GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ציקי סלע: אני אציג עוד פעם את המנגנון שבנינו.
ציקי סלע: קודם כל הסוגייה היא עוד פעם טכנית, על מספר קורסים בודדים שלא פוגעים ביכולת התפקוד של הפרט, ואמרתי למה זה קורה, כי הפרט ניסה דרך זה למשוך בעצם עוד סימסטר באוניברסיטה.
זבולון אורלב: אתה מגייס אותו אחרי שלוש שנים, בין אם הוא גמר ובין אם הוא לא גמר?
ציקי סלע: אני מגייס אותו ברגע שאני מזהה שמקצועית הוא יכול להתחיל לתפקד.
ציקי סלע: אם הוא במצב של פער מאוד מהותי אני לא מגייס אותו.
ציקי סלע: מה שעשיתי זה שני דברים, אלף חיזקתי מאוד מאוד את מנגנון הבקרה בלימודים, עוד לפני דו"ח הביקורת נדרש כל סימסטר להגיש דיווח ולהציג, ואם הוא לא מתקדם בקצב שאני רוצה ובציונים שאני רוצה אני גם מפסיק לו את הלימודים.
זבולון אורלב: איזה אחוז מהעתודאים לא עומדים בהישגים הלימודיים?
ציקי סלע: עשרים אחוז לאורך כל המסלול, מתחילתו ועד סופו עשרים אחוז, ביוזמתנו.
זבולון אורלב: יש כאלה שנושרים מיוזמתם?
ציקי סלע: ודאי שיש.
קרן בן נתן קרוגר: עשרים אחוז זה כולל, גם מיוזמתם.
קרן בן נתן קרוגר: מתוכם בערך בסביבות השישים אחוז ביוזמתם.
זבולון אורלב: מתוך העשרים אחוז שישים אחוז זה ביוזמתם וארבעים אחוז זה ביוזמתכם?
קרן בן נתן קרוגר: כן, בערך, זה גם תלוי במגמות.
זבולון אורלב: מה הסיבה האופיינית שהוא מפסיק מיוזמתו?
קרן בן נתן קרוגר: הוא הבין שזה לא בשבילו, בגלל זה גם הרוב שנשר הוא בשנה הראשונה.
קרן בן נתן קרוגר: הוא הבין שהוא טעה, כשהוא סטודנט באוניברסיטה הוא יכול להחליט לעבור מהחוג לחשמל לחוג למדעי המדינה.
קרן בן נתן קרוגר: אם יש לי צורך במסלול שהוא רוצה לעבור אליו והוא יכול לעבור אליו אז אני מעבירה אותו.
קרן בן נתן קרוגר: אם אין לי צורך אז אנחנו נפרדים כידידים.
ציקי סלע: לא נפרדים.
ציקי סלע: מחבקים אותו לשירות הלוחם, כמו שראוי.
ציקי סלע: אנחנו בנינו גם מנגנון שכשהוא חוזר וחסר לו נקודות לתואר אנחנו מחייבים אותו בתוך החצי שנה עד שנה ראשונה לשירות לסיים את התואר, ואם הוא לא מסיים אנחנו מפעילים נגדו סנקציות.
ציקי סלע: כי לעתודאים יש הרבה הטבות בשירות.
ציקי סלע: למשל יש דבר שנקרא שכר עתודאים וכל מיני הטבות שאנחנו נותנים לעתודאים בשירות.
ציקי סלע: אם הוא לא עומד בהתחייבות כלפינו ולא מסיים את התואר כראוי הוא מאבד חלק מההטבות שמגיע לעתודאי שהוא אקדמאי בשירות.
ציקי סלע: כך שיצרנו מנגנון של שוט טכני כזה שמחייב אותו לסיים את התואר.
זבולון אורלב: לחייל עתודאי יש שכר אחר?
ציקי סלע: יש לו שכר טיפה יותר גבוה מהסדיר, יש לו אפשרות לצאת ללימודים לתואר שני אחרי שנה אחת בחובה, ולהתחיל תואר שני.
ציקי סלע: אם הוא לא סיים אנחנו לא מאפשרים לו להתחיל את התואר השני, למרות שהאקדמיה מאפשרת.
ציקי סלע: אנחנו מצפים שתהיה איזו שהיא מחוייבות כלפינו.
ציקי סלע: ויש עוד הרבה מאוד הטבות בשירות חובה, שכר דירה מתוגבר.
זבולון אורלב: הנתון הזה ששלושים אחוז לא משלימים הוא נתון מקרי של התר"ש הנוכחי או שהוא בעצם נתון רב שנתי כזה?
ציקי סלע: הוא היה די מאפיין, אנחנו הולכים ומורידים אותו עכשיו.
זבולון אורלב: איך תורידו אותו?
ציקי סלע: דרך מנגנון פיקוח בלימודים.
ציקי סלע: מבחינתי אם הוא יסיים בחצי שנה הראשונה לשירות, דיינו.
23591: אנחנו הוספנו מבחני אישיות שלא היו פעם.
23591: לפני הכל, לפני האישור של העתודה.
זבולון אורלב: מה המבחנים האלה צריכים לבדוק בעיקר?
23591: את רמת הערכים שלו, את הסיכוי שלו להישרד שם, שהוא לא יראה פתאום אחרי שנה שהוא יכול להיות מהנדס והוא מרוויח הרבה יותר כסף אז הוא ישבור איתנו את החוזים בצורה ברוטלית.
23591: זה קרה לנו יותר מידי פעמים.
ציקי סלע: הוא שובר את זה דרך פרופיל, דרך דברים לא חוקיים שהחיים מאפשרים.
ציקי סלע: בואו נגיד את זה על השולחן.
ציקי סלע: דרך פרופיל, דרך שקרים לרופא.
זבולון אורלב: יש נתונים על זה?
ציקי סלע: היו כאלה, זה ירד משמעותית בעקבות המבחנים.
קרן בן נתן קרוגר: שלושה אחוז.
זבולון אורלב: זאת אומרת היום עתודאים חדשים צריכים לעבור גם מבחני אישיות, בנוסף לפסיכומטרי והבגרות?
ציקי סלע: בעיקר בפן הערכי.
ציקי סלע: סוף העתודה היא מסלול חשוב.
ציקי סלע: אבל אנחנו כצבא מהלכים על איזון מאוד מאוד עדין.
ציקי סלע: כי הצבא הוא צבא לוחם, ומי שהולך לעתודה הוא גם פוטנציאל ללחימה.
ציקי סלע: לכן כשאני מאפשר למישהו לצאת לדבר החשוב הזה שנקרא עתודה אקדמית, שחשוב לנו, חשוב לעם ישראל, למדינת ישראל, אני צריך לוודא שהוא אחד שהרצונות שלו הם אמיתיים, שהוא רוצה לתרום, שהוא רוצה גם להיתרם דרך זה שהוא יהיה אקדמאי, זה בסדר, אני גם משקיע בו הרבה מאוד כסף כמו שאמרתי, הרבה מאוד כסף של עם ישראל, ושלא יגיע מצב שאחרי שהוא גמר את התואר פתאום אני מוצא אותו גם לא לוחם, גם לא עתודאי וגם לא בשירות צבאי.
זבולון אורלב: איך מבחן כושר הגופני שלו משפיע עליו להתקבל או לא להתקבל?
ציקי סלע: המבחן הוא פרופיל ואין מגבלת פרופיל.
זבולון אורלב: מספר המקומות מוגבל.
זבולון אורלב: יש לך אלף מקומות בשנה, יש לך עליהם אלפיים מועמדים, ויש לך אלף כאלה שיש להם כושר קרבי שיכולים להיות סיירת מטכ"ל ויש לך אלף שיכולים להיות ש"גמלים מבחינת הכושר הפיזי שלהם.
זבולון אורלב: אתה לוקח בשיקול את עניין הכושר?
ציקי סלע: קודם כל אם אתה יכול שהוועדה תחליט שיהיו לי אלפיים אני מאוד אודה לך.
ציקי סלע: לצערי אין לי אלפיים שמתאימים לי, אני לא מצליח לסגור את המכסות.
ציקי סלע: אני מצליח לקבל בשנים האחרונות שמונה מאות חמישים כל שנה, אלה שמתאימים, אחרי מבחני האישיות.
זבולון אורלב: כמו שאלעזר רמז, בעיקר בעניין של הערכיות.
ציקי סלע: במציאות הקיימת אני אדיש לחלוטין לפרופיל.
ציקי סלע: מה שמעניין אותי זה שהוא מתאים לעתודה בפן הערכי ובפן ההישגי.
ציקי סלע: אגב הרף שלנו יותר גבוה מהרף של האוניברסיטאות.
ציקי סלע: אנחנו בודקים דברים מעבר לפסיכומטרי.
ציקי סלע: מה שמעניין אותי זה איכותו של האדם במובן הכולל ולא הפרופיל שלו.
ציקי סלע: בהחלט אם בעתיד יווצר מצב שיש לו עודף פוטנציאל אז לפרופיל יהיה גם משמעות, אבל לעת הזאת, כי כמו שאמרתי אנחנו צבא לוחם בראש ובראשונה, וצריכים למצוא מי שיילחם בטרור, יילחם באיומים מרחוק.
לימור לבנת: לעניין הזה, בדו"ח המבקר מופיעה הערה לגבי מתן דרגת סגן.
ציקי סלע: המבקר לא דיבר על זה.
ציקי סלע: מדובר במשהו ממש טכני.
ציקי סלע: אנחנו כצבא החלטנו שאנחנו רוצים לתת סגן.
ציקי סלע: סיכמנו את זה עד ראש אמ"ש שהוא המוסמך לסכם דבר כזה.
ציקי סלע: עוד לא שונתה הפקודה הכתובה, אגב היא בתהליכי שינוי כרגע.
ציקי סלע: ברגע שהאלוף שאחראי על הפקודה מאשר את השינוי ניתן לבצע את השינוי, למרות שהפקודה הכתובה ברשומות עוד לא שונתה.
ציקי סלע: הכל לוקח זמן, גם לשנות פקודה לוקח זמן.
ציקי סלע: הרבה גורמים צריכים לחתום על זה, לפרסם את זה.
ציקי סלע: זה משהו טכני, החלטנו שאנחנו רוצים, וראש אמ"ש אישר את ההחלטה וזה בסמכותו לאשר.
ציקי סלע: הפקודה הכתובה עוד לא שונתה.
יאיר גולדברג: יש כאן משהו שמתחבר לדבר שעלה קודם.
יאיר גולדברג: זה מכוון כלפי אנשים שלא השלימו את לימודיהם.
יאיר גולדברג: כך שלמעשה לצבא היתה אפשרות להפעיל סנקציה כלפי האנשים שעדיין לא השלימו את לימודיהם.
חיים לשם: אנחנו אמרנו שזה כולל גם את הפיקוח על אלה שלא סיימו לימודים.
לימור לבנת: בנוגע למספר המועמדים.
לימור לבנת: בעצם יש שמונה מאות חמישים בערך בשנה, אתם נוקטים איזו שהיא פעולה אקטיבית בעניין הזה?
ציקי סלע: ראשית אנחנו פועלים פעולה אקטיבית מאוד, ואני הייתי אומר שזה אחד המערכים שיש בו פעולה אקטיבית מובנית מהיחידים שיש לנו בצבא לטובת עידוד הצטרפות.
ציקי סלע: הדגש שלנו בעידוד הצטרפות הוא קודם כל למקצועות, זאת אומרת רפואה, מהנדסים ואחרי זה כל השאר.
ציקי סלע: הדבר השני הוא שאנחנו פועלים באופן חזק מאוד בנוגע לעידוד הרשמה של נשים למערך הזה, כי אנחנו חושבים שיש לזה ערך לאומי בכלל, חשוב שזה ייאמר כי אנחנו עושים בזה פעילות.
ציקי סלע: העידוד מבוצע באחריות אגף משאבי אנוש, קודם כל באמצעי שיווק רגילים, זאת אומרת אנחנו מפרסמים ברמה פרסומית שיווקית, ולכל מי שהוא פוטנציאל מגיעה איגרת הביתה.
ציקי סלע: מגיע לו גם SMS עם הודעה מאתנו, אנא הרשם, אנא קבל פרטים, מתי תאריכי הרשמה.
ציקי סלע: אנחנו שולחים סגני אלופים לכל בתי הספר בארץ, מהנדסים, שעושים הרצאות ייעודיות.
ציקי סלע: כל כיתה מקבלת לפחות הרצאה אחת בבית הספר על המסלול של העתודה, על היתרון שלו ועל הערכיות שלו, בצד ההדגשה שהוא מתחרה על הלחימה.
ציקי סלע: וההיבט שדיברתי עליו מקודם מבחינתנו, שאנחנו לא מעלימים את זה, שאנחנו נמצאים פה באיזו שהיא דילמה פנימית שלנו.
ציקי סלע: בנוסף לזה אנחנו מפעילים מכינות ייעודיות לאנשים שחלשים.
ציקי סלע: לדוגמא ברפואה, יש בעיה בזה שאנשים מתאימים אבל לא מתקבלים בגלל מקומות.
ציקי סלע: לכן אנחנו לוקחים אנשים שאנחנו מוצאים אותם שיש להם פוטנציאל להיות מתאימים, משקיעים בהם שנה במכינה, זאת אומרת מוסיפים להם עוד שנה לשבע שנים בעצם, עוד שנה בעתודה, ואז שולחים אותם להתקבל, אחרי שנה במכינה שאנחנו משלמים אותה.
23591: גם עתידים נועדו בשביל הדברים האלה בדיוק.
23591: הוא מביא לנו תוצאות ואנחנו מעורבים שם מאוד.
23591: יש לנו עשרות אחוזים מהעתודאים שלנו שעד היום הם בוגרי עתידים בזכות הפרוייקט של עתידים.
23591: זה חלק מהשילוב בין הצרכים של הצבא למה שאנחנו חושבים הצרכים של המדינה, שבפריפריות או במקומות אחרים יהיו גם בעלי מקצועות שאחרי זה יש להם ערך.
ציקי סלע: לגבי מהנדסי החשמל.
ציקי סלע: במדינת ישראל יש כללים של רישוי מי צריך את ההסמכה.
ציקי סלע: אצלנו תשעים ותשעה אחוז מהתפקידים של המהנדסים לא צריכים את ההסמכה הזאת על פי הקריטריונים של החוק.
ציקי סלע: וחידדנו, לאותם תפקידים שצריכים שיהיה להם את הרישיון כמובן, וזה שונה ותוקן והבעיה פשוט לא קיימת יותר.
ציקי סלע: התקן שדורש, והוא תקן להבדיל מהתקנים האחרים הוא אחד, ברור וממוקד, לא כמו בשיטה הקודמת, ושם אנחנו מעבירים את המבחנים.
יאיר גולדברג: חשוב להדגיש בהקשר הזה שכאשר אנחנו עשינו את העבודה למעשה לא היה מידע לגבי הנושא הזה.
יאיר גולדברג: אנחנו קיבלנו סימני שאלה וקיבלנו מצב שלא יודעים מי צריך איזה רישיון למה ואם בכלל.
ציקי סלע: אמרתי למבקר שאני מודה לו על כל ביקורת.
ציקי סלע: ברור לי שבכל ביקורת יהיו הערות, מטבע הדברים.
ציקי סלע: אני מודה לו על הביקורת וככה אנחנו יכולים לשפר את עצמנו.
ציקי סלע: לגבי מימוש שירות הקבע.
ציקי סלע: אני לא יודע להגדיר אם זאת אי הבנה או שלא הצלחתי להבהיר את עצמי בהתייחסות אל הביקורת.
ציקי סלע: המדיניות שלנו היא שישים אחוז, לא תשעים אחוז כמו שמופיע בדו"ח הביקורת.
ציקי סלע: זה תשעים אחוז לשנת הקבע הראשונה, אבל יש מדרגות בהמשך, עד דרגת חופש מלאה לסמכות בשנה השלישית.
ציקי סלע: הממוצע של המימוש צריך להיות שישים אחוז ואנחנו עומדים בממוצע הזה של השישים אחוז.
זבולון אורלב: למה קבעתם רק שישים אחוז?
ציקי סלע: זה ממוצע.
ציקי סלע: בשנה הראשונה של הקבע חייבים תשעים אחוז.
ציקי סלע: אני רוצה בסוף שראש הסמכות, שיש לו משאב תקציבי לקבע מוגבל, יביא בחשבון את העתודאי שעומד לפניו, מה המשימה שהוא עושה, לעומת משימות אחרות שיש לו בארגון, ואני נותן לו את הגמישות.
ציקי סלע: מצד אחד אני כופה עליו לממש לפחות את השנה הראשונה.
ציקי סלע: תשעים אחוז זה אומר שזה מאה אחוז, כי הרי בעשרה אחוז תמיד יש חריגים מכל מיני נסיבות המונעות את הכניסה לקבע.
ציקי סלע: אני כופה עליו את השנה הראשונה, זה איזה שהוא מס בגין העתודה.
זבולון אורלב: אתה אומר, שאין מספיק מועמדים לעתודה בחובה.
זבולון אורלב: מאידך כשהוא מסיים את החובה אתה קובע יעד של שישים אחוזים.
זבולון אורלב: אם היית קובע יעד, לצורך העניין הייתי אומר, תשעים אחוזים.
זבולון אורלב: כלומר מגדיל את היעד שלך בחמישים אחוזים, יכול להיות שהיית יכול לוותר על חלק מאלה שמתגייסים לחובה והם היו ממלאים את התפקידים.
זבולון אורלב: אותו מהנדס חשמל במקום שהוא ישרת שלוש שנים ועוד שנה קבע והוא ייפול לך בארבעים אחוזים, הוא ימשיך לשרת עוד שנה או עוד שנתיים, אתה יכול לוותר על אותו בעל כושר קרבי.
ציקי סלע: היעד של השישים אחוז מורכב מזה שבשנה הראשונה זה תשעים אחוז, ובשנה השנייה זה שמונים אחוז.
ציקי סלע: אני כן תובע ממנו את המימוש.
ציקי סלע: מדובר בממוצע על פני ארבע שנים.
ציקי סלע: כשאני אמרתי שיש לי צרכים בחובה זה מביא בחשבון גם את השיקול התקציבי הכולל.
ציקי סלע: סוף שירות החובה הוא יותר זול לארגון הצבאי מאשר משירות הקבע.
ציקי סלע: כשהוא כבר בקבע זה עולה הרבה כסף, הוא כבר מהנדס, הוא עולה שכר מאוד מאוד גבוה.
ציקי סלע: בשיטה שאתה מתאר יכולתי אולי בכלל לוותר על כל שירות החובה ולרכוש יותר משאבים בקבע אם היה לי את הכסף.
ציקי סלע: מה שלא נכון בעינינו.
ציקי סלע: אנחנו חושבים שהשירות הצבאי בעם ישראל כצבא העם צריך להיות שירות חובה בכל המערכים ובכל המקצועות.
ציקי סלע: עכשיו באיזון הנכון, היו תקופות אגב שכפינו שמונים אחוז ותשעים אחוז קבע, ואז באו הסמכויות ואמרו חברים יקרים, אנחנו משקיעים פה מישהו בקבע, שהערך השולי של הקבע שלו, אגב זה קבע מאוד יקר, כי זה קבע של מהנדסים, השכר שלהם הוא גבוה גם כשהם צעירים.
זבולון אורלב: אין ספק שחלק ממה שמרתיע אנשים מלהיכנס למסלול של העתודה זה ההתחייבות של הקבע.
זבולון אורלב: הרי הוא לא יודע אם הוא ייפול בשישים אחוזים בממוצע או מחוץ לשישים אחוזים.
זבולון אורלב: אם היו אומרים לו, שזה רק חובה לשלוש שנים אז יכול להיות שהיה לך היצע יותר גדול, גם כאלה שהם לא בכושר קרבי.
ציקי סלע: קודם כל בשביל העובדות חשוב לציין שעל אף מה שאמרתי שאנחנו עומדים ביעד של עצמנו.
ציקי סלע: היום מופעל קבע לתשעים ושבעה אחוז, ולשמונים וחמישה אחוז מהם מלוא התקופה.
ציקי סלע: הממוצע בעצם יוצא באיזור התשעים אחוז הפעלה בסוף כשמסכמים את העניין הזה.
ציקי סלע: אין אף אחד שעושה רק שלוש שנים כפי שאמרתי, המינימום זה חמש שנים, כי גם באותם ששים אחוז בממוצע אני מחייב לפחות שנתיים ראשונות בסדרי גודל מאוד מאוד גבוהים.
ציקי סלע: ואגב כדאי שתדע גם שאת הקבע קיצרנו.
ציקי סלע: בעבר דרשנו יותר קבע, ולמקצועות מסוימים דרשנו הרבה יותר קבע בתוך העתודה.
ציקי סלע: זה היה מגיע עד לחמש, שש שנים קבע בעבר.
ציקי סלע: היום זה עומד על שנתיים לרופאים ועל יתר העתודה שלוש.
ציקי סלע: אז המספרים קוצרו בראייה הזאת.
ציקי סלע: אני חושב שיש פה איזון נכון בסופו של דבר בהתנהלות.
יאיר גולדברג: חשוב להבהיר שמבחינתנו המדיניות שהוצגה היא עד עשרה אחוז שנה ראשונה של קבע, עשרה אחוז שנה שנייה, ובשנה השלישית מאה אחוז.
יאיר גולדברג: מאה אחוז גמישות לסמכות.
יאיר גולדברג: לא הוצג בפנינו נתון שלפיו שישים אחוז הוא איזו שהיא הערכה שלכם.
יאיר גולדברג: לא הוצגה מדיניות כזאת.
ציקי סלע: השישים אחוז זה תרגום של התשעים וגמישות מלאה.
ציקי סלע: זה יוצא שישים אחוז ממוצע.
ציקי סלע: אבל כמו שאמרתי הבעיה לדעתי לא קיימת, אנחנו מפעילים היום תשעים ושבעה אחוזים בכלל, ושמונים וחמישה אחוזים מהם לכל התקופה.
חיים לשם: אגב הטענה היא לא על העמידה ביעד הכללי, כי כתבנו שאתם עומדים פחות או יותר, אלא הטענה על השונות הגדולה בסמכויות, שהיו סמכויות שהיתה שם נשירה הרבה יותר גדולה מהיעד שקבעתם.
חיים לשם: בין הסמכויות יש פערים גדולים מאוד, והיו כאלה שעברו בהרבה את היעד.
יאיר גולדברג: רצינו רק להגדיר את המדיניות כפי שהיא, לוודא שהבנו אותה נכון.
23591: שיעור הנשים נע בין 2000 עד 2007 בין אחד עשר לעשרים ושישה.
23591: ואנחנו רוצים להגיע לשלושים אחוז.
23591: אנחנו חושבים שלטובת צה"ל ועם ישראל צריך להגיע לשלושים אחוז בגלל האיכויות שיש בנשים.
23591: לצערנו אנחנו ניזונים ממערכת החינוך של מדינת ישראל, ממעמד הלימודים הטכנולוגיים בקרב נשים וגם מהמוכנות של נשים יותר לשרת לאורך זמן בצבא קבע.
23591: תוארה פה מקודם גם המכינה המיוחדת שאנחנו עושים לנשים.
23591: אלה פרוייקטים מיוחדים על מנת לקדם נשים, בעיקר במקצועות הטכנולוגיים שלנו.
23591: בתוך הרפואה התקדמנו מאוד, גם שם היינו שמחים להתקדם יותר.
זבולון אורלב: האם שקלתם להקל על נשים באשר להתחייבות לקבע?
זבולון אורלב: האם זאת הבעיה שמעכבת אותן להתגייס לעתודה?
23591: אנחנו חושבים שהבעיה היא מקדמית יותר.
23591: אני חושב שגם בטכניון אם ילכו לבדוק נשים במקצועות טכנולוגיים, ואז יש שונות מהותית מאוד.
23591: כצבא קשה לנו להתגבר על זה.
23591: אני חושב שאם היינו יודעים שהבעיה היא אצל הנשים אז היינו מוצאים את הפתרון גם ברוח הדברים האלה.
23591: אני חושב שהבעיה הרבה יותר עמוקה.
ציקי סלע: לגבי הנשים אני רוצה שתי נקודות.
ציקי סלע: האחת אנחנו שוקלים כל דבר אפשרי, כולל משך החתימה וההתחייבות.
ציקי סלע: אנחנו עוסקים בזה כל הזמן, אמר את זה ראש אמ"ש.
ציקי סלע: הרי אישה על פי חוק משרתת עשרים וארבעה חודשים ואנחנו למקצועות מסוימים מאריכים לשלוש שנים.
ציקי סלע: ראש אמ"ש הורה אותי, לבחון קיצור של אלה שאנחנו מאריכים להם שזה לא יהיה שלוש שנים, ובין היתר עתודאיות.
ציקי סלע: הארכה של אלה שמתנדבות למקצועות מיוחדים.
ציקי סלע: כך שאנחנו שוקלים כל דבר.
ציקי סלע: אנחנו גם פועלים בוקטורים שחוצי הצבא.
ציקי סלע: למשל יש תוכנית שהוצגה לשרת החינוך, למשרד החינוך, על ידי גורמים אזרחיים, שעלותה שניים וחצי מיליון שקל לעידוד שש מאות נשים כל שנה כבר מכיתה יא' לעשות להן תוכנית מובנית איך מי"א הן ממשיכות להנדסה.
ציקי סלע: לא לעתודה.
ציקי סלע: אנחנו יוזמים את הקידום של ההצעה הזאת בגורמים הרלוונטיים, אפילו ביקשנו מנשיא המדינה במסגרת הביקור שלו בבקו"ם לקדם את התוכנית הזאת.
ציקי סלע: זו סתם דוגמא לתוכנית של שש מאות בנות, שאם היו נכנסות בכיתה יא' לתוכנית הזאת בעלות של שניים וחצי מיליון שקלים, זה של יועצת ראש הממשלה לקידום מעמד האישה, אבל זה שניים וחצי מיליון שקלים שהמדינה כרגע לא הקצתה משום מקור תקציבי.
ציקי סלע: אם זה היה נכנס למערכת החינוך בכיתה יא' אנחנו היינו מצטרפים ברצון אגב, לא תקציבית, כי זה לא תפקידנו להצטרף לזה תקציבית, אנחנו משקיעים במערכת החינוך הרבה מאוד כסף בלייצר פוטנציאל ברמה הטכנית.
אלה גרא: רציתי קודם כל רק להעיר שאנחנו הבנו שהיתה באמת מגמת גידול עד שנת 2006 ומשום מה זה קצת התהפך ב-2007, אני לא יודעת אם זאת המגמה ואם יש נתונים יותר מעודכנים.
ציקי סלע: זה רצונן של הבנות.
ציקי סלע: אנחנו נשמח, כל דבר שאפשר אנחנו עושים.
ציקי סלע: חוץ מהשיווק, מבחינתנו שהיא תתקבל לאקדמיה ותעמוד בערכים נורמטיביים מינימליים.
ציקי סלע: אנחנו גם בזה מקלים.
ציקי סלע: זאת אומרת לא שאנחנו לא רוצים שהן יהיו ערכיות אבל אנחנו פחות מקפידים, אנחנו רוצים אותן בראייה של הצבא וגם בראייה הלאומית.
ציקי סלע: צריך מהנדסות במדינה הזאת.
אלה גרא: תהליך הגיוס של הנשים לעתודה הוא זהה לתהליך של הגברים?
ציקי סלע: הוא זהה עם הקלות, עם הקלות משמעותיות.
אלה גרא: גם הפניות היזומות שלכם?
ציקי סלע: בכל מובן שהוא, כן, חד משמעית.
ציקי סלע: אם ראש אמ"ש ביקש ממני לבחון איך מרחיבים גיוס של בנות דתיות לצבא, אחד הדברים שאני מתעסק בו למשל זה איך לשווק לבנות דתיות שזכאיות על פי חוק לפטור הרשמה לעתודה ואיך אני אעשה להן תנאים שאחר כך כשהן יהיו מהנדסות בצבא יהיה להן קל עם העובדה שהן דתיות וגם עם השירות הצבאי ביחד.
אלה גרא: אנחנו כמובן מברכות על המגמה ורואות בזה יעד מאוד מאוד חשוב.
זבולון אורלב: השאלה אם יש לכם גם עצות מעשיות להעשיר את הכוחות היצירתיים של אגף משאבי אנוש בפרשה הזאת?
אלה גרא: יש לנו, כפי שחברת הכנסת לימור לבנת יודעת, מהתקופה שהיא היתה שרת החינוך.
אלה גרא: אנחנו יזמנו יחד איתם תוכנית, שצמחה ללמעלה מחמש עשרה אלף נערות בכיתות י', יא' בבתי ספר, לעודד מנהיגות ולעודד העצמה נשית ואישית כך שגם בין היתר הן יוכלו לפנות ולשאוף לנקודות יותר גבוהות.
אלה גרא: אנחנו מאוד מודעות לחשיבות הזו.
אלה גרא: לצערנו גם אנחנו נופלות לפעמים בעניינים תקציביים מול המשרד הגדול הזה שלא תמיד שם אל מול עיניו את המטרה הזו כראשונה במעלה.
אלה גרא: אנחנו עושות את כל מה שאנחנו יכולות, אנחנו כמובן ארגון חוץ ממשלתי, אנחנו מנסות להניע את הממשלה לפעולה ואנחנו נמשיך.
זבולון אורלב: חשבתי שאחרי שהגברים הודחו משרי חינוך והנשים השתלטו בשתי הקדנציות האחרונות זז משהו בעניין.
לימור לבנת: זז משהו מאוד גדול בתקופת הכהונה שלי כשרת חינוך, אני מוחה לגמרי על מה שאמרת עכשיו אלה, אני חושבת שהוא לא היה הגון.
אלה גרא: לא, להיפך, אמרתי שתחת ההובלה שלך זה מה שהצלחנו לעשות.
לימור לבנת: הצלחנו לעשות עוד כמה דברים תחת ההובלה שלי בעניין הזה.
לימור לבנת: זה היה פרוייקט אחד שעשינו עם שדולת הנשים, ועשינו עוד הרבה מאוד דברים.
אלה גרא: אם התקבל רושם אחר אז אני מאוד מתנצלת.
אלה גרא: השרה לשעבר לבנת היתה היחידה שהרימה את הדגל של שיוויון בין המינים כאחד מששת הדגלים של המשרד בתקופת כהונתה.
אלה גרא: לצערי זה לא המצב היום.
ציקי סלע: לגבי עתידים היושב ראש אני מבקש את הרשות לתת את הנתונים ואחרי זה האלוף ייתן את ההתייחסות.
לימור לבנת: בעקבות זה שהוא השתלט על הדיון אפילו לא שמעו את ההערה שלי שגם הדגל הציוני הורד במשרד החינוך.
לימור לבנת: אז שזה יהיה ברור לפרוטוקול.
ציקי סלע: בהתייחסות תוך כדי הצגת ההערות, פרוייקט עתידים הוא פרוייקט מאוד חשוב שהצבא מוביל אבל יש בו הרבה מאוד שותפים, לקידום ההצטרפות לעתודה מהפריפריה ומאוכלוסיות שקשה להן להגיע, להיחשף או להגיע לזכות הזאת של לימודים אקדמאים בכלל במדינת ישראל.
ציקי סלע: במסגרת הפרוייקט הזה אנחנו אבחנו בעבודה משותפת של מינהלת עתידים ושל אגף משאבי אנוש, על פי המדדים של מדינת ישראל, אנחנו מתחילים בדו"חות הקבועים של המדינה מי הם יישובים קשים, וקבענו שלוש קבוצות של יישובים, כאשר שלושת הקבוצות מבחינתנו הן קבוצות ייחוס.
ציקי סלע: המבקר העיר פה על העובדה שדווקא מהקבוצה השלישית יש את הגידול הכי גדול.
ציקי סלע: זה נובע שוב מטעם סטטיסטי, שהקבוצה השלישית היא של יישובים גדולים, כמו אשדוד ומקומות כאלה, אז הכמות בהם מן הסתם יותר גדולה.
ציקי סלע: אבל מהעובדות עצמן, סך הכל אנחנו מזהים בקבוצה א' פלוס, שזה היישובים הכי קשים כמו שנאמר, עלייה משני אחוז בעתודה לשלושה אחוז בעתודה, שזה הכפלה של המספר, משבע עשרה לארבעים, שזה ביישובים קטנים מאוד, יישובים שהיו בהם שבעה עשר אנשים, והיתה עלייה בממוצע העתודאים שמתקבלים.
ציקי סלע: ביישובי א' מארבעים לשבעים וחמישה.
ציקי סלע: וביישובי ב' מארבעים וארבעה למאה שמונים ושבעה.
ציקי סלע: אגב השיעור של הגידול הוא יותר קטן כי ביישובים הקטנים זה הכפלה של מספר המצטרפים, רק שכמותית בגלל שיישובי ב' הם יישובים יותר גדולים במאפיינים שלהם זה יוצא יותר אנשים, ועל זה העיר המבקר.
ציקי סלע: סך הכל פרוייקט עתידים הכפיל את כמות המצטרפים, היישובים הקשים, ואני מדבר על הנדסות ורפואה, לא מדבר על דברים אחרים.
חיים לשם: המיצוי מניח את דעתכם?
ציקי סלע: אני אישית תמיד רוצה יותר.
זבולון אורלב: כשהוא אומר לך מספרית שרק שלושים אחוזים מבוגרי עתידים שמתגייסים לעתודה הם באים מיישובים בדירוג א' פלוס זה היעד שלכם?
23591: יושב פה מפקד עתידים מטעם הצבא.
23591: אנחנו, בלי קשר לדיון ולביקורת הזאת, לפני שלושה שבועות נעשה אצלי דיון עם מינהלת עתידים על האתגרים, על ממה אנחנו יותר מרוצים, וממה פחות.
23591: בסך הכל עתידים זה פרוייקט שהוא מזמן יצא מעבר לגבולות צה"ל, לשמחתנו הרבה הוא פרוייקט לאומי, מוקצים לו משאבים לאומיים, ממשלתיים ואזרחיים.
23591: אנחנו חושבים שבגודל כזה של משאבים נכון מדי פעם לעשות דיון עיתי, להציב לו יעדים, לבחון מה אפשר לעשות טוב יותר.
23591: זה מה שאנחנו עושים באופן קבוע.
23591: אני חושב שהאתגר שם הוא לפנינו, יש שם הישגים מאוד חשובים.
זבולון אורלב: אין ספק שפרוייקט עתידים, הוא אחד מהפרוייקטים החשובים, גם בהיבטים החינוכיים, גם בהיבטים החברתיים וכמובן גם בהיבט של העצמת צה"ל.
זבולון אורלב: אני אבל חוזר ושואל האם יש איזה שהוא יעד שאליו אמ"ש חותר כדי שישאפו אליו, מה יהיה האחוז של בוגרי עתידים שמתגייסים לעתודה מבין היישובים הקשים ביותר שהם א' פלוס?
23591: אני לא באתי מוכן לדיון הזה כאן.
23591: יש לנו את הנתונים האלה מול כל יישוב מה היה, יש לנו את הגרפים לאורך חמש שנים האחרונות כמה כל יישוב נתן.
ציקי סלע: אני באמת חושב שבעניין הזה האמירה הערכית היא שהשמים הם הגבול.
ציקי סלע: מבחינתי אני רוצה ליצור הלימה בין איכות לבין היישוב.
זבולון אורלב: אתה אומר שמשלושים אחוז אתה לא מרוצה.
זבולון אורלב: מה עושים כדי להגדיל את האחוז?
ציקי סלע: מינהלת שלמה שעובדת.
ליאור פרלמן: אנחנו נטועים חזק חזק בתוך היישובים.
ליאור פרלמן: סיפר ראש אמ"ש מקודם על זה שהתוכנית כבר פרצה את הגבולות של הצבא.
ליאור פרלמן: כדי להגדיל את מספר המועמדים והתלמידים שבסוף מתקבלים לתוכנית, למעשה העמותה האזרחית של עתידים, עמותת ידידי עתידים מפעילה היום את תוכנית קדם עתידים בתוך בתי הספר התיכוניים ברחבי הפריפריה.
ליאור פרלמן: היא פועלת במאה ועשרה בתי ספר ולמעשה נוגעת בלמעלה משנים עשר אלף תלמידים.
ליאור פרלמן: אותם שנים עשר אלף תלמידים שמקבלים גם תיגבור מקצועי במקצועות הריאליים, מתמטיקה, פיזיקה ואנגלית, הם גם מקבלים העצמה אישית כדי לחזק אצלהם את החוסן המנטלי.
ליאור פרלמן: אנחנו מקווים שככל שהפרוייקט של קדם עתידים יתקדם, אז יותר ויותר ילדים יראו בתחנה האקדמית, במסלול העתודה כיעד מספר אחד שלהם במסלולי הגיוס לצה"ל.
ליאור פרלמן: צריך לזכור שבסוף אנחנו מתמודדים על השמנת של כל יישוב בפריפריה, על אותם נתוני איכות שבסוף גם טיס וחובלים וסיירות מתמודדים אליהם.
ליאור פרלמן: וכשבאה אלי משפחה ואומרת לי ליאור, הבן קיבל זימון לטיס או ללכת לעתודה, לאן ללכת?
ליאור פרלמן: האינסטינקט שלי אומר לו ללכת לטיס קודם כל, כי הוא יעשה שירות איכותי בטיס והלימודים יחכו לו גם אחרי.
ליאור פרלמן: גם בקורס טיס אבל גם סיירות, כשיש כזאת שאלה אז האינסטינקט שלי כמי שבגר את המסלול הקרבי בצה"ל שיילך קודם כל לשירות צבאי משמעותי ואחר כך ילך ללימודים.
ליאור פרלמן: ולכן אני בסוף נוגע בכל הילדים שיש להם פוטנציאל בפריפריה, משכנע אותם, נותן להם את המידע.
ליאור פרלמן: אנחנו עובדים יחד עם ראשי הרשויות, מנהלי מחלקות החינוך ומנהלי התיכונים בפריפריה, שיתוף הפעולה יוצא מן הכלל.
ליאור פרלמן: כמו שציקי סיפר, הכפלנו ביישובים הקשים, בשדרות, אופקים, ירוחם, קרית שמונה, שלומי, מעלות, הכפלנו את המספרים בסדר גודל של בין חמש לשמונה שנים.
ליאור פרלמן: היום הם חזק חזק בתוך העתודה.
ליאור פרלמן: היום ארבעים אחוז מתוך העתודה האקדמית של צה"ל הם בני הפריפריה.
ליאור פרלמן: בזכות ולא בחסד.
ציקי סלע: חשוב לפרוטוקול, אינסטינקט זה בסדר, זה גם דרקטיבה, זו המדיניות.
ציקי סלע: אם הוא מתאים למסלול לחימה והוא גם מתלבט על זה אנחנו מכוונים אותו למסלול לחימה.
זבולון אורלב: יש לי שאלה לגבי החלוקה של היישובים, עד כמה זה שונה מאשכולות של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה?
ליאור פרלמן: זה לא שונה.
ליאור פרלמן: יישובי א' פלוס וא' שלנו לפי ההיכרות שלי עם אשכולות בין אשכול 3 לאשכול 5.
ליאור פרלמן: יישובי ב' הם אשכול 5 ו-6, אבל תלוי בסוג היישוב.
ליאור פרלמן: אנחנו מכניסים לתוך השיכלול של אשכולות גם בסוף את המספרים בפועל.
ליאור פרלמן: אנחנו בדקנו כמה אקדמאים הגיעו למסלולים השונים של העתודה האקדמית או הטכנולוגית לפני שקמה עתידים.
ליאור פרלמן: וזה פרמטר שנכנס לשיכלול.
זבולון אורלב: באשכולות 1 עד 3 של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, כולם חייבים להיות פה?
ליאור פרלמן: עד כמה שאני מכיר את האשכולות אין יישובים יהודיים באשכולות 1 עד 3 של הלשכה המרכזית.
ליאור פרלמן: היישובים שלנו, נתיבות ושדרות הם באשכול הכי נמוך, אשכול 3 לדעתי.
ליאור פרלמן: אין יישובים יהודיים מתחת לאשכול 3 חוץ מאשר בית"ר עלית אם אני זוכר נכון.
ציקי סלע: ראוי לציין שהיום בעתידים, אנחנו מאפשרים מזה שנתיים גם על בסיס סוציו-אקונומי מכל יישוב.
ציקי סלע: יש לנו מדדים מאוד ברורים לזה להצטרף להטבות של עתידים, גם אם הוא עכשיו מכל מקום שהוא.
זבולון אורלב: אני רוצה לחדד את התשובה, כי הפריפריה החברתית היא לא רק פריפריה גיאוגרפית, היא יכולה להיות גם בלב ירושלים ובלב תל אביב.
ציקי סלע: שמונה אחוז מעתידים הם כאלה שהם לא מהיישובים האלה אלא ממה שאתה קורא פריפריה.
ציקי סלע: הם פונים אלינו, אנחנו לא יוזמים מולם, אבל המידע קיים, באתר האינטרנט שלנו ובכל מקום.
ציקי סלע: זה מה שנקרא צירופים.
זבולון אורלב: פתחנו בתוכנית העתודה האקדמית שהיא תוכנית חשובה לבניין הכוח של צה"ל בהיבט של כוח אדם איכותי למקצועות שבהם נדרשת התמחות אקדמית, הסמכה אקדמית והכשרה אקדמית, כגון רפואה, מקצועות ההנדסה וכדומה.
זבולון אורלב: הביקורת חשפה שורה של ליקויים.
זבולון אורלב: על פי הדיווח שמסר צה"ל נחה דעתנו שהליקויים הופנמו ונבנתה תוכנית והתייחסות כדי לתקן את הליקויים.