GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב ליצמן: אין לי טענה אחת למשרד החינוך.
יעקב ליצמן: אבל תסביר לי אתה למה בית ספר באותו רחוב צריך רישיון, והוא לא צריך רישיון?
יעקב ליצמן: המורות שלו מקבלות הפסקה במשכורת כי אין לו רישיון, כי התברואה לא בסדר, ובית הספר ליד זה, פי עשר יותר גרוע, הוא לא צריך רישיון.
יעקב ליצמן: יש לך הסבר לזה?
שמואל גולן: אנחנו הולכים לפרסם דו"ח בתקופה הקרובה על כל הנושא.
יעקב ליצמן: תסלח לי שמואל, אתה ממונה על היושר כאן, אתה ממונה על השיוויון.
זבולון אורלב: חבר הכנסת ליצמן, כחבר בועדת ביקורת המדינה תדע שיש סעיף בחוק שקוראים לו סעיף 21 וכל נושא שאתה חושב שמבקר המדינה ראוי שיבדוק תביא אותו בפניי, נקיים דיון, בקשה מסודרת, ויכול להיות שנקיים דיון עם מבקר המדינה ויכול להיות שנפעיל את סעיף 21.
יעקב ליצמן: דבר שני, ברור שיש אפליה, ללא ספק.
יעקב ליצמן: גם אם תודה לי, גם אם לא תודה לי, אני בטוח שתודה לי כי אתה ישר.
משה גפני: הוא כותב את זה בדו"ח.
יעקב ליצמן: אבל העובדה היא שלא סוגרים בתי ספר.
יעקב ליצמן: ואצלנו כל הזמן בציבור החרדי סוגרים.
יעקב ליצמן: צווי סגירה.
יעקב ליצמן: מוציאים צווי סגירה, ובצדק.
יעקב ליצמן: כי צריכים כיסוי.
יעקב ליצמן: הם יודעים שאי אפשר לסגור בית ספר עם מאתיים שלוש מאות תלמידים ויותר.
יעקב ליצמן: אבל כאן כבר צריך כיסוי, צווי סגירה.
יעקב ליצמן: לבנות, אתה שמעת לבד, לא הולכים לבנות להם כיתות כרגע.
יעקב ליצמן: כרגע, עשרים ושמונה, שלושים ותשע, כל מספר בלוטו זוכה שם.
יעקב ליצמן: אתה יודע שלא הולכים לתקן.
יעקב ליצמן: אלו הם בתי ספר שיש להם צווי סגירה.
יעקב ליצמן: לא מתקנים שם.
יעקב ליצמן: זאת אומרת אחרי החומש יהיו עוד בתי ספר עם צווי סגירה שלא יתקנו אותם.
יעקב ליצמן: ואני אומר לך שהשרה תשמע, אין לי טענה, אני משגע את משרד החינוך על הדברים האלו, אין לי טענות אליהם כי אני יודע שידיהם כבולות כאן.
זבולון אורלב: למה ידיהם כבולות?
זבולון אורלב: הם המחוקקים, הם יכולים ליזום את החוק.
זבולון אורלב: הם קבעו את התקנה הזאת שבתי ספר מוכרים שאינם רשמיים צריכים רישוי מדי שנה ובתי ספר רשמיים לא צריכים בכלל רישוי.
זבולון אורלב: למה אתה לא בא אליהם בטענות?
יולי תמיר: אני אסביר.
יעקב ליצמן: אני גם שאלתי למה הציבור הכללי לא צריך רישיון וכאן צריך.
יולי תמיר: אני אסביר את זה.
יעקב ליצמן: אני גם יכול להסביר.
יולי תמיר: אז בבקשה, תסביר את זה, מכיוון שאני הסברתי לך את זה כבר הרבה פעמים.
אברהם מיכאלי: גבירתי השרה, ברגע שהוא מצטרף לקואליציה אז הוא יסביר את זה.
יעקב ליצמן: בפעם החמישית היום, לא מצטרף.
יעקב ליצמן: עכשיו הדבר השלישי אדוני, מה שלא שמענו כאן זה סיפור שלישי.
יעקב ליצמן: יש מצב, המוסד צריך, הוא במצב קטסטרופלי, משרד החינוך מבין שהמצב לא טוב, מוכן לתת כיתות, אבל ראש עיר לא רוצה.
יעקב ליצמן: וכל זמן שאתם מבקשים מכתב הוא יכניס את זה בתוך הפרוגרמה שלו.
יעקב ליצמן: רבותיי, הוא יישאר שם כל ימי חייו.
יעקב ליצמן: זה כן ניהול תקין?
יעקב ליצמן: זה כן מצב נורמלי?
יעקב ליצמן: אז מה אתם רוצים מאיתנו?
יעקב ליצמן: יש לי בדיחה שאמרתי כל השנים לאריאל שרון.
יעקב ליצמן: אמרתי לו פעם אתה יודע מה קורה כשיש אש?
יעקב ליצמן: בוער בית בתל אביב, בדיזנגוף מה עושים?
יעקב ליצמן: הוא אמר מצלצלים 102.
יעקב ליצמן: מה קורה בבני ברק כשיש אש?
יעקב ליצמן: מצלצלים לגפני או לליצמן.
יעקב ליצמן: למה, הוא לא יודע שיש 102?
יעקב ליצמן: הוא יודע.
יעקב ליצמן: רק מה, הוא יודע שכל דבר שהציבור החרדי צריך זה רק עם פרוטקציה.
יעקב ליצמן: אני מתעסק, לא רק אני, כל חבריי, כל היום בדברים שאנחנו לא אמורים לטפל בהם, שחבר כנסת חילוני לא מטפל בהם.
יעקב ליצמן: לכן רבותיי אני אומר דבר אחד.
יעקב ליצמן: א.
יעקב ליצמן: אני שמח שיש תכנית חומש, ב.
יעקב ליצמן: מוחה שהציבור החרדי לא בהעדפה מתקנת, יש החלטת ממשלה ואני מוחה על השרה שלא דאגה לזה, אני חייב להגיד את זה לפרוטוקול.
יעקב ליצמן: כי ודאי זה כן פוליטי.
יעקב ליצמן: אני דורש בדיקה למה שביקשתי כאן.
יעקב ליצמן: וזה העיקר, אני רוצה שהמבקר יבדוק את כל האפליות שמניתי, אני רוצה תשובות.
זבולון אורלב: כל מה שאתה רוצה זה שהמבקר יבדוק באמצעות סעיף 21?, אתה צריך לפנות אליי בצורה מסודרת, ולא באמירת אגב.
זבולון אורלב: דו"ח המבקר לא הפתיע אף אחד.
זבולון אורלב: דו"ח המבקר סך הכל שם את הראי על תמונה שכולנו ידענו.
זבולון אורלב: ושנים ארוכות.
זבולון אורלב: אלא שכל פעם שמישהו היה מציג את תמונת המצב אמרו לו שתמונת המצב היא לא נכונה, היא לא מוסמכת, היא לא מדוייקת, יש גם אחרת.
זבולון אורלב: בא מבקר המדינה ופעם אחת שם סוף פסוק לויכוחים האלה ושם את התמונה המאוד מכוערת של התשתיות הפיזיות, גם במגזר החרדי וגם במגזר הערבי, ואגב יש גם במגזר הממלכתי עדיין פינות כאלה, ובממלכתי דתי גם עדיין, לא בהיקפים האלה, בשום פנים ואופן לא בהיקפים האלה, וגם שם יש לצערי עדיין דוגמאות שהן דוגמאות קשות.
זבולון אורלב: השרה אומרת תשמעו, יש לנו תכנית חומש.
זבולון אורלב: זה דבר בסדר גמור.
זבולון אורלב: יש תכנית איך להתמודד עם הקשיים שאותרו.
זבולון אורלב: והשאלה היא האם באמת תכנית החומש עונה לבעיה או לא עונה לבעיה.
זבולון אורלב: אז אני אומר לך מניסיון, פעם היה חפש את המטמון אנשים היו מתקשרים להציע תשובות, אז היו כאלה שהיו מסתמכים על ספרים והיו כאלה שהיו מסתמכים על ידע אישי, אז אני אומר מידע אישי עכשיו, אלף שש מאות כיתות בממוצע לא נותנים פתרון לבעיות שהוצגו בדו"ח מבקר המדינה.
זבולון אורלב: אני אומר את זה באחריות מלאה.
זבולון אורלב: זהו ממוצע הכיתות הרב שנתי, פחות או יותר, שנתן מענה לצרכים של הגידול הטבעי ואולי לתקן פה ושם איזה שהן אפליות ותיקוני עיוותים.
זבולון אורלב: אמרת בצדק שיש צורך לבנות כיתות ממוגנות בעוטף עזה, יש צרכים אמיתיים.
יולי תמיר: בוודאי תשמח לדעת שבחלוציות אנחנו בונים למפונים, זה גם צורך.
זבולון אורלב: צריך לברך על זה שיש תכנית חומש.
זבולון אורלב: אני רק אומר שהיקפו איננו נותן מענה, ואני מבקש מהשרה לא לחיות באשליות ולא ללכת ולישון במנוחה ולהגיד יש לנו תכנית חומש שכוללת שמונת אלפים כיתות.
זבולון אורלב: זה לא נותן את הפתרון הכמותי.
זבולון אורלב: על זה שהוא לא נותן את הפתרון הכמותי יש עדיין את הבעיות שלפי דעתי הן חמורות מאוד, והן בנושא של הקצאת קרקעות, גם במגזר הערבי וגם במגזר החרדי.
זבולון אורלב: אגב הן יותר חמורות במגזר הערבי ואני אישית מתפלא.
זבולון אורלב: אנחנו הודענו לכל חברי הכנסת הערביים על קיום הדיון הזה, במיוחד, בנוסף למה שמופיע באינטרנט, אבל נמצא רק חבר הכנסת חנא סוויד, שהוא חבר הוועדה.
זבולון אורלב: על כל פנים הבעיה הזאת היא בעיה.
זבולון אורלב: כלומר גם כשיהיה לך תקציב צריך לדעת שאם תרצה לתת את התקציב הזה, אז בעיות כאלה ואחרות לא יאפשרו לתת את המענה.
זבולון אורלב: אם ברהט נולדות כל שבוע שתי כיתות אז זה כיתה ורבע למיטב ידיעתי, ארבעים ומשהו ילדים כל שבוע ברהט, ארבעים ושמונה.
זבולון אורלב: ואם אתם חושבים שעיריית רהט מסוגלת לתת מענה של הקצאת קרקעות לכיתה כל שבוע, לחמישים כיתות, אז לא כי התקן במשרד החינוך זה שכל כיתה זה דונם.
יגאל צרפתי: חצי דונם ביסודי ושלושת רבעי דונם בעל יסודי.
זבולון אורלב: היא מקבלת עשרים וחמישה דונם כל שנה לבנות בית ספר לחמישים כיתות.
זבולון אורלב: יש לכם טעות מאוד גדולה, הם לא מסוגלים לעמוד בדבר הזה.
זבולון אורלב: ולכן גם בנושא הזה אין מענה.
זבולון אורלב: בנוסף על הדברים האלה גבירתי השרה יש את הבעיות של הביצוע של הרשויות המקומיות.
זבולון אורלב: יש רשות ערבית מסוימת שמשרד החינוך הקצה כסף ולא יכול להעביר כי המועצה מעוקלת, ולצערי החוק שלי של ייעוד כספי חינוך לא חל על מבנים.
זבולון אורלב: אני מציע לך להחיל את זה, זאת זכותך לעשות את זה, כי החוק אפשר להוסיף בתוספת.
יולי תמיר: זה מאוד חשוב.
זבולון אורלב: בכל תחום שאת מרגישה שהרשות המקומית לוקחת את הכסף ובגלל העיקולים לא מבצעת מדיניות שלך.
זבולון אורלב: יש עוד בעיות.
זבולון אורלב: לפי דעתי, גם אם התכוננתם לדיון הזה אתם תצטרכו לעשות עבודה מעמיקה נוספת, לראות כיצד מתמודדים עם הדו"ח הזה מבר לתכנית החומש.
זבולון אורלב: הנה, גם אלעד צריכה כל שנה כשבעים כיתות.
זבולון אורלב: גם אם תתני להם כסף, אני אומר לך שהם לא מסוגלים לבנות שבעים כיתות כל שנה.
אברהם מיכאלי: אני חושב שמיותר לחזור על חומרת הדו"ח.
אברהם מיכאלי: הדו"ח הוא חמור, ואני מסכים עם אדוני היושב ראש שבעצם הדו"ח הזה חשף את הבעיה שכנראה היתה ידועה הרבה מאוד זמן וניסו להתכחש לה, וכל פעם שהעלו את הבעיה אמרו זה מגזר שלא מגיע לו.
אברהם מיכאלי: הם ממילא כל הזמן מקטרים וכל הזמן מרגישים מקופחים.
אברהם מיכאלי: אני חושב שאין ספק שעם עובדות קשה להתווכח, ומי שיש לו מינימום של צדק יש צורך להסתכל על המגזר הזה שהוא לא סתם מקטר, שהוא מקופח.
אברהם מיכאלי: אני חושב שאפילו ביישום הדברים קיימים.
אברהם מיכאלי: החוק קובע דברים במפורש שמגיעים בסוף ליישום המגזר הזה, וצריך כל הזמן לבוא ולהצטדק ולהתנצל למה מגיע לו.
אברהם מיכאלי: אני אביא פה את הדוגמא שגבירתי השרה מכירה את זה, והרב גפני בטח עוד מעט יגיד שהוא מלכתחילה היה נגד החוק הזה.
אברהם מיכאלי: המגזר הזה מרגיש שאפילו החוק, התקנות, כבר ירדו בכל הרמות, הרשויות מטרפדות.
אברהם מיכאלי: זה בדיוק הקטע שכל פקיד וכל בעל תפקיד מרגיש שהוא צריך לפרש את החוק על דעת עצמו.
אברהם מיכאלי: הוא נאחז בקרנות המזבח כדי להגיע למצב שהחוק הזה לא ייושם, ולמה?
אברהם מיכאלי: כי זה נגד המגזר הזה.
זבולון אורלב: אתה לא מציג את התמונה נכונה.
זבולון אורלב: השלטון המקומי אמר במפורש שהוא צריך כשלוש מאות מיליון שקלים כדי לבצע את זה, ואם הממשלה תחוקק את החוק ותתקין את התקנות.
זבולון אורלב: אני לא מצדיק את זה, אבל אל תעצום עיניים, תדע שיש בעיה.
אברהם מיכאלי: אנחנו מחוקקים בכנסת הרבה חוקים ומחליטים לבצע את החוק.
אברהם מיכאלי: מי שאמור לבוא ולתת תשובה זה בעצם אותו גורם, אותו שר שאמור להגיד אני לא יכול לבצע את החוק.
אברהם מיכאלי: וזה לא קרה בחוק הזה.
שמואל הלפרט: אכיפת החוקים במדינת ישראל היא מאוד סלקטיבית.
שמואל הלפרט: כאשר מדובר בחוק דתי או בחוק שמיודע למגזר החרדי אני אומר לך מראש שלא יאכפו אותו.
זבולון אורלב: חבר הכנסת אלפרט, כמו שאתה יודע החוק שאני רואה בו את גולת הכותרת שלי כאן בכנסת זה חוק השילוב, ואתה יודע שהלכו גם לבג"צים, והמדינה היום מקצה רק שלושים מיליון תוספת שנתי, וזה לא מספיק.
זבולון אורלב: אלו לא רק עניינים דתיים.
זבולון אורלב: לצערי זו מכת מדינה.
יולי תמיר: הבעיה חבר הכנסת אורלב שהמחוקקים מחוקקים מבלי לתאם את התקציב הנדרש.
אברהם מיכאלי: יש הבדל בתת ביצוע בגלל שאין תקציב לבין זה שיבוא פקיד, ולא משנה אם הוא מנכ"ל משרד או ממונה על המחוז שיגיד לרשות שאת החוק הזה לא מבצעים כי הוא לא חוקק כחוק.
אברהם מיכאלי: כך אמרו, יש לי מכתב שאני מחזיק ביד.
אברהם מיכאלי: וזה חמור מאוד.
אברהם מיכאלי: חסרות הנחיות, חסרות תקנות, שאני לא יודע איזה תקנות עוד חסרות.
אברהם מיכאלי: השרה חתמה על התקנות, לא, לא מספיק לו התקנות, הוא רוצה פרשנות נוספת.
אברהם מיכאלי: לכן התחושה גבירתי השרה שהמגזר הזה כמה שהוא לא מדבר כנראה, כמה שהוא לא בא ומוחה פשוט מאוד לא סופרים אותם.
אברהם מיכאלי: אם פה מדובר בגידול של עם ישראל בכמויות כאלה, וילדים שנולדים ביישובים החרדיים הם בעצם העתיד של המדינה.
אברהם מיכאלי: ולא יכול להיות שהם צריכים להרגיש כל הזמן שילד שנולד במגזר הזה לא תהיה לו כיתה ולא יהיה לו בית ספר.
אברהם מיכאלי: אני חלילה לא בעד לבוא ולהגיד שלמגזר הערבי לא מגיע.
אברהם מיכאלי: עשינו סיור לפני כשבוע יחד עם שדולת הנגב, עם חברים מכל סיעות הכנסת, וראינו בעצם שהמגזר הבדואי קובע עובדות בשטח לצערנו בצורה שאנחנו מאבדים את הנגב.
אברהם מיכאלי: אני גם לא בא ולא אומר כלפיהם שהם עושים עשיית דין עצמי, לבוא ולקפח אותם.
אברהם מיכאלי: אדרבא, למצוא פתרון שהפתרון יהיה חוקי גם כלפיהם, כלפי המגזר הערבי.
אברהם מיכאלי: אבל לא יכול להיות שהמגזר החרדי, בצורה שהם מתנהגים, בצורה כי ממלכתית באיפוק שלהם, לא יכול להיות שהמדינה לא תתייחס לפתרון הבעיה שלהם.
אברהם מיכאלי: ולכן התחושה היא מעבר לכל, מעבר לעובדות.
אברהם מיכאלי: המדינה צריכה לתת פתרון.
אילן גבריאלי: אני יושב ראש הוועדה הממונה בכפר קנא שבמשולש.
אילן גבריאלי: אני רוצה לציין בהתחלה לטובה ואחר כך את הדברים הפחות טובים.
אילן גבריאלי: נבנה בית ספר תיכון חדש, באמת יפה מאוד, לצורך התלמידים.
אילן גבריאלי: בנוסף אישרו גם שלב ב' ב-2008, ונבנה בית ספר חדש לחריגים.
אילן גבריאלי: אז מה שיש לציין אני מציין לטובה.
אילן גבריאלי: עכשיו לדברים פחות טובים.
אילן גבריאלי: אני גם מברך את יגאל צרפתי, שבתפקיד שלו הראשון הוא בא לכפר כנא, כל הכבוד.
אילן גבריאלי: עכשיו לגבי מה שקורה, יש לנו המון בעיות.
אילן גבריאלי: תשתיות פיזיות, שימוש במבנים זמניים בשכירות בגני ילדים ובתי ספר.
אילן גבריאלי: זו אחת הבעיות האקוטיות שנמצאות בכפר כנא.
אילן גבריאלי: בבתי ספר עכשיו פחות, בגני ילדים יותר.
אילן גבריאלי: כלומר משכירים כל מיני בתים, אין להם חצרות, לא מוכנים, לא מתאימים, וצריך לפתור את הבעיה הזאת.
אילן גבריאלי: מצאתי דברים שפשוט לא מצאתי במגזר היהודי.
אילן גבריאלי: הייתי פעם ראש מועצה במגזר היהודי, במשך עשרים שנה.
אילן גבריאלי: אחד הדברים שראיתי זה שפשוט נבנו כיתות בבתי ספר שלא מופיעות בפרוגרמה אצל משרד החינוך וגם גני ילדים, על ידי המועצה המקומית, מכספה של המועצה המקומית.
אילן גבריאלי: אני התפלאתי שמועצה מקומית מוציאה מכספה, כשאין לה, ובונה כיתות בתוך בית הספר.
אילן גבריאלי: כמובן זה על חשבון גודל המגרש.
אילן גבריאלי: זו אחת הבעיות, לא הקציבו בשנים קודמות והמועצה נאלצה לבנות מכספה, שאין לה כסף.
אילן גבריאלי: פשוט עשו גרעונות.
אילן גבריאלי: אין אולמות ספורט בכלל בבתי הספר, חצרות קטנות, בגני הילדים יש חצרות קטנות ולא בטיחותיות.
אילן גבריאלי: זרם חשמל, אני באתי לבתי הספר בקור לפני חודש וחצי, בדיוק אז מוניתי, וסיירתי בבתי הספר.
אילן גבריאלי: אני ראיתי שבתוך בתי הספר ילדים יושבים בקור, מחשבים נופלים, וזרם החשמל נופל.
אילן גבריאלי: אני שאלתי את המנהלים מה קרה שם, ואמרו לי שהפאזות לא מספיקות.
יעקב ליצמן: באור יהודה היית?
יעקב ליצמן: שם בכלל אין חשמל, ניתקו.
אילן גבריאלי: אני באתי ממגזר שאני רגיל שיש, ופתאום ראיתי שאין זרם חשמל.
אילן גבריאלי: אני שאלתי מה זה?
אילן גבריאלי: את המנהלים, ואמרו לי שהם שמחוברים לבתים.
אילן גבריאלי: שיטה חדשה, לא מחובר לחברת החשמל.
אילן גבריאלי: ואני חיברתי את כל בתי הספר לחברת החשמל.
אילן גבריאלי: זה דבר חדש, שתדעו את זה.
יעקב ליצמן: בתי הספר שם הם ממלכתיים?
אילן גבריאלי: בתי ספר מבחינת שיפוצים.
אילן גבריאלי: אני הגשתי רשימה להעביר למשרד החינוך.
אילן גבריאלי: יגאל צרפתי אכן שמע את הדברים האלה שצריך שיפוץ כללי.
אילן גבריאלי: אין צבע, חצרות לא חצרות, נכנסים מים בכל מיני מקומות.
אילן גבריאלי: המצב הפיזי הוא הכי גרוע שיכול להיות.
אילן גבריאלי: צריך להשקיע הרבה מאוד בשיפוץ הפיזי.
אילן גבריאלי: אני רוצה להראות פה טבלה שמבקר המדינה ערך אותה.
אילן גבריאלי: יסודי ג', מספר הכיתות הוא בתקן חמש עשרה.
אילן גבריאלי: בפועל יש עשרים ושתיים.
אילן גבריאלי: שטח המגרש בדונם לפי ההנחיות ביחס לתקן הכיתות הוא שבע וחצי.
אילן גבריאלי: ביחס למספר הכיתות בפועל אחד עשרה.
אילן גבריאלי: בשטח יש רק שלושה דונם.
אילן גבריאלי: קודם כל השטח קטן, ושנית משרד החינוך בנה פחות אבל המועצה בנתה יותר על אותו שטח.
אילן גבריאלי: כעת אני מגיע למינהל מקרקעי ישראל.
אילן גבריאלי: שם זו בעיה שלמה.
אילן גבריאלי: יש שם שטח של בנה ביתך שבנו שם וילות, ואין שם גן ילדים.
אילן גבריאלי: למה?
אילן גבריאלי: כי המינהל העדיף לגבות כסף עבור מגרש לדייר מאשר לתת לגן.
אילן גבריאלי: זהו המצב.
אילן גבריאלי: אז אני הולך לשר השיכון כמובן, ולאחראי במינהל.
זבולון אורלב: העניין ברור.
אילן גבריאלי: הפתרון הוא פשוט בניית כיתות כמה שיותר מהר, ובניית גני ילדים כמה שיותר מהר.
זבולון אורלב: אתה מזכיר לי את הסיפור כאשר באמצע מלחמת העולם השנייה, כשהגרמנים המציאו את הטנק ליאופול כשלא היתה לו שום תשובה מבצעית, היה איזה סגן אלוף שאמר תשמע, אם תפגישו אותי עם צ'רצ'יל יש לי פתרון גאוני, שפותר את כל הבעיה של הטנק.
זבולון אורלב: וכל האלופים שוברים את הראש ואין פתרון.
זבולון אורלב: וההוא אומר יש לי פתרון, רק אני רוצה להיפגש עם צ'רצ'יל.
זבולון אורלב: אחרי הרבה נדנודים הביאו אותו לצ'רצ'יל, וצ'רצ'יל אומר לו נו מה אתה מציע כפתרון?
זבולון אורלב: הוא אומר לו תשמע, כשהטנקים מתקרבים צריכים להפוך אותם.
זבולון אורלב: צ'רצ'יל אומר לו טוב, איך יהפכו אותם?
זבולון אורלב: על זה כבר ישבו הטכנאים.
דדו גוטרמן: אני רוצה להצטרף לברכות, קודם כל היוזמה של הדיון הזה, לאנשי מבקר המדינה שלקחו דבר שקשור לחרדים והוציאו אותו החוצה, ולאנשי מינהל הפיתוח במשרד החינוך שהם דיברו פה על כל מיני נתונים ומה שצריך, לאנשי מינהל הפיתוח, יגאל צרפתי שעכשיו נכנס לתפקידו.
דדו גוטרמן: יש שם נתונים ברורים כמה צריך למגזר שלנו.
דדו גוטרמן: לא צריך לעשות סקר צרכים.
דדו גוטרמן: יותר מזה, אמרו שצריך סקר צרכים למגזר החרדי באופן כללי, יש תכנית אב מסודרת למודיעין עילית, שיפעלו לפי תכנית האב שהמשרד עשה.
דדו גוטרמן: וגם שיכלילו את כל המגזר החרדי.
שמואל גולן: ציינו בדו"ח שבבני ברק למשל לא ידעו על הרבה מוסדות שקיימים בכלל.
דדו גוטרמן: אני רוצה להגיד דבר ברור.
דדו גוטרמן: יש נתונים, וגם להכליל את כל המגזר החרדי, זה טעות.
דדו גוטרמן: אני ראש רשות, תעמדו מולי, מה אני צריך את כל המגזר החרדי?
דדו גוטרמן: מה קשר?
דדו גוטרמן: לי יש תכנית, יש לי מיפוי צרכים, הכל ידוע.
דדו גוטרמן: תפעלו מול הרשות המקומית.
דדו גוטרמן: וככה לגבי שאר הרשויות החרדיות, ביתר, אלעד, רכסים, קריית יערים.
דדו גוטרמן: קודם כל תתייחסו לרשויות החרדיות.
דדו גוטרמן: מגזר חרדי כמכלול זאת בעיה כללית.
דדו גוטרמן: לכן הצרכים והמיפוי נמצא, יש תכניות אב, הכל קיים, צריך פשוט מאוד לקחת ולתקצב אותם נכון.
דדו גוטרמן: לגבי הנושא של הקרוואנים שדיברו פה, זו בעיה אקוטית שכאשר משרד החינוך מתקצב את הקרוואנים הוא מתקצב לשנים האחרונות, יש לציין את השרה שהיא באה לקראת המגזר החרדי ולא חיכו עם התיקצוב של האקמול כמו שאומרים, לא בונים, נתנו פתרונות קרוואנים.
דדו גוטרמן: אבל לא מתקצבים לא את ההצטיידות ולא את התשתיות.
דדו גוטרמן: מאיפה אנחנו כרשות מקומית, שאין לי היטלי השבחה ואין לי כל הכספים שמגיעים ממקורות של הכנסה בגין הבנייה, מאיפה אני אממן תשתיות, מאיפה אני אקבל הצטיידות?
דדו גוטרמן: נותנים כיתה, ילד לא צריך לשבת עם כיסא, עם שולחן, נתנו קרוואן, מה עם ההצטיידות, מה עם התשתיות, דו"ח מבקר המדינה מציין את זה.
דדו גוטרמן: על מי יכולים להטיל את זה?
דדו גוטרמן: אחר כך יש בעיות של בטיחות, יש כל מיני בעיות.
דדו גוטרמן: עד שיחוק
דדו גוטרמן: קו את החוק שיבטל את הנושא שצריך לעשות רישיון, משרד החינוך צריך לתקצב את ההצטיידות גם בקרוואנים וגם את התשתיות של הקווראנים, מאיפה אני אביא את הכסף הזה?
דדו גוטרמן: דבר שלישי זהו הנושא של הבטיחות והרשיונות, שזה קריטי.
דדו גוטרמן: כאשר משרד הבריאות התחיל להתערב בהחלטות של משרד החינוך.
דדו גוטרמן: אגף הפרוגרמות, מינהל הפיתוח, מחליט לתת גודל של כיתה, וגם פה אני רוצה לציין את מינהל הפיתוח שהוא מתחשב במצוקה של הקרקעות במגזר החרדי.
דדו גוטרמן: אבל יש בעיה שצריכים להציף אותה פה.
דדו גוטרמן: אי אפשר להפקיע ביהודה ושומרון.
דדו גוטרמן: בכל אופן משרד הבריאות, אגף פרוגרמה מחליט מהו גודל הכיתה, מה הגודל שצריך לחצר, משרד הבריאות לא מקבל את זה.
דדו גוטרמן: אחרי הפרוגרמות שהם אישרו, משרד הבריאות החליט להתערב ולא מאשר.
דדו גוטרמן: אז יחליטו על סדר בממשלה, או שמשרד החינוך יקבע מהו הצורך לילד בכיתה, והסדר הזה צריך להעשות בממשלה, לא להטיל את זה על הרשויות ועל המוסדות.
דדו גוטרמן: צריכים להחליט מי מחליט בנושא של גודל הכיתות.
עדנה רודריגז: אנחנו ערכנו בשלטון המקומי סקר של פערים במגזר הערבי, דרוזי והמגזר החרדי.
עדנה רודריגז: הצגנו את זה כבר לפני כשלוש שנים לפני משרד החינוך ואכן הצרכים הם גדולים, לפי הסקר שלנו הצרכים הם אפילו יותר ממה שצויין פה במספרים שנאמרו.
עדנה רודריגז: במשך תקופה ארוכה לא היתה לנו אוזן קשבת.
עדנה רודריגז: אני רוצה לברך ולהודות לשרה, שכשנכנסה לתפקידה היתה לנו ישיבה משותפת, הוקם צוות משותף, ועל משרד החינוך והשלטון המקומי לבדוק את הנושא של צמצום הפערים בכלל.
עדנה רודריגז: בדקנו גם מבחינת שעות לימוד ותקנים פסיכולוגיים ובאמצעות שירותי עזר, אבל בהחלט הנושא הכבד ביותר זה בניית כיתות לימוד ותשתיות שחסרות.
עדנה רודריגז: ועצם זה שהנושא מועלה פה לדיון בועדה אני מקווה שזה יזכה להיענות ולדחיפה.
עדנה רודריגז: גם התקציב שנמצא לכך אינו מספיק וגם נמצא בו תקציב של משרד הפיס.
עדנה רודריגז: זה אינו תקציב ממשלתי אלא באיגום כמרכז השלטון המקומי דאגנו לתקציב מיוחד ממפעל הפיס על מנת שיאפשר לבנות את השמונת אלפים כיתות, תכנית החומש, שלצערי גם בזה יש נגיסה עכשיו, כמו שהשרה ציינה, בגלל עוטף עזה, בגלל עלויות בנייה, בגלל התייקרויות וצרכים אחרים, וזה גם לא נקרא לעמוד בתכנית כמו שציפינו לעמוד בה.
עדנה רודריגז: אני רוצה לציין עוד עובדה.
עדנה רודריגז: ניתן תקציב לבנייה, אך הוא אינו מספק.
עדנה רודריגז: הוא לא כולל אולמות ספורט, הוא לא כולל חצרות, הוא לא כולל חיבור חשמל.
עדנה רודריגז: למשל יש בית ספר, אם הוא נבנה, יש אדמה, יש הקצאה וכל התהליך הסתיים, והמבנה הוא כמו שהוא נמסר לרשות אז מלכתחילה הוא חסר.
עדנה רודריגז: ואז אחרי שנה, אחרי שנתיים, אנחנו שוב עומדים במצב שבו יש ליקויי בטיחות, שבו יש מחסור של דברים, כמו שאנחנו שומעים בכפר כנא שראש המועצה הממונה מספר על אלתורים של חיבורי חשמל.
עדנה רודריגז: מדובר בעלויות מאוד כבדות שנופלות לפתחן של הרשויות המקומיות.
עדנה רודריגז: אנחנו מכירים את חלקן של הרשויות שלא מסוגלות לעמוד בכך.
עדנה רודריגז: אני קוראת לממשלה להגדיל את התקציב לבינוי.
זאב פיש: אני רוצה לענות לאדון גוטרמן שהתדרוך של איך מתכננים מוסד חינוכי, זה נעשה עם משרד החינוך ומשרד הבריאות ביחד.
זאב פיש: אז כל מה שאמרת הוא לא מדוייק וחבל שאמרת את זה.
יולי תמיר: שלוש הערות קצרות.
יולי תמיר: ראשית לגבי טענת הקיפוח שנראית לי מוזרה, מהידע האלמנטרי שיש לי בחשבון אני אומרת לכם שההחלטה איך לחלק, עם העדפה מתקנת, נעשתה באותה אמת מידה לחרדים ולערבים עם העדפה קלה לחרדים, על פי החסם של המגזרים הללו בקרב הלומדים בישראל.
שמואל גולן: אני לא הצגתי פה, אבל לערבים יש היום בסביבות ארבע מאות אלף תלמידים מול מאתיים אלף תלמידים שישנם היום במגזר החרדי.
יולי תמיר: לכן עם העדפה קלה לחרדים היינו בעצם צריכים לתת טיפה יותר לערבים.
שמואל הלפרט: מר גולן, הקריטריון לא צריך להיות מהו מספר התלמידים במגזר הערבי ומהו מספר התלמידים במגזר החרדי.
שמואל הלפרט: הקריטריון צריך להיות מהו החוסר במגזר הערבי ומה החוסר במגזר החרדי.
זבולון אורלב: השרה אמרה שלמרות שיש במגזר הערבי ארבע מאות אלף ובמגזר החרדי מאתיים אלף בחלוקה, הם עשו שלושים ותשעה אחוז ועשרים ושמונה אחוז.
משה גפני: אבל השרה אומרת שבשנת 2007 בנו במגזר המיעוטים שש מאות ושמונה כיתות ובמגזר החרדי עשרים ושמונה אחוז שזה, ארבע מאות ואחד עשרה.
משה גפני: היחס הוא בדיוק אותו יחס, שלא תהיה טעות, אין פה שום העדפה.
משה גפני: הוא אמר ארבע מאות אלף ומאתיים אלף, זה שש מאות וכמה כיתות ושלוש מאות וכמה כיתות.
יולי תמיר: הוא לא דיבר על כיתות, הוא דיבר על ילדים.
יולי תמיר: החלוקה היתה פרופורציונית לאחוז הילדים מקרב כל אחד מהמגזרים באוכלוסיה, תוך כדי מתן אותו מדד של העדפה מתקנת לשני המגזרים עם נטייה קלה לטובת החרדים לעומת הערבים, מכל מיני טעמים.
יולי תמיר: שאלת הביצוע, כדי שיהיה ברור, הביצוע במגזרים הללו, לא משביע רצון.
יולי תמיר: אנחנו מעבירים משאבים.
יולי תמיר: אנחנו בחלק מהמקרים יודעים מהי הסיבה, והיא בעיקר הקצאת קרקעות, ובחלק מהמקרים זה בגלל חוסר תפקוד של רשויות.
יולי תמיר: כסף כזה דרך אגב חוזר אלינו ויחולק מחדש, לא לפי המפתח הזה כי בדרך כלל זה כבר סוף השנה, ויחולק לפי יכולות ביצוע יותר מאשר לפי צרכים, כי מגיע אלי כסף בשלב המאוד מאוחר של השנה, אני צריכה לנצל אותו כדי שהוא לא יחזור לאוצר, ואני עושה את זה לפי מי שיכול לבצע.
יולי תמיר: לא תמיד מי שיכול לבצע זה מי שהכי זקוק.
יולי תמיר: זה דבר ראשון.
יולי תמיר: הדבר השני הוא שאנחנו זקוקים לסקר הצרכים, כי אכן אין לנו מידע מפורט ומדוייק.
יולי תמיר: כי מדובר פה לא רק במבנים חדשים אלא גם בהחלפת מבנים קיימים כמו שאמרתי קודם, בשכירויות, בחדרים שהם לא ראויים, ולכן סקר הצרכים הוא חיוני.
יולי תמיר: יש לנו ויכוח אינהרנטי עם האוצר, המספר שנקט קודם לכן נציג המבקר של אלף מאה כיתות, חסרות במגזר הערבי.
יולי תמיר: אנחנו יודעים שהוא לא מדוייק.
יולי תמיר: אני אומרת שוב, מהבחינה שעשינו עכשיו, גם אנחנו וגם מרכז השלטון המקומי המספר הוא גדול לאין שיעור.
יולי תמיר: אנחנו נגיש את הדו"ח הזה ציבורית בימים הקרובים.
יולי תמיר: דבר אחרון שחשוב לא פחות.
יולי תמיר: ואת זה אני אומרת לחבריי במגזר החרדי, לא יכול להיות מצב שהמגזר החרדי ידרוש בינוי, ומגיע לו בינוי, אבל הוא לא יהיה כפוף לרגולציה שלנו מתי בונים בית ספר חדש.
יולי תמיר: אנחנו צריכים לממן בתי ספר לפי צרכים.
יולי תמיר: דווקא בגלל, וזה עניין שבא אחד על חשבון השני, אתם גוזלים איש מרעהו.
יולי תמיר: כאשר בתוך המגזר החרדי נבנים בתי ספר שלא כדין ושלא לצורך, ואחר כך אחרי כמה זמן באים אלינו או לעירייה בבקשה לבנות אותם, לא יעלה על הדעת.
יולי תמיר: אנחנו נותנים רישיון, אבל הרבה פעמים באים אלינו אחרי שבית ספר עובד מספר שנים, ואז התהליך הוא כזה שאומרים טוב, בית הספר כבר קיים ויש לו ילדים, הוא עובד חלקו ללא רישיון.
זבולון אורלב: עם רישיון או בלי רישיון.
זבולון אורלב: למה לא סוגרים את בית הספר בשנה הראשונה?
יולי תמיר: הרבה פעמים אנחנו מנסים ונכשלים בכך.
יולי תמיר: אני מודה.
יולי תמיר: אנחנו נכשלים כי חבר הכנסת גפני רץ לראש הממשלה או ליצמן או מישהו אחר, וכמו שנאמר יש פה מהלך מאוחר של הכשרת בתי ספר.
משה גפני: זה לא פייר להציג את זה ככה.
משה גפני: את אומרת בשמי שאני הולך לראש הממשלה.
משה גפני: זה גם לא תמונת המצב.
יולי תמיר: אני לא התכחשתי לכך חבר הכנסת גפני שיש מצוקה.
יעקב ליצמן: כל סיעת יהדות התורה לא יכלה לסדר חשמל באור יהודה.
יעקב ליצמן: את אומרת שאנחנו הולכים לראש הממשלה?
דדו גוטרמן: אבל לגבי המבנים אתם לא נותנים בלי האישור של אגף פרוגרמות.
יולי תמיר: מר גוטרמן בערים החדשות המצב מאוד מסודר.
יולי תמיר: כי בערים החדשות יש בנייה מאורגנת, מתוכננת, שם יש בעיה, אבל היא בעיה מוגדרת ומסודרת.
יולי תמיר: במקומות האחרים, ובלא מעט מהמקומות, יש בנייה שהיא לא מאושרת, שהיא בנויה בצורה לא מוסדרת, וכתוצאה מנוכחות בשטח כעבור כמה שנים מבקשים מאתנו לבנות.
יולי תמיר: אני כבר אומרת שבסקר הצרכים ייבחן גם הצורך בעצם קיומו של בית הספר.
יולי תמיר: אחרת נגיע למצב שכל אחד מקים בית ספר, ואחר כך דורש שהמדינה תממן.
יעקב ליצמן: אבל את לא שמה לב גבירתי השרה מה שאמרת בהתחלה, במשך שישים שנים אין לכם אפילו ידע מינימלי מה שקורה.
יעקב ליצמן: רק עכשיו אתם הולכים לעשות סקר.
יולי תמיר: גם במגזר הערבי וגם במגזר החרדי יש מצב דומה שלא היתה תכנית אב ולא היה תכנון.
יולי תמיר: אני אומרת שוב, יהיה סקר צרכים, סקר הצרכים ייקח בחשבון גם את השאלה מה צריך.
יולי תמיר: ומה שצריך זה גם כמה בתי ספר, וכדי שלא יווצר מצב של עודף בתי ספר קטנים, אנחנו צריכים לבנות עוד ועוד תשתיות לא נדרשות.
יולי תמיר: יתר על כן, צריך להבין את השאלה למה נדרש רישיון מבית ספר מוכר שאינו רשמי ולא מבית ספר ממלכתי.
יולי תמיר: בית ספר ממלכתי מוקם על ידי המדינה וממילא בהליך הקמתו העירייה והרשות והמשרד בודקים את תקינותו וכשירותו של המבנה.
יולי תמיר: בניית בית ספר ממלכתי נעשית על ידי המדינה על פי תקני המדינה וקריטריונים שלה, ולכן לא לקחנו איזה שהוא מבנה והפכנו אותו לבית ספר יש צורך באישור הנדסי.
יולי תמיר: כאשר לוקחים מבנה שלא מיועד לכך, בכל מגזר שהוא, והופכים אותו לבית ספר, צריך להביא אישור שהמבנה הזה תקין מבחינה הנדסית.
יעקב ליצמן: פעם אחרונה שבדקתם בית ספר ברמת אשכול, הבית ספר החילוני הכללי נבנה בערך בשנת 1960.
יעקב ליצמן: אל תספרי סיפורים כאן בועדה שכאילו הכל בתקן.
יולי תמיר: לא אמרתי שאנחנו בודקים בתקן, אמרתי שאנחנו בונים בתקן.
יולי תמיר: כל בית ספר ממלכתי נבנה בתקן והתקן הזה הוא זה שנותן לו את זכות הקיום.