אהרונסון: הוא לא יכול לצאת.
איתי אהרונסון: רק אחרי החלטת משקמת הוא ייצא.
איתי אהרונסון: אנחנו יודעים לפתור את בעיית הביצה והתרנגולת.
איתי אהרונסון: אני סיכמתי עם עורך הדין מה הטכניקה שתינקט.
איתי אהרונסון: נאמר ככה, בחודש פברואר שוחחתי עם עורך הדין, הרבה לפני שהתב"ע אושרה, שוחחתי עם עורך הדין של היישוב על מנת לראות מה הפעולות שננקוט על מנת שיתקיים התנאי המתלה הזה.
איתי אהרונסון: יש עוד תנאי וזה הסוכנות, שגם היא מחזיקה בזכויות בקרקע.
איתי אהרונסון: הוא אמר לי תשמע, אני יכול לכתת את רגליי ולרוץ אחרי כל מיני אישורים, והאישורים כן יתאימו ולא יתאימו, הוא ביקש שנראה מה מינהל מקרקעי ישראל דורש, מינהל מקרקעי ישראל אמר לנו לאחרונה מה הוא דורש.
איתי אהרונסון: חזרתי אליו וכרגע הוא יודע בדיוק מה הדרישה, וכרגע הוא עובד על קבלת האישורים בהתאם להנחיות שכבר קיבלנו ממינהל מקרקעי ישראל, אנחנו יודעים בדיוק מה סוג האישורים שנדרשים.
עמירה דותן: הצבת לו לוח זמנים איתי?
עמירה דותן: כלומר קודם כל אני ממש חושבת שהם מאושרים, כלומר הם לא צריכים את המיליון שקל, מישהו שנותנים לו מיליון שקל כדי שהוא יגמור כמה פעילויות.
איתי אהרונסון: לא, זה בגין חוב.
עמירה דותן: צריכים לגמור את העסק הזה.
עמירה דותן: מי שנותן לו את הכסף.
איתי אהרונסון: הפרוצדורה היא כזאת, אנחנו הרי לא נשחרר כסף כנגד עסקה שלא תצא לפועל.
איתי אהרונסון: הפתרון הוא שתהיה החלטת משקמת, ועל זה שוחחתי עם עורך הדין.
עמירה דותן: מתי איתי?
איתי אהרונסון: הוא כרגע כבר לקח על עצמו והוא משוחח עם היועץ המשפטי של אחד הבנקים, שמכין עכשיו את החלטת המשקמת שבמסגרת הליכי השיקום, בימים האלה, זה קורה, עוד פעם.
שוש שץ: זה דז'וו של שנה.
שוש שץ: זה דה ז'וו של שנה גם הסיפור של המשקם.
עמירה דותן: אני אומרת שוב, אנחנו דנו כמעט בכל היישובים של כל המפונים.
עמירה דותן: בכם לא דנו משום שחשבנו שהכל באמת נמצא בשליטה, כי אתם מה שנקרא גם חתמתם לפני וגם הכל היה צריך, לפי דברייך באמת עשיתם, מה שנקרא ילדים טובים ירושלים.