GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ערן ראובני: אני חושב שזה מהלך נכון, אני מצפה לצפות מכשולים בהמשך הדרך, אנחנו יודעים פה מה זו הועדה המחוזית חיפה, היא ועדה מחוזית מאוד קשה, בגלל המהלך הזה, הוא נכון אבל צריך לזכור שאותם חברים שיושבים בוועדה המחוזית חיפה חלקם יהיו באותה ועדה הזאת והם ינסו לטרפד מהלכים מהכיוון שלהם.
משה גפני: אני זוכר את אריאל שרון נותן דפיקה על המכונית שם והוא אמר פה תוקם ניצן, שהוקמה העיר, והיא הוקמה תוך תקופה קצרה והתגברו על הרבה מאוד בירוקרטיה, אין היום אריאל שרון אצלכם שידפוק על מכסה מכונית?
ערן ראובני: ועדה מחוזית חיפה, ואני אומר את זה בכאב, היא די קשה.
זבולון אורלב: משהו חולה בממלכת דנמרק.
זבולון אורלב: כל הסוגיה של תכנון תכניות מתאר, תכנון ערים במדינת ישראל, ישנה בעיה מאוד מאוד חמורה, אני לא יושב ראש ועדת הפנים ואם הייתי יושב ראש ועדת הפנים הייתי מתלבש על הדבר הזה, זה אחד מסתימות העורקים, אחד מטרשת העורקים של מדינת ישראל, זה לא יאומן, אני קצת מלווה את זה עם מגורשי גוש קטיף, אני אומר לך אני עומד המום, גם במקרה הזה, באתי לחריש, שלמה קליין מהגרעין התורני שהזמין אותי, אני לא האמנתי למראה עיניי, לא האמנתי למראה עיניי, הייתי המום.
ערן ראובני: לעניין ששאלת אותי לגבי מה אני חושב הפתרון הנכון, אני בניגוד לרב ניסים דהן, אנחנו מקיימים לא מעט דיאלוגים בעניין הזה, אני כן חושב שיהיה כן נכון להוציא את זה כבר עכשיו בשני המתחמים הראשונים שמבחינתנו.
קריאה: 4,000 יחידות דיור.
ניסים דהן: 3,100.
ערן ראובני: בסדר, זה סדר הגודל, ומיד אחר כך אפשר להוציא את המגף וזה מביא בסף הכל לכ- 4,500.
משה גפני: למי תשווק?
ערן ראובני: אני אומר פה ומציע את מה שאני חושב כראיה, להוציא את זה עם הפרוגרמה שהכין משרד השיכון שבגדול אני חושב שהיא מקובלת ונותנת את המענה של הפרוגרמה, היזם שייקח את המתחמים האלה יעשה את ההתאמות שלו גם ביחס ללקוחות שלו.
זבולון אורלב: יש לך נתון אחד שאתה לא יודע, חלק מהצרכים של הציבור החרדי זה לא שיבואו בבת אחת 4,000 משפחות, 4,000 משפחות הם לא יוכלו להקים, הם צריכים שייבאו לפחות 10,000 משפחות.
ערן ראובני: זה ברור לנו, אבל נאמרו פה אדוני היושב ראש מילים ומשפטים שאנחנו כולנו מזדהים איתם על המצוקה הקיימת היום ולא על מצוקה שתהייה בעוד שלוש ארבע שנים, אז אם אתה מתחיל את המהלך כבר היום וכבר מתחיל תכנון מפורט של השכונות, זאת אומרת שהצפי של האכלוס שלהם הוא בסדר גודל של שלוש עד ארבע שנים, ובמקביל אתה נכנס לתכנון של שכונות חדשות, של תכנית המתאר, אתה יוצר פה דירוג מסוים שתוך מספר שנים אתה כן מגיע למספרים שאתה מעלה.
זבולון אורלב: צריך לדבר עם המנהיגות של הציבור, אני מעריך, אני לא יועץ לענייני הציבור החרדי יש כאן אנשים יותר מוסמכים ממני, לדעתי זה לא יוביל לתוצאה שאתה רוצה.
ערן ראובני: אם המגמה בסופו של דבר להגיע במכה אחת, להוציא 10,000, 15,000, 18,000 שאלו המספרים שאנחנו שומעים פה, אז אין מנוס מלהמתין את אותן שלוש ארבע שנים לפחות עד שהכל יהיה מבושל להוציא את זה החוצה ועדיין לא דיברנו על הבניה.
זבולון אורלב: לפי הערכתך אם ירוצו קדימה לפי עצתך מתי יהיה האכלוס הראשון?
זבולון אורלב: אותם 3,100 יחידות דיור?
ערן ראובני: אכלוס דיור הכוונה שבתים בנויים?
ערן ראובני: סדר גודל של שלוש ארבע שנים.
זבולון אורלב: גם ככה אמרת עכשיו שלוש ארבע שנים.
ערן ראובני: לא, אני אמרתי עד שאתה מבושל מבחינת תכניות.
זבולון אורלב: לפי הערכתך אם הולכים על מינימום 10,000 יחידות דיור, מתי יהיה האכלוס?
ערן ראובני: אכלוס במכה אחת של כל ה- 10,000?
זבולון אורלב: מתי יהיו גמורים הבתים?
ערן ראובני: מינימום שבע שמונה שנים.
זבולון אורלב: תודה רבה, חבר הכנסת דוד אזולאי.
דוד אזולאי: אדוני היושב ראש אני מתנצל שאיחרתי, אני לא יודע איזה דיון היה פה, האם זה דיון מהיר או שזו יוזמה של יושב ראש הוועדה, בכל אופן בזמנו היתה הצעה לגבי קציר חריש, ועבדכם הנאמן ביקר שם, אני רוצה לומר לכם שהייתי המום ממראה עיניי, לא מכיר דבר כזה משום מקום, שמדינת ישראל השקיעה מיליונים מתחת לאדמה, מאות מיליונים מתחת לאדמה וזה עומד כאבן שאין לה הופכין, ואנחנו פה נאבקים לפעמים להשיג תקציב של שני מיליון שקל, ארבע חמישה מיליון שקלים ושם מאות מיליונים נזרקו לתוך האדמה, קבורים בתוך האדמה, והמדינה עוברת לסדר היום, וכולנו יודעים, גם הציבור יודע שיש מצוקה קשה ביותר של האוכלוסיה החרדית, אין היום לזוגות צעירים שמתחתנים, יש להם בעיה, אשדוד כבר לא קולטת, ביתר ומודיעין עילית אותו דבר.
משה גפני: מה עם עכו?
דוד אזולאי: אנחנו מוכנים לקלוט, גם שם יש מצוקת קרקע, תתפלא לשמוע, יש שם מצוקת קרקע יושבים פה אנשי המינהל, גם הגרעין התורני בעכו מה שהוא עושה, הוא לוקח דירות בתוך השכונות בשכירות, קשה למצוא דירה גם בעכו.
משה גפני: אגב ישנה מצוקת דיור קשה במדינה, בכלל.
דוד אזולאי: זה בכלל אבל לציבור החרדי עוד יותר קשה למצוא דירה, יש כאן באמת פתרון, כעת באים וכל אחד רוצה לעשות לעצמו חיים קלים ואומר הנה ישנה כבר תכנית ל- 4,000 יחידות דיור, בואו תתחילו, אבל לא מבינים, ישנה כאן בעיה של מנטאליות אם רוצים שהציבור החרדי יבוא, ואם מדובר על הקמת עיר או שכונה, זה לא רק לגור, מדובר על מוסדות חינוך, על מוסדות קהילה, ברגע שהולכים על סדר גודל של 4,000 יחידות דיור לצערי הרב הזעקה תקום אחר כך, איזהו החכם הרואה את הנולד, למה להתחיל עם זה היום.
דוד אזולאי: אני מציע לך אדוני היושב ראש ואתה בוודאי מכיר את הנוהל, איך יכול להיות שמדינת ישראל השקיעה כל כך הרבה כסף והנושא הזה נמצא תקוע, ועוברת שנה ועוד שנה.
זבולון אורלב: זו מטרת הישיבה.
דוד אזולאי: אני מוכרח לספר לך, לפעמים זה מעשה חלם, בעכו הסיפור עם הגשר שהרסו, היום מדובר שצריך להעביר שם מסילת רכבת, אז דובר שזה יהיה מעבר תת קרקעי וחפרו וגילו שיש שם קברי קדמונים, באו עם הצעה לבנות גשר, לבנות גשר, אבל זה יעלה הרבה כסף וזה יקח הרבה זמן, בינתיים חלפו שלוש שנים מאז, לא בנו גשר, מצאו את הכסף, ככה עובדים באופן שלומיאלי והמקום נמצא כמו פצע מוגלתי בלב ליבה של העיר עכו, אם היו רוצים היה ניתן לפתור.
דוד אזולאי: גם כאן אותו דבר, מה?
דוד אזולאי: מחפשים פתרונות קלים, צריכים לתת מענה לאוכלוסיה שלמה שמחפשת ורוצה, משרד השיכון והבינוי היה צריך להרים את הכפפה, אני מתפלא קצת על משרד הפנים כי המנהל הכללי של משרד הפנים דהיום הוא המנהל הכללי של משרד השיכון דאז, הוא מכיר את הפרויקט מקרוב, הוא יודע איך להרים אותו, אם הוא היה דוחף, דווקא כשהוא נמצא היום בעמדת אחראי על תכנון הבניה היה צריך להוביל את המהלך הזה ולקדם אותו ולא.
משה גפני: יאמר לזכותו שהוא הוביל את המהלך במועצה הארצית בהקמת המועצה המיוחדת בניגוד לדעתם של כמה חברים.
דוד אזולאי: אתה שומע את דעתם של אנשי המינהל.
דוד אזולאי: אני מציע בכל זאת שהנושא הזה ייבדק אבל יחד עם זאת זה לא פותר את מוסדות המדינה לתת מענה לציבור שמשווע לפתרון לדיור במיוחד בואדי ערה המופקר.
זבולון אורלב: תודה רבה, ורק כדי להשלים את המידה שהיא חסרה לך, חוק המדינה מאפשר לועדת ביקורת המדינה לחייב את מבקר המדינה להכין דוח, זה נקרא סעיף 21 ואנחנו משתמשים בו במשורה, והכוונה שבסיום הישיבה הזאת אנחנו נצביע אם אנחנו מפעילים את סעיף 21 כן או לא, לפי מה שקורה כרגע אני חושב שכן, אני גם מבין מדברי חברי הכנסת שזה רצונם, ואכן כך נעשה מתוך הנחה שבדיקה של מבקר המדינה.
משה גפני: אני הייתי תמים בעניין של חריש עם דברי הרב ניסים דהן.
זבולון אורלב: אני מתואם איתו, כל הישיבה מתואמת איתו, ולא הייתי מכנס את הישיבה, לולא ביקרתי אישית בלשכתו של הרב ניסים דהן ושוחחתי איתו ואמרתי לו את כוונתי.
זבולון אורלב: ביקשו אנשי מבקר המדינה השלמות, וביקשו גברת סופיה אלדור וגברת צביה אפרתי.
סופיה אלדור: אני רוצה להתייחס לגבי הנושא של תכנית המתאר, שברגע שנקבל את גבולות התכנון המיוחד גם אם הם יהיו חלקיים אנחנו מיד נגיש את תכנית המתאר שלב א' לפי הגבולות האלה כדי לקדם את תכנית המתאר מהר.
זבולון אורלב: זה יהיה רק בעוד שלוש שנים.
סופיה אלדור: לא, לא, לא.
זבולון אורלב: מה שנאמר כאן שעד ועדת הגבולות תסיים את עבודה.
אורי גורדון: אמרתי עד שנה בנוהל זמנים מקוצר אפשר לגמור את התהליך הזה, אפילו קודם.
סופיה אלדור: זה מה שאמרתי ועדה מיוחדת תקום כנראה ותדון בגבולות מצומצמים, אנחנו נגיש את תכנית המתאר בינתיים בגבולות שישנן בוועדה מיוחדת כאשר זה יתקדם.
זבולון אורלב: תודה רבה, הגברת צביה אפרתי רצית להשלים.
צביה אפרתי: להגיד שישנה הבחנה בין לתכנן לבין לאשר תכנון, בטוח שהועדה הזאת מכירה את התהליך, משרד השיכון התקשר עם כל צוותי התכנון שצריך, זאת אומרת יש התקשרות ולא נחסך הכסף, לא לתכנית מתאר, לא לתכנית שלד, לא לתכנון מפורט, ההתקשרות עם המתכננים קיימת והעבודה מתקיימת, על מה שיכול משרד השיכון והבינוי להתחייב זה מתי התכניות מסתימות על שולחן העבודה בתאום עם המועצה, יתר התהליכים אינם תלויים במשרד השיכון ועל כן מה שכבוד הרב ניסים דהן אמר, משרד השיכון חסך או לא חסך, כלומר ישנם תהליכי תכנון שהם בעבודה במקביל ואנחנו יכולים להגיד, בינתיים מצב שיש לנו גבולות של הועדה, יש מתאר לכל הגבולות למרחב הגדול, היא תהייה מוכנה מבחינת תהליכי עבודה בשיתוף היא יכולה להיות מוכנה בלוח זמנים של חצי שנה, לוח הזמנים של תהליכי האישור הוא לוח זמנים שהוא מעבר למשרד, ולכן אנחנו יכולים לומר שאם הועדה סבורה שיותר נכון להגיש את התכניות של השכונה כי בדיקה פרוגרמטית ובדיקה של תשתיות ובדיקה של פינוי נעשתה, אם הועדה סבורה שיותר נכון להשלים את התכנית ולהגיש אותן לוועדה, המשרד יוכל לעשות את זה, מתוך שיקול של חיסכון בלוחות הזמנים היה רצון לעבוד גם בחלק הזה במקביל.
זבולון אורלב: הרב מיכה רוטשילד, אני מבין שאתה חבר ועד מזכירות ועד הרבנים שעוסק באכלוס.
מיכה רוטשילד: אני אגיד כמה מילים קצרות ואני אתחיל בזה, מצב הבניה בארץ במאה ועשרים השנה האחרונים, הולך ויורד, בעיקר בפריפריה, בצורה דרסטית, האוכלוסיה עולה וכמות הבניה יורדת חוץ מתל אביב ובמרכז ששם המחירים מאמירים, מצב הבניה הולך ויורד, גם השיווק של משרד השיכון ירד באופן הדרסטי ביותר שיכול להיות, לגבי הציבור החרדי אני לא יכול להביא נתונים כי לא עשיתי את זה וכדאי לבדוק את זה, לגבי הציבור החרדי היה שיווק של 4,000 עד 5,000 דירות לשנה, וזה ירד כמעט לאפס.
מיכה רוטשילד: מדובר במצב קטסטרופאלי, מה שהרב משה גפני אמר בנושא של מצוקת הדיור, אני רוצה לומר במאמר מוסגר, היה שיווק של 800 יחידות דיור בבית שמש שבלילה אחד שילמו ונרשמו 899 איש.
ניסים דהן: 1,200.
מיכה רוטשילד: בסדר, אני מתכוון להגיד שחריש שקמה שהמקום הוא, אם יעשו את התכנון נכון וזו בדיוק הנקודה, הנושא של התכנון.
זבולון אורלב: כמה משפחות חרדיות גרות ברמת בית שמש?
ניסים דהן: 30,000 נפש כ- 7,000 משפחות.
זבולון אורלב: שם אם מותר לי להקשות עליך, שם האכלוס היה לפי השיטה שדיבר נציג מינהל מקרקעי ישראל, כלומר באו בבת אחת 8,000 יחידות דיור?
מיכה רוטשילד: היתה תקופה אחרת שהמצוקה עדיין לא היתה כל כך גדולה והיו כמה אפשרויות, ואז באמת בצורה מאוד מדורגת.
קריאה: זו לא התשובה.
משה גפני: התשובה שהיום אני גם אלך לגור ברמת גן למרות שזה לא מתאים לציבור החרדי משום שאין לי בררה.
ניסים דהן: זו לא היתה השאלה של היושב ראש, אני לא רוצה לעזור לו, הוא יודע יותר טוב את העבודה, הוא שאל שאלה אחרת.
זבולון אורלב: השאלה היא כזאת הרב מיכה רוטשילד, אם אפשר להקים בתווך יחסית קצר כ- 4,000 יחידות דיור, האם זה נותן מענה?
זבולון אורלב: האם הציבור החרדי ילך ויאכלס את זה?
זבולון אורלב: או שהוא יגיד לא עד שיהיו בבת אחת 15,000 יחידות דיור אנחנו לא מאכלסים.
מיכה רוטשילד: אני קודם אומר את התשובה לא, ואני אסביר את זה בשני חלקים, הסיבה הראשונה, לאלעד אין שום אפשרות להתפתח הלאה וכך כל העיריות, אם ידעו היום שאין את האופציה לא ילכו, אם הם לא ידעו שיש 10,000 לא יהיה 10,000.
זבולון אורלב: לא הבנת את שאלתי, לא הבנתי מה הקשר.
מיכה רוטשילד: לא ילכו על 4,000 אם ידעו שיש 10,000, ואם יהיה היום 4,000 לא יהיה 10,000.
זבולון אורלב: לא, אני מדבר על הציבור החרדי, בחריש יהיו 25,000 יחידות דיור מיועדות לציבור החרדי, רק שאנחנו מתחילים שלב שלב, שלב ראשון 5,000, שלב שני 15,000, שלב שלישי 25,000, את זה אני שואל, מראש אומרים לכם יש לכם 25,000 יחידות דיור.
מיכה רוטשילד: אני מחלק שנית את התשובה לשניים, דבר ראשון הציבור החרדי לא יכול להאמין להבטחה עתידית כי בהרבה מקומות היתה הבטחה, כמו שבאלעד היתה הבטחה של 10,000 ובסופו של דבר יש 6,000 אותו הדבר בבית שמש דיברו על ממדים גדולים, התשובה השניה היא יותר חשובה.
זבולון אורלב: ובאלעד 6,000 יחידות דיור לא מספיק לקיים את כל התשתיות?
מכיה רוטשילד: קשה, קשה מאוד.
זבולון אורלב: מה למשל חסר?
מיכה רוטשילד: אין שם מוסדות, לא הגיעו החוגים הגדולים כמו גור, ויזניץ, בעלז.
זבולון אורלב: חסרים לליטאים?
מיכה רוטשילד: כן, כן, לא יכלו להקים שם מוסדות גדולים של הישיבות גדולות.
מיכה רוטשילד: התשובה השניה היא יותר חשובה, וזו הנקודה העיקרית וטוב שהיא תצא מהישיבה הזאת, העיר הזאת אם היא תתוכנן נכון, זאת אומרת לגבי תחבורה ציבורית שזו לא היתה פעם חשיבה לגבי הציבור החרדי, לגבי איך לבנות את מרכזי הקניות, איך לתכנן את מוסדות החינוך ועוד ועוד הרבה פרטים, אם יתכננו את זה מראש זו יכולה להיות הצלחה, אם ייקחו רעיון עיר ולבנות טלאי על גבי טלאי זה לא יצליח.
מיכה רוטשילד: לכן אני אומר שאם תצא מהוועדה הזאת החלטה ברורה, רבותיי אנחנו הולכים על תכנון של החלק שיש היום, על החלק של הקו, אבל הולכים על תכנון מהיר עם הועדה המיוחדת אני חושב שזו בשורה מאוד יפה.
זבולון אורלב: אנחנו נצטרך לאכזב אותך, זו לא סמכותה של הועדה הזאת הבקשה שלך.
מיכה רוטשילד: עוד בקשה לוועדה שזה כן בסמכותה, אני חושב שבועדת החקירה שמדברים עליה, צריך לדבר ולהכניס את כל הנושא של דיור לציבור החרדי לועדת החקירה.
זבולון אורלב: גם זה לא יהיה בנושא הזה כי זה לא על סדר היום, הנושא שלנו זה הסיפור, ישנם חברי כנסת חרדים מאוד חרוצים בועדת ביקורת המדינה, ואם הם יעלו את זה סדר היום, חזקה, אני מכיר אישית את היושב ראש, הוא יסכים לקיים על כך דיון.
משה גפני: הוא אמר דברים נכונים, בניגוד לאלעד ובית שמש, מדובר בישובים במרכז הארץ, שם פחות הצליח יותר הצליח, אנשים הלכו, כאן מדובר על ישוב שלא הצליח.
משה גפני: שם צריך דחיפה מאוד חזקה, שם הליקויים בתכנון יגרמו לכך שגם הראשונים לא ילכו, בניגוד לאלעד ובניגוד לבית שמש.
זבולון אורלב: בשונה מאלעד, יש היום מספיק מומחים לציבור החרדי, כמו הרב כהאן שיכול לומר האם הפוטנציאל של העיר הזאת זה 5,000 יחידות דיור, 10,000, 20,000 ויודעים להגיד מה השטח, אני מבין שבאלעד הבעיה היא בעיה של שטחים.
משה גפני: מה הבטחונות לזה?
משה לבקוביץ: 25,000 יחידות דיור זה תלוי האם ההמלצות של ועדות הגבולות יתקבלו בכלל.
משה לבקוביץ: יכול להיות שהן לא תתקבלנה ואז לא יקרה כלום.
זבולון אורלב: תודה רבה, הבנתי, רבותיי נמצא בחריש הגרעין התורני שמונה 63 משפחות, כאמור אני ביקרתי שם וראיתי חבורה מאוד מרשימה שבאה משיקולים ציוניים, לאומיים של ישוב הארץ, הם באו יחסית ממקומות נוחים ועושים עבודת קודש והם גם פיתחו שורה של מוסדות, נמצא איתנו רכז הגרעין התורני שלמה קליין, בבקשה.
שלמה קלייין: אני רוצה קצת להסביר ולהציג את עמדתנו בסיפור הזה, אנחנו חרדים בצורה לא רגילה שעוד שלוש ארבע שנים שמי שיבוא לביקור בחריש יראה את הדברים כפי שהם, זה הפחד הכי גדול שלנו.
שלמה קלייין: לנו יש ניסיון עם חריש ואנחנו כבר חמש שנים במקום, עברנו כמה ניסיונות וכמה מכרזים של משרד השיכון.
משה גפני: אתה מייצג את הגרעין התורני שגר בפועל בחריש?
שלמה קליין: מזה כמעט שש שנים, נמצא פה דוד אוחנונה שהוא מכיר את ההיסטוריה, הוא ידוע לתוך איזו מציאות אנחנו הגענו למקום, ואנחנו מאוד מאוד פוחדים שכל גלגלי הבירוקרטיה המאוד מאוד מסובכים, אנחנו חווינו כבר ניסיונות למכרזים של משרד השיכון, זה היה בתחילה מכרז ל- 508 יחידות שתוכנן ולא יצא לפועל, אחר כך ראינו מכרז של 1,800 יחידות שלא יצא לפועל, אני לא מספיק רואה את התמונה בכללותה כפי שהיא מתנהלת מאחורי הקלעים, ההרגשה שלי וגם כתוצאה מהישיבה הזאת היא חרדה, כי אני מפחד שכמו שהציגו כאן אנשי המינהל את ההתנגדויות שאני רואה בעיניי רוחי, ואת בית הדין הגבוה לצדק, ואת כל הדברים האלה, החרדה שלנו שלא יקרה כלום והישוב הזה יישאר כפי שהוא לעוד 11 שנים, ואנחנו ראינו ביוזמת השיכון, גם קיבלנו הבטחות לגבי הוצאת משפחת קראג'ה שזו נקודה שכמעט שלא עלתה בישיבה הזאת, וזו נקודה עקרונית, ברגע שהמשפחה הזאת יוצאת מהמקום זה מאפשר, זה מציב עתיד ורוד אחר לגמרי לישוב, אם המדינה תיקח על עצמה את ההשלמה של התהליך שכבר התחיל של הוצאת המשפחה הזאת, זה כבר משנה את הסיכוי של הישוב הזה, הישוב הזה ממאורת פשע הופך להיות ישוב שיש לו פוטנציאל ולמשפחה הזאת יש חלק גדול בזה שהישוב הזה עד היום לא התפתח.
זבולון אורלב: אני לא מבין אותך, יש קשר לעובדה שהמשפחה גרה שם לזה שמשרד השיכון לא הצליח.
משה גפני: יש משהו במה שהוא אומר.
שלמה קליין: בוודאי, אנשים שבאו ואנשים שקצת שמודעים למקום ולשם שיצא למקום, בגלל החבורה הזאת שיושבת במרכז הישוב ודואגת לעשות את הרעש מתי שהיא צריכה, החבורה הזאת טרפדה בעבר הרבה פעמים כל מיני קבוצות, הצבא למשל שדובר, הוא התנה במפורש, גם היום, תשאלו את הרב ניסים דהן, אם הבעיה לא תיפתר זה יציב מכשול מאוד רציני בפני כל קבוצה שתרצה לבוא למקום, לא כולם מוכנים לגור כמוני מולם.
ניסים דהן: וזה יפנה 20 דירות מיידית, למרות שהם גרים בארבע דירות עוד 16 דירות מסביב לא מאוכלסות, ריקות, אף אחד לא מוכן לגור שם, זה משפחה שגרה בבניין של שמונה דירות, הם לוקחים את שתי הדירות התחתונות בשכירות והבניין הזה נשאר שומם.
משה לבקוביץ: באפריל 2006 הוצאת משפחת קראג'ה נפלה על שני מיליון שקל שמדינת ישראל לא מצאה, תרמו שני מיליון שקל הם דרשו ארבע מיליון שקל, הגענו למשרד השיכון ומשרד השיכון אמר שאין להם מנדט לתת שני מיליון שקל, על זה זה נפל.
שלמה קליין: זו נקודה אחת, ואנחנו ואותנו יותר משמעניין 300 היחידות המיועדות לנו, יותר מעניין אותנו על כך שהתהליכים יזורזו ברמה המקסימאלית כדי שלא בעוד שבע שנים, לא ארבע שנים ולא שלוש שנים הדברים יתחלו לרקום בפועל ולהתממש, אנחנו באמת רואים בעיני רוחנו את זה רק בחתימת חוזים עם יזמים שבאמת הולכים לבנות ואז אתה יודע שהעסק רץ, אנחנו רואים שאם העסק לא ימשיך ולא יתקדם בקצב הנדרש.
שלמה קליין: אנחנו רואים את עצמנו היום כשומרי המקום, ואנחנו מבקשים שאם רוצים שנשמור על המקום, זה אינטרס ציבורי, כי אחרי שהמקום יאוכלס לא אכפת לנו לפנות את המקום, אם רוצים אותנו כשומרי המקום לעת הזאת צריך לתפור לנו פתרון שנוכל להחזיק בו את השלוש שנים, ארבע שנים, חמש שנים, שבע שנים, עשר שנים.