GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניר וייסמן: אנחנו מעדכנים און-ליין ברגע שמורידים קו מסוים, וזה לא עשינו במלחמה האחרונה.
עתניאל שנלר: בכפוף לנוהל שלכם, בהנחה ש"ייחוס האיום" מה שנקרא, לא יהיה בצפון, יהיה דווקא באזור שאתם פועלים, במרכז, האם אז הנוהל- - -
ניר וייסמן: כמו במלחמת המפרץ הראשונה.
ניר וייסמן: הפסקנו פעילות של 50% מהקווים, ויש רשימה מסודרת של קווים שאנחנו מורידים, ומשרד התחבורה מעודכן על כך.
עתניאל שנלר: איך פתרתם את בעיית החניונים?
ערן צייטלר: במלחמת המפרץ אני עצמי שימשתי בתור נהג באותה תקופה, וגם במלחמה האחרונה כשגייסנו 100 אוטובוסים לטובת צה"ל, בהתראה מאוד קצרה הנהגים הגיעו עם חדווה וגאווה, כולם התנדבו, והיו כאלה שיצאו והתנדבו.
ערן צייטלר: דן כבר פועלת 60 שנה, השתתפנו בכל מלחמה, וגם במלחמה האחרונה.
ערן צייטלר: אנשים התנדבו והיה אפילו מצב של עודף נהגים.
ערן צייטלר: הם רצו, ואנחנו עצרנו אותם.
ערן צייטלר: לגבי המלחמה שהיתה באזור הפעילות שלנו לא היתה לנו בעיה של גיוס, הנהגים הופיעו.
ערן צייטלר: לאותם נהגים הצמדנו אוטובוסים, שייקחו הביתה, וכך פיזרנו את הסיכון של חניה בחניונים.
ניר וייסמן: הצמדנו נהגים לאוטובוסים.
צבי ורטיקובסקי: מה שאתה אומר, זו פעילות בהכרזת מצב מל"ח או בכל סוגי מצב חירום?
ערן צייטלר: אנחנו עובדים תחת הוראות של משרד התחבורה, ברגע שאנחנו מקבלים הוראה, יש לנו דרך מסודרת איך לצמצם ולהקצות את האוטובוסים.
ערן צייטלר: להבדיל ממה ששמעתי כאן, על אזור הצפון, אצלנו, באזור המרכז, עבדו כל הקווים בצורה מצומצמת תחת ההשגחה והפיקוח של משרד התחבורה.
צבי ורטיקובסקי: מר אלבז לא התייחס בדבריו לעניין איום הייחוס והפעלה במצבים השונים.
עתניאל שנלר: אני מניח שאחר כך, בדברי התשובה, כל הפעלת מטה מל"ח ומהו מצב חירום – העובדה שמדינת ישראל נמצאת כבר 60 שנה במצב חירום – צריך יהיה לדבר על הדברים האלה.
ניר וייסמן: במלחמת המפרץ הראשונה ראינו ונהגנו לפי מצב הנוסעים.
ניר וייסמן: הפעלנו את הקווים, ראינו אם בכלל יש דרישה לכך, ובעיקר בערב, כשהגיעה החשכה, לא נסעו איתנו, אז כמובן שהורדנו את מספר האוטובוסים.
עתניאל שנלר: אתם מתכננים את הפעלת הצי לפי ביקושים, ובכפוף לביקושים ולהנחיות של משרד התחבורה.
ערן צייטלר: הנחיות של משרד התחבורה.
ערן צייטלר: אני חייב לציין שאנחנו עצמנו השתתפנו באותה מלחמה שאתם מדברים עליה, וזה עבד כמו שצריך.
עמיר קינן: אני מנהל התנועה של אזור הצפון של אגד.
עמיר קינן: בזמן המלחמה הייתי סגן מנהל התנועה.
עמיר קינן: היום אני מנהל התנועה של אזור הצפון.
עמיר קינן: קודם כול, אגד מסוגלת להיערך מהיום למחר, מקסימום בתוך יום וחצי.
עמיר קינן: אנחנו עובדים על בסיס מפות תנועה, מפות תנועה שעובדות במשך כל יום, במשך כל השבוע, שנותנות את ה-100%.
עמיר קינן: אנחנו מסוגלים היום גם להפיק מפות תנועה, בתוך יום או יומיים, של 50% או 30%, שוב, בהתאם להנחיות של משרד התחבורה.
עמיר קינן: אנחנו נערכים בהתאם לדרישה שקיימת בשטח.
עתניאל שנלר: אפיון הביקושים נעשה על ידכם או על ידי משרד התחבורה?
עמיר קינן: אפיון הביקושים נעשה בצורה משולבת.
עמיר קינן: כשאנחנו מזהים שהביקושים ירדו ב-50%, או ירדו ב-70%, וצריך להפעיל רק 30%, מובן שבצורה משולבת, בינינו לבין משרד התחבורה, אנחנו מקבלים החלטה משותפת להפעלה של 50%, 30% וכן הלאה.
עמיר קינן: זה לגבי הביקושים.
עמיר קינן: אם ניקח את המלחמה האחרונה שהיתה, בחלק גדול מאוד מהמקומות הפעלנו 50%, במיוחד במקומות הקריטיים כמו נהרייה, קריית-שמונה וחיפה, שם הפעלנו 50% ולפעמים גם פחות מ-50%, כי בסך הכול האוטובוסים היו ריקים, הציבור לא יצא מהבתים.
עמיר קינן: לגבי ההפעלה ביישובים שהיו בהם נפילות.
עמיר קינן: תוך כדי האזעקות עבדנו, וכמו שאמר מר אלבז, עבדנו מול מפקדי הערים, הם קראו לעצמם "מפקדי הערים" או "קב"טים".
עמיר קינן: היה מצב שבקרית-שמונה או בנהרייה היה מפקד עיר, שהוא הנחה את הקב"ט, הוא עבד באופן ישיר מול הקב"ט שלנו, וקיבלנו הנחיות ישירות – עכשיו לעצור תחבורה, העיר סגורה לשעתיים, ואחרי שעתיים הפעלנו שוב תחבורה.
עמיר קינן: באגד עבדנו לאורך כל הזמן.
עמיר קינן: למעט בסגירה של העיר.
עמיר קינן: כל הזמן הפעלנו תחבורה, לא עצרנו אותה, לא בקרית-שמונה, לא בנהרייה, גם במקומות הקריטיים האחרים התחבורה עבדה כל הזמן.
עמיר קינן: קרה הרבה פעמים, שמשעה 09:00 עד 11:00 מפקד העיר היה אומר שהעיר סגורה, שאין כניסה בכלל, אז היינו עוצרים בקצוות של העיר ולא נכנסים פנימה.
עמיר קינן: מבחינתנו, התחבורה עבדה.
עתניאל שנלר: מה שבעצם אתה אומר, שהשגרה עבדה.
עתניאל שנלר: גם בשגרה רגילה בימי ראשון וחמישי אתה מפעיל לוח אחר מאשר אתה מפעיל בימי שלישי, ובשעת שיא בבוקר אתה מפעיל לוח שונה מאשר בשאר היום.
עתניאל שנלר: השאלה שהעלו כאן, מה עושים בדיוק בקטע הזה שאתה אומר שבשלב מסוים העברת את האחריות מהמערכת לאחריות הלוקלית, קרי, לקצין הביטחון, "מפקד העיר" קראת לזה, מול קצין הביטחון שלך הם קבעו מה יהיה, ואז חזרנו בדיוק לשאלות שהעלה מר אלבז.
עתניאל שנלר: במלים אחרות, אני מחפש איך לצאת מהדיון היום כך שמשרד התחבורה, יחד עם המפעילים, ימצאו את הפתרון לא לשגרת חירום, אלא לאירועים הלא שגרתיים בחירום.
עתניאל שנלר: איך משרד התחבורה או פיקוד העורף, או הממשלה, איך המערכת שולטת על מה שקורה, איך היא יודעת מה קורה?
עמיר קינן: משרד התחבורה לא ידע מה קורה.
עמיר קינן: קיבלנו דיווח ישיר ממפקדי הערים, לא קיבלנו דיווח ממשרד התחבורה.
עמיר קינן: אנחנו היינו מעדכנים את משרד התחבורה במקום שזה יהיה הפוך, עדכנו אותם שעכשיו סגור שעתיים, עכשיו פתוח, עכשיו אנחנו מפעילים, עכשיו העיר סגורה.
עמיר קינן: לא זאת בלבד, הייתי צריך לענות המון פעמים על תשובות של חברות אחרות, כי לא פעם, במיוחד בצפון, חברות אחרות שהתקפלו, סגרו והלכו- - -
עתניאל שנלר: חברה ציבורית זכיינית בצפון התקפלה?
עתניאל שנלר: מי התקבל?
עמיר קינן: למשל, באזור מעלות ועכו.
עמיר קינן: ממעלות פנו אלי המון פעמים להפעיל תחבורה ציבורית.
עתניאל שנלר: מי הזכיין שם?
עמיר קינן: "נתיב אקספרס".
שלמה כץ: הם לא עצרו, אפילו לא לשנייה.
עתניאל שנלר: יש כאן נציג של "נתיב אקספרס"?
עמיר קינן: קיבלתי המון תלונות על אי הפעלה במקומות האלה, שלא קשורים אלי.
עמיר קינן: היו הרבה תלונות שהגיעו על מקומות שאגד היה צריך לתפעל, ולא ניתן שם שירות.
עמיר קינן: היה שלב מסוים גם בזמן המלחמה, כששלמה ועוד קבוצה ביקרו אצלנו בצפון בזמן המלחמה כדי לראות מה אנחנו מבצעים ומה אנחנו לא מבצעים.
עמיר קינן: בגדול, ההפעלה מבחינתנו היתה ברמה של 30% עד 50%, בהתאם לצורך.
עמיר קינן: אני אעבור קצת לבעיות הקשות שהיו לנו.
עמיר קינן: אחת מהן זו התנהגות בזמן חירום.
עמיר קינן: לא היו הנחיות בכלל, אף נהג לא ידע, ולנו היה קשה להנחות את הנהגים איך מתנהגים.
עמיר קינן: נהג נוסע עם אוטובוס מלא, נשמעת אזעקה באותו זמן בתוך חיפה למשל.
עמיר קינן: שאלו שאלות, יצאו הנחיות לא ברורות, שעוצרים את האוטובוס, מבריחים את כל הנוסעים מתוך האוטובוס והנהג בעצמו בורח, זה היה נראה משהו מאוד בעייתי.
עמיר קינן: לא היתה תשובה ברורה.
עמיר קינן: גם אנחנו וגם הנהגים חיפשנו כל הזמן תשובות קצת יותר מסודרות איך מתנהגים, וזה קרה פעמים רבות, במיוחד בתוך חיפה.
עתניאל שנלר: למי פנית כסגן מנהל תנועה באזור הצפון?
עמיר קינן: פנינו במיוחד לפיקוד העורף.
עמיר קינן: פיקוד העורף היה צריך לתת לנו תשובות, והתשובות שקיבלנו, אלה היו התשובות.
עמיר קינן: הם לא נראו טובות במיוחד, אבל אלה היו התשובות – תעצרו את האוטובוס באמצע הדרך, תברחו מהאוטובוס, הנהג, הנוסעים, תמצאו מחסה, זה קרה הרבה פעמים לאורך המלחמה, זה נראה די רע.
עמיר קינן: אצלנו בצפון נפגעו שני חניונים שאני זוכר – חניון נווה שאן שחטף טיל ישיר לחניות, וחניון קרית-שמונה שחטף טיל ישיר.
עמיר קינן: הפתרון שנתנו הוא כמו הפתרון שצוין כאן, פיזרנו את האוטובוסים, היה שלב שבו אפילו פיזרנו את האוטובוסים לבתים עם הנהגים, כל אחד נסע עם האוטובוס וחנה בבית, זה עזר מאוד.
עמיר קינן: הטיל שנפל בנווה שאנן בחניון השבית כמעט 50 אוטובוסים במקום.
עמיר קינן: זאת היתה בעיה קשה מאוד.
עמיר קינן: הגענו למסקנה הזאת ופיזרנו אותם.
עמיר קינן: זה פתרון שנתן תשובה לא רעה בכלל להמשך ההפעלה של התחבורה.
עמיר קינן: לשאלת המחסור בנהגים.
עמיר קינן: אני לא יכול להגיד שחשתי במחסור בנהגים, היו לנו אפילו נהגים שחיפשו לעבוד, כי ברגע שהפעלנו רק 50% מהאוטובוסים, לפחות 50% מהנהגים ישבו בבית.
עמיר קינן: חלקם באמת ישבו בבית מתוך פחד ולא חיפשו לעבוד והתקפלו לבד, חלק אחר חיפש לעבוד ועבד.
עמיר קינן: לא הרגשתי בעיה של חוסר נהגים, במיוחד שגם הוצאנו מנשר לנהגים, תוך כדי המלחמה, שיבינו שמי שיעבוד גם יצ'ופר בהתאם, כך שזה דחף אותם לצאת החוצה ולעבוד.
עמיר קינן: מבחינת עדכונים ולוחות זמנים, מובן שאתר האינטרנט עבד.
עמיר קינן: כל מידע, כל שינוי, כל דבר שחל בכל אזור הצפון, ובכלל ברמה הארצית, הכול התעדכן דרך האינטרנט, וכל הציבור היה יכול לקבל את העדכון הזה באופן ישיר.
צבי ורטיקובסקי: מה תעשה אישה מבוגרת מכרמיאל, עולה חדשה מחבר העמים, שאין לה אינטרנט?
עמיר קינן: זה בעייתי, אין ספק.
עמיר קינן: מי שמתעסק היום באתרי האינטרנט יודע שזה נורא קל, נורא נגיש, ומי שלא משתמש בזה, מאוד קשה להעביר אליו את המידע.
עמיר קינן: מאוד קשה היום להגיע עם מידע נקודתי, ודאי בזמן חירום.
עמיר קינן: בזמן רגיל יש לוחות זמנים וכן הלאה.
ערן צייטלר: יש מודיעין טלפוני בחברת דן, הוא עובד 24 שעות.
עמיר קינן: המודיעין הטלפוני עבד כל הזמן.
ניר וייסמן: הוא עובד גם בשפה הרוסית.
שוקי אהרונוב: אני סגן מנהל תנועה ארצי.
שוקי אהרונוב: מכיוון שהמלחמה היתה בצפון, ובדרום היה יותר בטוח, היתה נהירה מהצפון, בייחוד מקריית-שמונה וצפת – הייתי אז בעפולה מנהל סניף – והרגשתי בעבודה את המספר הגדול של התושבים שיצאו מקרית-שמונה.
שוקי אהרונוב: אין נוהל פינוי של תושבים.
שוקי אהרונוב: חלק מהתקופה היתה הוראה להסיע אותם בחינם.
שוקי אהרונוב: אין בנושא הזה נוהל מה לעשות עם התושבים.
שוקי אהרונוב: אלה משפחות שלמות עם כל הציוד שיוצאות לשבוע, שבועיים אולי יותר.
שוקי אהרונוב: אין בנקודה הזאת פתרון כדי שנדע מה ההנחיות – האם להסיע אותם בחינם, להביא לשם הרבה אוטובוסים ולפנות אותם.
שוקי אהרונוב: הרגשתי את זה בציר שאני קורא לו "ציר 65", מקרית-שמונה לתל-אביב.
עתניאל שנלר: ברמה הארצית, לו יצויר שיהיה מצב דומה דווקא באזור עוטף עזה, האם הלקחים שנלמדו בצפון, כמו שעכשיו הזכרת, מידע, פיזור אוטובוסים, על אף שהאזור הזה הוא בחלקו דווקא לא שלכם, אבל באותו חלק ששלכם, האם אתם ערוכים גם מול מנהל תנועה דרום להפקת הלקחים, או שמא כולם מתעסקים רק בצפון?
שוקי אהרונוב: הלקחים מגיעים לדיונים, מסיקים מסקנות ויוצא סיכום דיון, והדברים האלה מועברים גם לאזור ירושלים וגם לאזור הדרום.
עתניאל שנלר: האם נוהל דומה לזה של לדן יש גם באגד?
שוקי אהרונוב: בוודאי.
שוקי אהרונוב: יש מה שנקרא "המוקד הארצי", ויש שלושה מוקדים: האחד, מחדה עד קרית-שמונה, השני, אזור ירושלים רבתי, והשלישי, מחדרה ודרומה.
שוקי אהרונוב: כך שנפגשים תכופות, מעבירים מידע.
שוקי אהרונוב: מיקי לוי ודאי מכיר את הנושא של הפגיעה באוטובוסים עם הפיצוצים שהיו, היו נהלים, גם באזור עפולה עברנו חוויות כאלה.
שוקי אהרונוב: אנחנו די מרושתים בנושא הזה.
23632: אני יושב-ראש דירקטוריון אגד תעבורה זה חודשיים.
23632: קודם כול, אני מתפלא שאין כאן נציג של משטרת ישראל, זה לא בסדר.
23632: אני יכול לעשות שימוש בשני הכובעים ולתת תשובות, אין בעיה.
23632: רק כדי לסבר את האוזן, בזמן חירום האחריות לביטחון הפנים עוברת לפיקוד העורף, פרט לירושלים, כלומר, המפקד הצבאי הוא אשר נותן את ההוראות לגבי התנהגות התושבים, חוץ מאשר בירושלים, ששם האחריות הכוללת, בהחלטת ממשלה, בגלל הרגישות של ירושלים, נשארת של מפקד המחוז, וצריך לדעת מי בדיוק נותן את ההוראות.
23632: אני רוצה לקחת את זה צעד אחד קדימה.
23632: המלחמה הזאת היתה די מצומצמת יחסית.
23632: מה יקרה כאשר נעמוד בשתי חזיתות או בשלוש חזיתות: עזה, סוריה ולבנון?
23632: לא יהיה לאנשים כל כך לאן לנסוע, אולי לפנים הארץ, אני לא יודע כרגע להניח את האצבע על העניין הזה.
23632: צריך להביא בחשבון שחלק מהנהגים יגויסו, אם תהיה מלחמה כוללת, וחלק מהנהגים ישמשו ת"פ משרד הביטחון, אני לא יודע להגיד עכשיו אם 50% מצי האוטובוסים יגויס או לא, ואז נעמוד בפני משבר של מתן שירות פנימי בתוך הערים.
23632: זאת אומרת, כל העסק הזה יפשוט את הרגל – אנחנו כרגע נוגעים רק בקצה המזלג – הוא יפשוט את הרגל מכיוון שלא יהיו נהגים.
23632: אוטובוסים יהיו, השירות יצומצם ביחס למספר האוטובוסים שמשרד הביטחון יגייס.
23632: אם משרד הביטחון יגייס 50% מציי האוטובוסים, מדרך הטבע מתן השירות יצומצם כדי מחצית.
עתניאל שנלר: כמה נהגים מגויסים יש לאגד תעבורה?
23632: אני לא רוצה לשלוף, אבל יש הרבה צעירים?
עתניאל שנלר: האם תהיה ההנחה נכונה שחלק גדול מאוד מהנהגים בכלל החברות הם אינם אלה שעושים מילואים?
23632: זו הנחה בפירוש לא נכונה.
23632: ביום-יום אני מתעסק עם זה, יש לי נהגים שהם מגויסים למילואים, לתרגילים, לשירות פעיל, לפעילות מבצעית.
23632: אני רוצה להצביע על בעיה של הכשרת נהגים.
23632: מקצוע הנהג איבד בשנים האחרונות מהערך שלו, אם מותר לי להגיד, מהסקסיות שלו.
23632: יש לזה כמה גורמים, השכר, התנאים וגם ההכשרה.
23632: היום ההכשרה היא חצי אוניברסיטה.
23632: לוקח הרבה מאוד זמן כל הסיפור הזה.
23632: אם לא תינתן תשומת לב לנושא של הכשרת נהגים, וכרגע אנחנו עובדים עם משרד התחבורה כדי לפתור חלק מבעיות השכר, אבל בעיקר בנושא ההכשרה.
23632: ואין בעיה של כסף, אני מוכן לשלם את ההכשרה בכסף מלא, הבעיה היא הפרוצדורה.
23632: לוקח כשנה להכשיר נהג עם כל הצרות של רחוב הארבעה.
23632: צריך לעשות משהו בנושא הזה, לפשט את זה.
עתניאל שנלר: אתה מדבר על המכון הרפואי?
23632: כן.
23632: לא ייתכן שאנחנו מדברים על זה 25 שנה.
23632: זה כולל את כל מקצועות הנהיגה.
23632: זה לגבי הנושא הזה.
23632: בעניין השכר אנחנו עובדים כרגע עם משרד התחבורה.
עתניאל שנלר: ברשותך, אני רוצה שתתייחס למלחמה.
עתניאל שנלר: יש ועדה אחרת שעוסקת בהצלחה, במירכאות או שלא במירכאות, של ההפרטה ותהליך ההפרטה, זה קשור לתעריפים, מעמד הנהג, הכשרה, עלויות, תחרות.
23632: נתתי את הפן שלא יהיו נהגים למלחמה הבאה.
23632: נושא הוראות לשעת חירום שהעלו כאן.
23632: גם היום אין הוראות לשעת חירום.
23632: הדבר הראשון שמצאתי את עצמי לפני חודשיים וחצי כשנכנסתי לתפקיד זה מתרגל את הנהגים באשקלון מה עושים כשנופל טיל, מי עושה מה, מי עוזר לדודה ג'מילה כהן לרדת מהאוטובוס ולאן הוא מוביל אותה.
23632: צר לי, גם היום אין בעניין הזה הוראות, כל אחד עושה כמיטב יכולתו בעניין הזה.
23632: לדוגמה, באוטובוסים שאנחנו מפעילים בשדרות לעתים לא נשמע צבע אדום, למרות שהנהג מכוון את הרדיו לתחנה המתאימה.
23632: עכשיו אנחנו מנסים לקשור את עצמנו עם איתוריות כאלה או אחרות לפיקוד העורף כדי לשמוע באיתורית את ההודעה, אבל תכל'ס – אין.
עתניאל שנלר: רשומה לי כאן חברת "קווים".
עתניאל שנלר: האם יש כאן נציג?
עתניאל שנלר: חברת "סופרבוס", האם יש כאן נציג?
רן ארד: אני קצין הביטחון של חברת סופרבוס.
רן ארד: אנחנו לא עובדים באזור הצפון, אז זה פחות רלוונטי לגבי המלחמה האחרונה, אני שומע מה שאנשים אומרים לגבי התייחסות שלנו במקרי חירום באזורים שאנחנו עובדים – אזורי רמלה, לוד, ירושלים, מודיעין.
עתניאל שנלר: האם אתם מפיקים לקחים?
עתניאל שנלר: יש לכם נוהלי שעת חירום?
עתניאל שנלר: יש לכם התייחסות שאפשר מעל גבעת המים, מעל החניון הקטן שלכם במודיעין או בלוד להרים את כל הצי לשמים?
רן ארד: ללא ספק.
רן ארד: יש לנו תוכנית מסודרת, כמו שהחברים כאן אמרו: הורדת מספר הקווים, זה כמובן תלוי בגיוס כוח-האדם שלנו, מספר הנהגים, וכמובן, גיוס הרכבים שלנו לשעת חירום.
רן ארד: לפני שבוע-שבועיים היה תרגיל גדול מאוד בנושא הזה, ומן הסתם גייסו בתרגיל 70% מהרכבים.
רן ארד: צריך לדעת איך מפעילים את הרכבים במצב כזה שמגייסים ממך כל כך הרבה רכבים מטעם משרד הביטחון.
עתניאל שנלר: אתם מעבירים כלי רכב בשעת חירום למשרד הביטחון?
רן ארד: בוודאי, 50% לפחות.
עתניאל שנלר: אתם מחליטים איזה?
רן ארד: אני מחליט.
עתניאל שנלר: אני רוצה להעיר למשרד התחבורה שחברת "קווים" לא נמצאת כאן.
עתניאל שנלר: חברת "קווים", לידיעתי, היא הזכיינית באזור עפולה, מן הראוי היה שהיא תהיה כאן.
עתניאל שנלר: יכול להיות שהשירות לכנסת הוא כמו השירות בפתח-תקוה.
עתניאל שנלר: נרשום לעצמנו את ההערה הזאת.
ערן צייטלר: הפרטה.
עתניאל שנלר: לא ביקשתי ממתחרים להעיר, אני לא חושב שהצלחתם יותר בפתח-תקוה עם דן, עם כל הכבוד.
עתניאל שנלר: אל תוסיפו אש למדורה, אני כועס עליהם גם בלעדיכם.
עתניאל שנלר: אני לא צריך את הסיוע שלכם לכעוס עליהם.
יהודה סקר: נתקלתי לא בשעת חירום.
יהודה סקר: הגעתי באגד לתחנה מרכזית עם 405, ובתחנה המרכזית יש מודיעין אגד ומודיעין דן- - -
עתניאל שנלר: במלחמה?
יהודה סקר: אני מדבר על שעת שלום.
עתניאל שנלר: אנחנו רוצים להפיק לקחים על מה שהיה במלחמה.
עתניאל שנלר: יהודה סקר?
עתניאל שנלר: אני מקשר את זה.
עתניאל שנלר: מודיעין אגד ומודיעין דן, כל אחד עובד בנפרד.
עתניאל שנלר: כאזרח שמגיע לתחנה המרכזית יש לי שם גם את חברת "קווים", ומסתבר שלחברת קווים יש קו לרחוב שאני צריך להגיע ולחברות אגד ודן לא היו הפרטים האלה.
עתניאל שנלר: ההצעה שלי למשרד התחבורה היא הצעת ייעול.
עתניאל שנלר: כמו שיש היום 144, שהיום הם גם של הסלולרי וגם של כל חברות הבזק למיניהן, שתעשו את הדבר שיהיה מודיעין אחיד.
עתניאל שנלר: אני מבקש רק לעניין המלחמה.
עתניאל שנלר: פתחת נושא רגיש מאין כמותו, שקשור לעבודת מטה שהתחילה, והיא לא תיגמר אף פעם, שקשורה למרכז מידע בין החברות.
עתניאל שנלר: זה לא ייסגר היום, זה לא הנושא שלנו.
עתניאל שנלר: דבר על המלחמה.
יהודה סקר: לגבי כל החברים שאמרו כאן מה עושים אותם תלמידים שנצרכים לאוטובוסים ואין להם אוטובוסים להגיע לבתי הספר.
יהודה סקר: האם הבעיה הזאת נפתרה?
יהודה סקר: תיפתר?
עתניאל שנלר: מישהו מהמפעילים רוצה להתייחס להסעת תלמידים?
ערן צייטלר: אני בהחלט רוצה להתייחס עוד פעם.
ערן צייטלר: כל שנות מדינת ישראל, חברת דן, ואני בטוח שגם חברת אגד, לאורך תקופת כל המלחמות סיפקו לציבור תחבורה ציבורית בצורה מסודרת, בבתי ספר, מה שעבד – עבד, הנהגים לא פחדו, יצאו ועמדו בחזית, לקחו את האוטובוסים ויצאו לעבודה.
ערן צייטלר: גם בפתח תקווה דן המשיכה וסיפקה תחבורה במשך כל השנים, בכל המלחמות שעברנו, גם דן וגם אגד היו שותפים.
עתניאל שנלר: בקיצור, אתה אומר שאין בעיה של הסעת תלמידים.
ערן צייטלר: אמרתי, ואני עוד פעם אומר, כנהג אוטובוס שנהג בזמני מלחמה, עבדנו, והנהגים יצאו כגיבורים.
ניר וייסמן: יש פה גם נציג של משרד התחבורה, ואני לא זוכר שהיתה לנו תקלה אחת.
ניר וייסמן: הוא יכול להגיד אם לא הגיע אוטובוס בזמן למקום היעד.
עתניאל שנלר: אתה עונה לשאלתו של מר סקר, שאין בעיה בזה, והנושא מסודר.
עתניאל שנלר: ברגע שיש לימודים, יש תחבורה ציבורית.
ניר וייסמן: כמובן.
ערן צייטלר: אני מחזק את מיקי לוי, שאנחנו צריכים לפעול ולחזק את המעמד של נהג האוטובוס.
ערן צייטלר: ניתן להסתדר בזמן מלחמה כמו שדיברנו על זה, מצמצמים את נפח הפעילות, מי שמתגייס לצה"ל, מתגייס לצה"ל.
ניר וייסמן: יש לנו גם פנסיונרים שאנחנו מגייסים.
ערן צייטלר: כמו שהוא אומר, אוספים את הפנסיונרים, תאמין לי שהם באים והם כל כך רוצים להיות שותפים בזמן מלחמה.
ערן צייטלר: הם באים ומתגייסים, אין לנו בעיה של חוסר נהגים בזמן מלחמה.
עתניאל שנלר: נסכם את הנקודה הזאת.
עתניאל שנלר: יש שני צירים העובדים במקביל – הביקושים יורדים מטבע הדברים, ומצד שני מתגייסים, ולכן המערכת מאוזנת.
עתניאל שנלר: יותר מזה, יש אותה גאוות יחידה, ואני מכיר את החברות, יש סיבה טובה לגאוות יחידה בכל אחת מהחברות, ולכן אותם פנסיונרים ואחרים חוזרים לעבודה, ואין בעיה של נהגים.
צבי ורטיקובסקי: השאלה, האם הנושא הזה הוא עניין של רצון טוב של התנדבות ושל גאוות יחידה או תוצאה של ריתוק, שמחייב בשעת חירום.
צבי ורטיקובסקי: נתקלנו במהלך הסיורים שלנו בתקופת המלחמה, לאו דווקא באוטובוסים, שבעלי תפקידים בכירים, שלכאורה היה צריכים לתת שירות חיוני לציבור, לא ניתן היה אפילו לרתק אותם.
צבי ורטיקובסקי: זו שאלה אם זה נשאר על תקן של רצון טוב והתנדבות.
עתניאל שנלר: זו שאלה עקרונית, זו לא שאלה של גוף כזה או אחר.
ערן צייטלר: אני רוצה לענות עוד פעם בתור זה שמפעיל, אני רוצה לדבר בתור אחד ששותף.
ערן צייטלר: הדברים נעשים בצורה מסודרת, מבוקרת, עם סידורים וזמני יציאות מסודרות לאורך היום, עם מודיעין טלפוני גם לאותה אישה זקנה שלא יודעת להיכנס לאינטרנט- - -
עתניאל שנלר: אדוני אמר את זה כבר שלוש פעמים, ומדובר כאן על דבר אחר.
צבי ורטיקובסקי: אתה לא עונה לי אם זו התנדבות או תוצאה מחיוב.
ערן צייטלר: לא התנדבות מסודרת.
עתניאל שנלר: יש כאן שתי מערכות שונות.
עתניאל שנלר: אתה ודאי צודק לשיטתך, שאתה, כחברה, מאורגן כך וכך.
עתניאל שנלר: בא מבקר המדינה ואומר שיש כאן שאלה מערכתית, האם המדינה כמדינה יכולה לגרום לכך שלא יתנהל השירות בשעת חירום או בשעה מיוחדת כזאת מתוך רצון טוב, אלא מכוח צווים, מכוח חוק, מכוח נהלים.
עתניאל שנלר: זו שאלה שמטה מל"ח, משרד התחבורה, צריכים לתת לה תשובה מערכתית, אולי חקיקתית, ולכן הדיון האופרטיבי ברגע זה הוא המשני, הוא התוצר העתידי.
אבי גור: נושא ראשון שאנחנו רוצים להציג זו עלייה ברמת הסיכון.
אבי גור: אני חייב לומר שאנחנו מעריכים את הנהגים של החברות שהסיעו למרות הסיכון, אבל כשעולה סיכון צריך גם לבנות קווי הגנה לטיפול, אם חס וחלילה קורה משהו.
אבי גור: למה אני מתכוון?
אבי גור: כשתלמידים יוצאים לטיול הם לוקחים תרמיל עזרה ראשונה באותו אוטובוס של המועצה שעושה את הסעת התלמידים, באותו אוטובוס של אגד שעושה את ההסעה של הטיול, וזה תרמיל שיש בו פתרונות למקרה שמספר תלמידים נפצעים.
אבי גור: קיימנו על כך דיון, ובמקרים של עוטף עזה כיום, ובגבול הצפון במקרים של המלחמה הקודמת, מן הראוי הוא שיהיו תקנות במשרד התחבורה, בשיתוף עם משרד הביטחון, שיהיה תרמיל עזרה ראשונה, ולא ציוד עזרה ראשונה מינימלי שקיים היום.
אבי גור: זאת אומרת, שנהג אוטובוס שנזקק לעזרה, שהסיכוי שיגיע אליו אמבולנס במהירות שאנחנו רוצים שיגיע, ושנקבע על ידי המדינה כ-15 דקות, והוא לא מגיע, שלפחות יהיה לו הציוד הראשוני, ואם יש רופא בשטח, שהוא יוכל לתת מענה.
אבי גור: זאת הנקודה הראשונה, שמבחינת סדר עדיפות אנחנו רוצים להביא לדיון היום.
עתניאל שנלר: זה בנוסף לתקנות התעבורה המחייבות, כחלק מהתקני האוטובוס, גם בציוד המינימלי שהזכרת.
אבי גור: הציוד המינימלי מיועד לכך שאם אדם אחד, חס וחלילה קורה לו משהו.
אבי גור: אני מדבר כאן על כך שיש ללמוד מהניסיון על אופי הפציעות, על כך שיכולה להיות פציעה בהיקף גדול יותר מבן אדם אחד, ולשני הדברים האלה צריך לתת מענה.
אבי גור: בעניין הזה אפשר לשאול את המפעילים, להתייעץ איתם, אפשר לשאול את משרדי הממשלה מה הפתרון שהם מציעים בנושא הזה.
אבי גור: נושא שני, כמו שדובר כאן, זה היקף ההסעות.
אבי גור: אנחנו מדברים על כך שצריך להיות פתרון גם לגני ילדים, גם לתלמידים, גם לחיילים וגם לסטודנטים.
אבי גור: אנחנו חייבים לציין שבזמן המלחמה נוצרו מצבים שבהם אנשים לא קיבלו את המענה ולא הגיעו לבתי הספר בזמן, לא הגיעו לגני הילדים בזמן, לא הגיעו ליחידות שלהם בצבא בזמן, ולא הגיעו לאוניברסיטה.
אבי גור: מן הראוי שאוניברסיטאות או מכללות יוגדרו בחברות התחבורה, או אצל המפעילים, כמוסדות שיש לשים עליהם דגש, כמו שהם שמים דגש על בתי ספר.
אבי גור: אני חייב לציין עוד פעם שהם בהחלט נתנו דגש בעת המלחמה לבתי הספר ונתנו שירות מעל הרבה גורמים אחרים במשק.
אבי גור: הפורום הזה שיושב פה, המפעילים, כל מילה של שבח שאנחנו יכולים, אנחנו אומרים עליהם בכל הזדמנות.
אבי גור: בהיקף, צריך לתת תשומת לב ולשנות.
אבי גור: אלה הן שתי הנקודות.
עתניאל שנלר: כששומעים דברים טובים בוועדה לביקורת המדינה, זה מוסיף עוצמה לדברים שצריך לתקן.
עתניאל שנלר: לאלה שבאים ותמיד סוגרים את כל הסל, אני אומר להם שחבל על הזמן, כי כולם רק מקטרים, אז חבל להתעסק איתם.
עתניאל שנלר: אני מודה לך, הוספת לאיכות במילה הטובה שאמרת.
סיגל תדהר: פיקוד העורף פועל מול משרדי הממשלה וגופי התשתיות, ובכלל מול האוכלוסייה, בכל מה שקשור להנחיות.
סיגל תדהר: אני עושה רגע איזו הבחנה, כי במדיניות המיגון לאוכלוסייה הדברים יותר ברורים, וזה מופיע בתקשורת ובאמצעים המאוד מוכרים לכולם, ואני רוצה לגעת בהנחיות המיגון לסקטורים המשלימים, כך אנחנו מגדירים את זה היום.
סיגל תדהר: לפני מלחמת לבנון השנייה לא היתה לפיקוד העורף מדיניות מיגון משלימה לסקטורים, לא היתה הבחנה.
סיגל תדהר: ההבנה התחדדה אחרי המלחמה, שצריך לבנות מערכת הנחיות שמותאמת יותר למשרדי הממשלה ולגופים, גופי הסמך של משרדי הממשלה, ולתת מענה שהוא מענה שמותאם למי שבסוף נדרש גם לתת את השירות בשטח, כי בזמן מלחמה, בסופו של דבר, יש לנו עובדים חיוניים, יש 7,700 מפעלים חיוניים במדינה, אשר ממשיכים לעבוד למרות מצב החירום או מצב מיוחד בעורף או מצב מלחמה וחייבים להמשיך לתת שירות.
עתניאל שנלר: המפעילים נכללים?
סיגל תדהר: מל"ח נוגע בנושא של הריתוק המשקי.
סיגל תדהר: מבחינתנו הנחיות המיגון המשלימות פנינו למשרדי הממשלה לאחר המלחמה.
סיגל תדהר: לצורך העניין, מה קרה במלחמה?
סיגל תדהר: במלחמה פיקוד העורף בנה את המענה אד-הוק לשאלות שהגיעו דרך המשרדים, דרך הגופים, היום אנחנו במקום אחר לגמרי.
סיגל תדהר: כל משרד ממשלתי, כל גוף, יש לו את מדיניות המיגון המשלימה--
עתניאל שנלר: מה זה "מדיניות מיגון משלימה"?
סיגל תדהר: אני כבר מרחיבה על זה.
סיגל תדהר: --ההבדל הוא שפיקוד העורף לא עובד מול כל מי שיושב כאן מסביב לשולחן, אנחנו עובדים מול משרד התחבורה, ואני פועלת מול גדעון סיטרמן לצורך העניין.
סיגל תדהר: בכל הקשור למדיניות המיגון המשלימה, לקחנו את כל מדיניות המיגון ופירטנו אותה לפי סקטורים, שזה אומר, למשל, עובדים בחוץ, זה יכול להיות, למשל, לחברת התקשורת סלקום, שאולי זה קשור למשרד התקשורת, זה יכול להיות לחברת אגד ודן שעובדים בשטח, וזה יכול להיות לחקלאים לצורך העניין, ואז יש הנחיות מותאמות לגופים האלה.
סיגל תדהר: יש הנחיות מותאמות לעובדי מפעלים חיוניים קיומיים, יש הנחיות מותאמות לבתי חולים.
עתניאל שנלר: מה ההנחיות של התחבורה הציבורית?
סיגל תדהר: לגבי ההנחיות, מה שקורה היום, ולפחות בפגישה הראשונה של מפקד פיקוד העורף עם מנכ"ל משרד התחבורה, וזאת אמירה שאני משערת שכל היושבים כאן מכירים, משרד התחבורה בתקופת המלחמה לא ריכז את הגופים שלו.
סיגל תדהר: זאת אומרת, כל גוף פעל עצמאית בשטח, ויודע את זה היום גדעון סיטרמן בהבנה ברורה מאוד, שחייבת להיות רשות עליונה לתחבורה, שמרכזת את כל יחידות הסמך שלה, שזה אומר, גם התובלה היבשתית, גם נמלים, גם הרכבות, גם הסעות של אגד ודן, כל הגופים חייבים לעבוד מול המרכז הזה, שיפעל בחירום.
סיגל תדהר: מה שקרה במלחמה, שפיקוד העורף עבד מול פניות ישירות שהיו, אם זה רכבת ישראל שפנתה ושאלה את השאלות, ואם זה, במקרה, דן שפנו, ואם זה הנמל שפנה.
סיגל תדהר: ולא כך אנחנו צריכים לעבוד, אנחנו צריכים לעבוד מול הגוף העליון ולהתאים מולו את העבודה, וזה מה שאנחנו עושים היום.
סיגל תדהר: ההסדרה כבר נעשתה מול משרד התחבורה, המנכ"ל מכיר אותה עבודה מסודרת בנושא המדיניות.
סיגל תדהר: מה שצריך, לטעמי, ואני רואה ממה שקורה כאן בחדר, להוריד את אותן הנחיות לשטח, שלא יישארו ברמה של המשרד הממשלתי.
סיגל תדהר: הנחיות לגבי נסיעה של תחבורה ציבורית אומרת: עצירה בזהירות בצד הדרך, לצאת מהרכב, להיכנס למבנה או למחסה קרוב תוך התרעת המוגדר לאזור הגיאוגרפי, שזה תלוי כמובן במקום האירוע.
סיגל תדהר: אם לא ניתן להגיע למבנה או למחסה, יש לעצור ולהמתין ברכב כחמש דקות.
סיגל תדהר: אלה ההנחיות, למשל, למצב חירום שבו תחבורה ציבורית נוסעת בדרך.
סיגל תדהר: אני לא רוצה לפרט כאן את כל המצבים, אבל יש מצב שהגדרנו כשגרה, דריכות, הסלמה וחירום, ולכל מצב יש התאמה ספציפית בהקשר לתחבורה הציבורית והנחיות רלוונטיות.
סיגל תדהר: זה לא יוצא בתקשורת, זה יוצא אל מול המשרד הממשלתי, והמשרד מוציא לגופי הסמך שלו, וזה משהו שחשוב להבין.
סיגל תדהר: סוגיה נוספת, וזה פיקוד העורף גם עשה אחרי המלחמה, ואנחנו חייבים להתעקש על כך שהדברים יקרו מול המשרדים, ופה באופן ספציפי משרד התחבורה, זה נושא המיגון האישי לעובדים.
סיגל תדהר: כשאני מדברת על המיגון האישי אני מתכוונת לאפוד ולקסדה לצורך העניין.
סיגל תדהר: פיקוד העורף סייע במלחמה, גם לאגד וגם לדן וגם לגופים אחרים נוספים, זה לא משהו שפיקוד העורף יוכל לעשות במתאר שהוא מלחמה אחרת.