GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נחום איצקוביץ: ברשותך אני רוצה להתייחס לשאלה של הארגונים של המגזר השלישי בחלוקת מזון בשעת משבר.
נחום איצקוביץ: יהיה להם תפקיד.
נחום איצקוביץ: התפקיד יבוא לידי ביטוי בהיערכות המקומית או האזורית או המרחבית.
נחום איצקוביץ: או המחוזית.
נחום איצקוביץ: תלוי כיצד תהיינה ההיערכויות.
נחום איצקוביץ: כאשר אנחנו אומרים שהרשות המקומית תצטרך לשנס את מותניה ולהיערך בחלוקה, באריזה וכן הלאה, אין ספק שהיכולת הארגונית של הרשויות המקומיות איננה אחידה.
נחום איצקוביץ: יש רשויות מקומיות שיעשו את זה מצויין בכוחות שלהן, ויש לא מעט רשויות מקומיות, אני יודע את זה כי הייתי שם, שלא תהיה להן יכולת לבצע את זה.
נחום איצקוביץ: ולכן צריך לקחת בחשבון שדווקא בקטע הזה צריך למנף את היכולת של הארגונים של המגזר השלישי ולזהות מראש, וזה התפקיד שלנו, היכן יש חולשה ארגונית, או מנהיגותית או אחרת, שלא תיתן מענה לאזרחים, כאשר המטלה לחלק היא על הרשות עצמה.
נחום איצקוביץ: וכאן יש תפקיד מאוד מאוד חשוב למגזר השלישי, ובואו לא נטטא את העניין, רק צריך להיערך לו נכון ולעשות את זה בצורה נכונה.
שלי יחימוביץ': כולל בקניית המזון עצמו?
נחום איצקוביץ: לא, לא כולל בקנייה.
נחום איצקוביץ: אבל בחלוקה כן, בהיערכות, באריזה, הממשלה ותמ"ת יתנו איזה סל מזון מסויים, אפשר להרחיב את סל המזון, נאמר שיש סל מזון בסיסי שהממשלה תחלק, ותמ"ת ידאג ויממן, וזה יעבור דרך כל מיני גופים.
נחום איצקוביץ: ולכן יש גם דברים מעבר לסל המזון הבסיסי, אנחנו יודעים שהממשלה יודעת לתת את הדברים הבסיסיים, ובעתות משבר גם רוצים לתת קצת הרחבת הסל.
נחום איצקוביץ: כך שגם הרחבת הסל וגם הסיוע המרחבי, המקומי או האזורי, יש תפקיד, רק צריך לתאם אותו, לתכנן אותו, לתכלל אותו.
נחום איצקוביץ: עם המגזר השלישי כמובן.
שלי יחימוביץ': נחום אני אשחרר אותך, תודה רבה לך.
שלי יחימוביץ': אנחנו נמשיך עוד את הדיון בעמותות בקצרה, ואחר כך נעבור לעניין המעגל הראשון של המעונות לחוסים והביטוח הלאומי.
שלי יחימוביץ': אך ורק בעניין המגזר השלישי, רוני שכטר, מטה מאבק הנכים בבקשה.
רוני שכטר: אני לא אדבר על המלחמה שהיתה, אני אדבר על מה שהיום.
רוני שכטר: ושאלו אותי לא מזמן, ואפילו בכנס של פיקוד העורף מה יהיה, ואמרתי מה שהיה הוא שיהיה כנראה.
רוני שכטר: ומה שהיה הוא שיהיה בגלל שאין יד אחת שמאגדת אפילו במשרדי הממשלה השונים, אף על פי שהם מצהירים שכן, את כל ההיערכות לקראת העתיד.
שלי יחימוביץ': אנחנו כאן ושמענו את ראש רח"ל מספר על גוף שמאגם תחתיו כמה וכמה גופים, עם שישה עשר עובדים שבזה הם עוסקים.
שלי יחימוביץ': אז להגיד שזה לא קיים בכלל אתה לא יכול.
שלי יחימוביץ': אתה יכול להגיד שהם קיימים אבל הם לא מגיעים למקומות הנכונים.
רוני שכטר: אני יכול להגיד שאני שותף לדיונים לפעמים עם משרד הרווחה ומשרד הבריאות ובשלטון המקומי ואני רואה שאנחנו מייצרים הרבה פעמים אותו דבר מאותו דבר, ובסך הכל בעת משבר כנראה נהיה באותו מקום, שלא תהיה איזו שהיא הכוונה.
שלי יחימוביץ': למה אתה אומר את זה אחרי כל מה ששמענו?
רוני שכטר: אחרי כל מה ששמענו מכל אותם שולחנות שאני יושב ואני רואה שאני שותף בשולחן אחד בהסקת מסקנות, וכשאני מגיע לשולחן אחר, נגיד ששותף לו משרד הבריאות דווקא, היחידה לשעת חירום, ואני בעצם שומע שאנחנו מייצרים עוד פעם את אותה רמה של דיון ואותו סוג של שיח, פירושו של דבר שאין העברה של אינפורמציה, אין גם מדיניות מכוונת.
שלי יחימוביץ': אנחנו לא מדברים על אינפורמציה, אנחנו מדברים על מערך הפעלה שלם.
רוני שכטר: גבירתי יושבת הראש, אני חושב שצריכה לקום תורה, הממשלה דבר אחד בטוח, היא צריכה להיות זאת שמתעדפת וקובעת את המדיניות בזמן חרום, מה שהיא לא עשתה כן במלחמה האחרונה.
רוני שכטר: אני יכול לדבר על אנשים, אני מייצג נכים, ואני מייצג הרבה מאוד נכים שחיים בדרך כלל בקהילה, ולא במוסדות.
רוני שכטר: וזה לא חוכמה גדולה לחפש את הגרוש מתחת לפנס.
רוני שכטר: כשאנחנו מדברים על המוסדות אנחנו בעצם מחפשים את הגרוש שמתחת לפנס.
רוני שכטר: במילא הממשלה נמצאת שם כל הזמן, היא מפקחת כל הזמן.
רוני שכטר: אנחנו מדברים בזמן חרום שרוב האנשים עם הנכויות שחיים בקהילה הרבה מאוד מהם לא מוכרים בכלל, בטח שלא למשרד הרווחה.
שלי יחימוביץ': אני רוצה לשאול אותך, ובזה אתה תסיים, כי זמננו קצר.
שלי יחימוביץ': בזמן המלחמה סיפר לי ארגון מתנדבים שטיפל בנכים שהם הגיעו לצפת לדירה מסויימת, שגרו בה שני נכים שהבניין שלהם נפגע והופסקה אספקת החשמל לדירה שלהם, הם ישבו בחושך שלושה ימים בלי אוכל ולא היה מי שיפנה אותם.
שלי יחימוביץ': הסיטואציה הזאת יכולה לחזור על עצמה?
רוני שכטר: בודאי שכן.
שלי יחימוביץ': למה, אם אומרים לך שממפים כאן את כל המעגל השני, ברמה השמית ידעו איפה כל אחד גר.
רוני שכטר: יושבת כאן נציגת הביטוח הלאומי, ואנחנו בזמן המלחמה ביקשנו, אנחנו עסקנו בפינוי של נכים או בסיוע של נכים באזורי הקרבות בצפון.
רוני שכטר: בתור מטה מאבק הנכים.
רוני שכטר: עשינו את זה היות שלא היה מישהו אחר שעשה את זה.
רוני שכטר: אנחנו לא חושבים שמתפקידנו כארגון מסנגר לספק שירותים.
רוני שכטר: ואם אנחנו ביקשנו, היתה בקשה אחת מנציג של ביטוח לאומי שאנחנו הכרחנו אותו להיות בצוות ההיגוי שלנו, ואמרנו לו אנחנו רק מבקשים דבר אחד, אם אני אתן לך שם ומספר תעודת זהות תגיד לי אם הוא נכה או לא נכה, על מנת שאני אדע להתייחס.
רוני שכטר: הוא אמר לי אדוני, מפאת צנעת הפרט, מאגרי מידע, אני לא יכול לתת לך.
שלי יחימוביץ': אגב זה מקובל עלי מאוד שהמידע הזה לא יהיה חשוף לכל דיכפין.
רוני שכטר: גם עלי זה מקובל.
שלי יחימוביץ': תודה רוני שכטר.
שלי יחימוביץ': דרור רותם, ג'וינט אשל.
דרור רותם: קודם כל הג'וינט, אני שייך לאשל אבל הג'וינט פעל מול כל אוכלוסיות היעד שלו בתקופת החרום.
דרור רותם: הג'וינט בדרך כלל לא מאורגן כדי לתת תשובות לתקופת חרום אבל נערכנו.
דרור רותם: פעלנו בארבעה תחומים.
דרור רותם: חלוקת מזון, חלוקת ערכות חרום אישיות למקלטים, תוספת כוח אדם לשירותים כשהיה פחות כוח אדם ממה שהיה נדרש ופינוי של אנשים לצורך הפגה, בעיקר במה שנקרא כאן המעגל השני, זאת אומרת אלה שיושבים בבתיהם, לא במוסדות, וקצת אולי לאוכלוסיה הרחבה.
דרור רותם: אני מוכרח לומר שהיום כשאנחנו חושבים מה נעשה אם תפרוץ מלחמה כרגע, כמו שהתכנית היערכות שלנו נראית מאוד דומה למה שהיה.
דרור רותם: וזה ברור לי לגמרי שזה לא נכון.
שלי יחימוביץ': מה זה שלנו, שלנו זה של הג'וינט?
דרור רותם: של הג'וינט.
דרור רותם: שאנחנו יושבים יחד וחושבים ומגבשים.
שלי יחימוביץ': אז למה לא הכנסתם שינוי אם ברור לכם שעוד מאותו הדבר זה לא מתאים?
דרור רותם: אני רוצה להגיד איך ייכנסו השינויים.
דרור רותם: למה לא הכנסנו זה משום שכרגע הנחות העבודה שלנו שהמציאות תהיה דומה.
שלי יחימוביץ': והנה אתה שומע, המציאות תהיה שונה לחלוטין.
שלי יחימוביץ': תרחישים שלא ידענו כמותם.
דרור רותם: לכן אני רוצה לבוא עם הצעה.
דרור רותם: אני אומר, תכנית שאנחנו נכין לעצמנו היא תהיה אפקטיבית, צריכים להיות כמה תנאים, שאני מציע פשוט לעשות אותם.
דרור רותם: האחד, שיהיה איזה שהוא מתווה של תכנית שבו יהיה ברור לגמרי איפה הנישות ששם אנחנו יכולים להיות אפקטיביים לפי תרחישים כאלה או אחרים, ואז יכול להיות שנוכל להשיג את המטרות שלנו, את היעדים, את יעדי הטיפול, את היכולות שלנו, לאותם דברים.
שלי יחימוביץ': אתה מבקש שיועברו לרשות
שלי יחימוביץ': כם תרחישים אפשריים כדי שתבנו כמה מערכות לכל תרחיש?
דרור רותם: אני לא בטוח שאני צריך לקבל את התרחישים.
דרור רותם: אני צריך לקבל איזו שהיא מסגרת שבה אני יכול להשתלב בתוכה.
שלי יחימוביץ': ואז היום זה לא נעשה?
שלי יחימוביץ': מכל עבודת המטה שנעשית במשרד הרווחה ובתמ"ת ובמשרד רוה"מ?
דרור רותם: יכול להיות שמנחם יתקן אותי משום שיש מערכת עכשיו של קשר שאנחנו עובדים יחד מול משרד הרווחה.
מנחם וגשל: יש לך אפילו פגישה איתי ביומן קבועה על זה.
דרור רותם: נכון, על זה אנחנו גם נדבר.
שלי יחימוביץ': אתה אומר שעד עכשיו זה לא נעשה, למיטב ידיעתך.
דרור רותם: מה שאני יכול להעיד מעצמי, אני מוכן גם לקבל תיקונים בעניין הזה.
דרור רותם: הדבר השני שמאוד חשוב שצריך, ויהיה מאוד קשה לעבוד, גם לרשויות וגם לנו, זה כל העניין של מיפוי צרכים ושל תשתית של נתונים.
דרור רותם: קשה מאוד לעבוד, בעיקר כשאתה עובד מול אוכלוסיה בבתים, כל אחד רוצה לדעת ברגע שקורה משהו איפה נמצא כל זקן, אני מדבר על זקנים.
שלי יחימוביץ': אבל אתה לא צריך את המיפוי הכללי לעצמך.
שלי יחימוביץ': אתה צריך לדעת מה חלקך במערך.
שלי יחימוביץ': זו כל המגמה של דו"ח המבקר ושל העבודה שנעשית עכשיו, שתפקידיך יהיו ברורים וידועים ואתה לא תבוא ותראה את המפה כולה ותחליט על דעת עצמך לאן אתה הולך.
דרור רותם: אז אני אומר לך מה התשתית שיש לנו.
דרור רותם: במהלך ארבעים שנה שאנחנו קיימים הקמנו, עזרנו בהקמה של מאה עשרים עמותות מקומיות.
דרור רותם: אני לא רוצה לחזור לשאלות עקרוניות, אני מקבל כמה הנחות, שיהיה מקום לארגונים וולונטריים לעבוד, והעמותה המקומית שמגישה ממילא שרותים לזקנים יהיה לה גם תפקיד חשוב בתקופת חרום, ולא צריך לשלול את זה, צריך לראות את זה בברכה.
דרור רותם: עמותה כזאת צריכה, כמו לרשות המקומית, שיהיו לה את אותם נתונים שיש ברשות המקומית, לדעת איפה נמצאים הזקנים.
דרור רותם: למשל שרות כמו שאנחנו הקמנו עם עמותות, כמו אוזן קשבת, ששם יושבים מתנדבים והם מטלפנים לזקנים לדעת איפה הם, שהם ידעו איפה נמצא כל זקן מרותק.
דרור רותם: היום אין מערכת נתונים מתעדכנת לגבי מצבם של זקנים שיהיו זקוקים לאיזה שהוא סיוע בחרום.
שלי יחימוביץ': תודה דרור.
שלי יחימוביץ': ערן גלזר, מועצת תנועות הנוער בבקשה.
ערן גלזר: אני בקצרה אתייחס בשם תנועות הנוער בישראל.
ערן גלזר: אנחנו בזמן המלחמה נרתמנו לפעילות, הן בערים שהופצצו והן במשיכת הילדים לפעילות הקיץ והמחנות שלנו, ובנוסף בתפיסת מקומות עבודה, בעיקר בהתיישבות העובדת של חיילים שהתגייסו.
ערן גלזר: בנוסף לאיסוף וחלוקת מזון, בעיקר ההתמקדות שלנו היתה בפעילות חינוכית ערכית, הפגתית, הן במקלטים והן בפעילויות הקיץ.
ערן גלזר: בקשתנו הצנועה היא להיות שותפים בכל המערכים כרגע שדוברו.
שלי יחימוביץ': כרגע אתם לא שותפים?
שלי יחימוביץ': זומנתם לאיזו שהיא ישיבה, לאיזו שהיא פגישה?
ערן גלזר: לא.
ערן גלזר: כפי שאת יודעת יש לנו מערך מתנדבים של שנת שרות, כאלף חמש מאות חברים שהם מוכנים ומזומנים לפעול בכל מקום שיידרשו.
שלי יחימוביץ': ואיש לא שיתף אותם עד עצם היום הזה?
ערן גלזר: נכון.
זאב צוק-רם: כל תנועות הנוער היו בפגישה אצל סגן שר הבטחון כדי להתחיל בעבודת תאום איך תנועות הנוער משתלבות בכל הנושא.
שלי יחימוביץ': ממש קשה לי לשמוע את הדברים האלה.
שלי יחימוביץ': זה שהיתה פגישה של נציגי תנועות הנוער עם סגן שר הבטחון כדי להתחיל לחשוב על תאום, כשאנחנו נמצאים פרק זמן כל כך ארוך אחרי המלחמה, משהו כאן נשמע לי לקוי.
שלי יחימוביץ': מה זאת אומרת להתחיל לחשוב, פגישת הכנה, אני מניחה שעלו דברים מאוד חשובים בפגישה הזאת, ערכיים מן הסתם, עקרוניים, אבל אנחנו פה לא מדברים על ליבוי רעיונות, אנחנו מדברים על הקמת מערך.
זאב צוק-רם: אני חייב להגיד כאן משהו.
זאב צוק-רם: התהליכים לא נעשים מעכשיו לעכשיו.
זאב צוק-רם: זה המון גופים במדינת ישראל שצריכים להיות שותפים.
זאב צוק-רם: ולא בכדי אמרתי שכתוצאה מלקחי המלחמה הוקמה הרשות הזאת, שזה תפקידה.
זאב צוק-רם: אבל ישנם סדרי עדיפויות.
זאב צוק-רם: למשל האם לטפל קודם לכן בתיקון המקלטים בצפון, האם לטפל במיגון עוטף עזה.
שלי יחימוביץ': מה שאתה אומר שאתם עמוסים מידיי ולא היה לכם זמן להגיע לדברים האלה.
זאב צוק-רם: לא אמרתי שאנחנו עמוסים.
זאב צוק-רם: ישנם סדרי עדיפויות לביצוע בחלוקת משאבים וכל מה שקשור, וגם בנושא הזה יטפלו.
ערן גלזר: גם אם אפשר, גם במערך המוניציפלי במידה ויש, אנחנו לא חוג כדורסל שילדים לא באים, אנחנו בעבודה שוטפת עם הילדים, אנחנו מכירים את ההורים והילדים בדיוק מה המצב של כל אחד, ואנחנו מציעים את עזרתנו גם בלהשתתף במערכים המוניציפליים וגם ברמה הלאומית.
סאמר מועלם: לגבי המגזר הערבי אני מוכרח לציין שרוב הדברים שנאמרו כאן הם בשטח לא באים לידי ביטוי.
סאמר מועלם: אנחנו מדברים על מציאות אחרת לגמרי, על מציאות שפחות מעשרה אחוז מהיישובים הערביים יש להם מקלטים, חוץ מהמקלטים של בתי ספר.
סאמר מועלם: בפיקוד העורף אומרים שהקונספציה של מקלטים פאסה, ואז אין בעצם איזו שהיא חלופה אמיתית.
סאמר מועלם: וזה דבר ראשון.
סאמר מועלם: כך ששירותי הרווחה אין להם איפה גם להציע את השירותים שלהם.
סאמר מועלם: אם אנחנו מתמקדים בשירותי רווחה רוב ככל העובדים הסוציאליים ועובדי הרווחה לא מוכשרים מספיק לטפל בנושאים של טראומה ופוסט-טראומה.
סאמר מועלם: נפל האסימון וקרה דבר בישראל שהיישובים הערביים פעם ראשונה נפגעו.
סאמר מועלם: וזה היה שינוי.
שלי יחימוביץ': מה קרה מאז מבחינתך?
סאמר מועלם: אני יכול לדבר על המגזר השלישי שאני כן מייצג.
סאמר מועלם: המרכז שאני עומד בראשו הוא בעצם קואליציה של שנים עשר ארגונים ארציים, וכאן אני כן רוצה להתייחס שברמה המקומית מעט מאוד ארגונים של מגזר שלישי, עם כל הכבוד לג'וינט, והיה לו תרומה, אבל הארגונים האלה, שלושת הארגונים הגדולים הם פחות באים לידי ביטוי, ובטח לא בצורה ממוסדרת שאפשר לבנות עליה.
סאמר מועלם: לדעתי יש חלופות.
שלי יחימוביץ': מה אתה אומר, שכל המגזר השלישי משקיע הרבה יותר במגזר היהודי מאשר במגזר הערבי?
סאמר מועלם: אני קודם כל רוצה להגיד שבשטח התוצאות היום, אחרי שנה, כמעט שנתיים אחרי המלחמה, התרומה בשטח, אם זה בנושא של המבצע של קרן ידידות לשיפוץ ושיפור המקלטים, ביישובים הערביים אנחנו לא ראינו מקלטים נוספים ולא הרגשנו את התרומה הזאת בצורה משמעותית מה שהרגישו אולי יישובים אחרים.
שלי יחימוביץ': אתם זומנתם לפורומים שנועדו להתוות איזה שהוא מתווה אחר למקרה של מלחמה נוספת?
סאמר מועלם: לא, וזו באמת הדרישה שלנו, גם אם מדברים על רח"ל וגם אם מדברים עכשיו על עוד ארגונים בעצם שאמורים, אני כן מבקש שאנחנו נהיה מיוצגים שם ובצורה מקצועית.
שלי יחימוביץ': ד"ר ירון סוקולוב, מנכ"ל מנהיגות אזרחית, ארגון הגג של העמותות והמנכ"לים בבקשה.
ירון סוקולוב: שלום, אני לא אחזור על הדברים, אני רק אחדש בדברים.
ירון סוקולוב: ראשית אנחנו מייד אחרי המלחמה ישבנו והקמנו ועדה שפרופ' בני גדרון היה היושב ראש, אהובה ינאי ממתן, רחל אייל משתי"ל, שלומית עמיחי מהג'וינט, פרופ' יוסי קטן שמתמחה בנושא של רווחה ברשויות מקומיות, ד"ר ניסן לימור, והחוברת הזאת נשלחה לכל הגורמים הרלוונטיים שמצאנו לנכון, כולל הרשויות המקומיות.
ירון סוקולוב: לא קיבלנו משוב ולו מעט, אני יכול לספור על יד אחת משוב שתודה, קיבלנו, עניין, בפועל לא זומנו לחלוטין להביע איזו דעה ולהצטרף לאיזה פורום כארגון גג.
שלי יחימוביץ': בשום מקום?
ירון סוקולוב: בשום מקום.
ירון סוקולוב: משרד רוה"מ שהוזכר כאן, זה תהליך שהוא לא קשור לשעת החרום, ברור שתהיה לזה השלכה לשעת חרום, זו החלטה היסטורית מבחינתנו שפעם ראשונה הכירה ממשלת ישראל בחשיבותו של מגזר שלישי בישראל, ונכנסת לתהליך של שולחנות עגולים, דיאלוגים, ששניים מתוכם זה יהיה מול משרד הרווחה ומשרד החינוך.
ירון סוקולוב: אבל זה בתהליכים.
ירון סוקולוב: ולא קשורים, ברור שיהיו לזה גם השלכות לתקופת חרום.
ירון סוקולוב: הנקודות המרכזיות זה היה הנושא של המלצות שלנו, ברמה הכללית, של ארגון ותאום כולל מאגרי נתונים שאני שומע שישנם אבל אני שומע גם מחבריי מהמגזר השלישי שגם הם לא מתואמים והם לא סגורים.
ירון סוקולוב: ואני מדבר בעיקר על מאגרי המידע של ארגונים ברמת הרשות המקומית, שפועלים בכל רשות מקומית.
ירון סוקולוב: הג'וינט התחיל באיזה מהלך מול רשויות מקומיות, דימונה ועוד אחרים, לאגם למעשה את המידע הזה ולעשות מסגרת אחת של ארגוני המגזר השלישי בכל רשות מקומית, כדי שאז הם יוכלו לבוא לידי ביטוי במהירות בשעת חרום.
ירון סוקולוב: הרעיון הזה, הג'וינט מוביל, זה בינתיים מודל שפועל רק בארבע רשויות.
שלי יחימוביץ': הוא גם משתלב עם הדברים שנשמעו כאן, אם הצורך להקים מערך מתנדבים בתוך היישובים.
ירון סוקולוב: נקודה שנייה, אנחנו מדברים למעשה על מעגלים, ודודי הזכיר את זה, על מעגלים רחבים שהם לא תחת אחריות של משרד הרווחה ביומיום.
ירון סוקולוב: אנחנו מדברים על נזקקים שנכנסים למעגלים בשעות חרום שההיכרות האישית ביומיום זה של התושבים המקומיים, קרי של הארגונים שפועלים ומכירים את התושבים שלהם, את האזרחים ואת התשתיות הקיימות.
ירון סוקולוב: הם יכולים כמובן להיחלץ ולסייע.
ירון סוקולוב: שני נושאים שאני רוצה לייחד והוזכר פה, נושא הביטוח מתנדבים שלא בא לפתרון, וחייבים לטפל בו.
ירון סוקולוב: הנקודה השנייה זה התזרים מזומנים של אותם ארגונים שנתמכים על ידי המדינה והסבת הפעילות שלהם וכמובן את העלות הכספית לנושאי חרום, שנתקעים בסופו של דבר אחר כך בבירוקרטיה מפני שהכספים היו מיועדים לאותם תחומים שבשעת חרום הם זקוקים, אבל אף אחד לא חושב, הוא דבר ראשון עושה את הפעילות ונכנס להתחייבויות אבל אחר כך לא מכירים בהם בהוצאות הללו, נקודה שצריכים להתמודד איתה.
שלי יחימוביץ': תודה רבה ירון.
שלי יחימוביץ': הסדר יהיה כזה, עכשיו דני קדוש מנכ"ל עיריית קרית שמונה, אחר כך מנחם ישיב על כל העניינים שעלו, ואחר כך אנחנו עוברים לפרק של המעגל הראשון שדיברנו עליו, והוא המעונות לחוסים והביטוח הלאומי.
שלי יחימוביץ': דני, לפני שאתה מדבר אני רוצה לקרוא לך מכתב שהגיע לוועדה מיונה פרטוק, חבר מועצת העיר.
שלי יחימוביץ': הוא כותב לי כך, זה יהיה מעט ארוך אבל בכל זאת אני ארצה התייחסות, והמכתב נוגע לעומק המעורבות של התורמים למיניהם אחרי זמן החרום, כלומר ליחסי תן וקח מסויימים שמעלים תהיות רבות.
שלי יחימוביץ': "הנדון: עמותות הון ושלטון ואי סדרים קרית שמונה.
שלי יחימוביץ': מאז מלחמת לבנון השנייה ישנה תופעה שבה העמותות הארציות ובעלי ההון השתלטו על כל חלקה טובה בעיר והתוצאה המיידית חוסר שליטה ופיקוח של המוסדות הנבחרים ואף יותר מכך יש תופעה חמורה שבה הקשר בין הון ושלטון הופך הדוק יותר.
שלי יחימוביץ': אתן דוגמא מוחשית קצרה לתופעה ואפרט את הקשר.
שלי יחימוביץ': הוקמה מרפאת שיניים בקריית שמונה, בעזרתו האדיבה של איזי שירצקי, וראש העיר קבע אדם שיהיה מנהלה.
שלי יחימוביץ': המנהל סיים את תפקידו בשל אי סדרים כספיים, כאשר ראש העיר ביקש ממנו להחזיר את הכספים החסרים בלא כל תלונה.
שלי יחימוביץ': ועדת הביקורת של משרד הפנים מבקשת לבדוק להיכן נעלמו כספי העמותה שהיו מיועדים לשיפוץ גנים והתברר כי מנהל מחלקת החינוך לא ערך רישום הולם ואין התאמה בין התכנית על הנייר לביצוע בפועל.
שלי יחימוביץ': בימי המלחמה הוקמה עמותה בשם לבנות ולהיבנות, תפקידה היה שיפוץ המקלטים, והנה לפני כשבועיים הואשם היו"ר שלה באי סדרים כספיים ופוטר מעבודתו.
שלי יחימוביץ': בימי המלחמה ואחריה תרמה IDB תלושי שי בעשרות אלפי שקלים לתושבי קריית שמונה.
שלי יחימוביץ': והנה בהתקרב הבחירות להסתדרות בחודש מאי 2007 התברר כי מועמד הליכוד שהתייצב אל מולי מחלק תלושי שי שניתנו על ידי מנכ"ל העירייה לכל מיני גורמים בעיר.
שלי יחימוביץ': בשיחה שהיתה לי עם המנכ"ל מסר הלה שתלושים אלה עמד לפוג תוקפם ושאין לעשות רעש מהעניין כי מקבלי התלושים זכאים מבחינה כלכלית לתלושים.
שלי יחימוביץ': השאלה המתבקשת עיתוי, קריטריונים לקבלת הסיוע ועל כמה אנשים מדובר.
שלי יחימוביץ': בנוסף לכל האירועים הנ"ל יש התערבות בוטה של גורמי הון בשלטון המקומי.
שלי יחימוביץ': למשל באפריל 2004 מוניתי ליו"ר היכל התרבות העירוני.
שלי יחימוביץ': במהלך שנת 2007 התקבלה החלטה בדבר רכישת מקרנת קולנוע להיכל וכן מערכת לכיבוי אש בעלות מסויימת.
שלי יחימוביץ': במהלך חודש יוני נתבקשתי על ידי נציגי IDB להפעיל מדי יום סרטי קולנוע כך שרכישת המקרנה תהיה אפקטיבית.
שלי יחימוביץ': " וכן הלאה וכן הלאה.
שלי יחימוביץ': אנחנו מדברים כאן על תרומה ותמורה.
שלי יחימוביץ': התמורה באה באמצעות שליטה, ואני לא אמשיך, יש כאן עוד דוגמאות רבות, באמצעות איזה שהוא מאחז שליטה של התורמים בעיר, שעל פניו לפחות, על פי המכתב הזה נראה בלתי תקין בלשון המעטה.
דני קדוש: תראי, לצערי הרב, אני לא רוצה להתעסק פה במה שקשור בפוליטיקה, כי השאלה היא באיזה צד אתה נמצא, ויונה פרטוק נמצא לא בצד של קברניטי ומובילי העיר.
שלי יחימוביץ': אני ממש לא מבקשת ממך להתעסק בפוליטיקה.
שלי יחימוביץ': אני שואלת האם באמת מאז המלחמה בתמורה לתרומות כאלה ואחרות יש מאחזים שהם לא תקינים מבחינת המינהל הציבורי של התורמים במקומות שאמורים להיות בשליטת העירייה, ולא מעניין אותי מי עומד בראש העיר.
דני קדוש: אני חושב שהמקום שצריך לבדוק את זה זה במשטרה ולא בשום מקום אחר.
דני קדוש: אני חושב שההאשמות פה הן חמורות מידי והמקום לבדוק אותן זה במשטרה.
שלי יחימוביץ': אתה יודע על תופעות כאלה?
דני קדוש: אני לא יודע על תופעות כאלה ואת לא נותנת לי לענות על המכתב של יונה פרטוק, אז אני אומר שהמקום הטוב לבדוק אותן זה במשטרה, אם הן אכן נכונות.
דני קדוש: אני חושב שמסוף המלחמה מושקעים בצורה כבדה מאוד על ידי המגזר השלישי לא מעט דברים שהם ראו בהם צורך להשקיע בהם בעיר.
דני קדוש: חלק מהם כמובן זה על פי בקשתנו, והדברים מסודרים ומאורגנים על ידם.
שלי יחימוביץ': והחלק האחר?
שלי יחימוביץ': אתה אומר חלק על פי בקשתנו, היו עמותות שהופיעו ופשוט עשו מה שהן חשבו לנכון?
דני קדוש: וחלק על פי מה שהם חשבו.
דני קדוש: למשל קרן ניו-יורק השקיעה בקריית שמונה למשך שלוש שנים עשרה מיליון דולר, הם רק אמרו אתם לא יודעים מה אתם צריכים, אנחנו יודעים מה אתם צריכים.
דני קדוש: והם השקיעו אותם על פי ראות עיניהם בעיר, ואנחנו יכולנו לעשות דבר אחד, להגיד לא רוצים והם ילכו או תישארו כאן ותעשו.
דני קדוש: לא אמרנו כלום, אמרנו או.
דני קדוש: קיי.
דני קדוש: , אם אתם יודעים אז תעשו בשבילנו.
שלי יחימוביץ': הם עבדו באופן עצמאי או בתאום עם איזו שהיא רשות, עם איזה שהוא משרד ממשלתי?
דני קדוש: באופן עצמאי, על דברים שהם רצו להניע.
דני קדוש: למשל בחלק של המקלטים זה החלק שבו "לבנות ולהיבנות", איזו שהיא עמותה שהשקיעה ראשונה במקלטים הציבוריים בקריית שמונה, החלק השני הוא מרכז משאבים, החלק השלישי הוא בית הספר התיכון, החלק הרביעי הוא מת"י, ועוד כאלה וכאלה מקומות, שהם אמרו שם אנחנו שמים את הכסף.
שלי יחימוביץ': זאת העמותה שהיו"ר שלה הואשם באי סדרים כספיים ופוטר מהעבודה?
דני קדוש: כן, ומה זה קשור לעירייה ומה זה קשור לעיר, זאת עמותה וזה לא עובדים שלנו ולא אנשים שלנו.
דני קדוש: אבל אני לא רוצה לענות כי לא נתת לי לענות.
שלי יחימוביץ': ברגע זה מה שאתה עושה זה עונה, בוא נבהיר.
דני קדוש: תראי, אני ביקשתי לדבר, ואיזה מזל בין מה שרציתי לדבר גם ביקשת שאני אענה לעניין.
דני קדוש: ולמה אני אומר את זה, ואני מתנצל מראש ואני מבקש שלא לקחת את זה אישית, גם לא ראש הרשות של רח"ל, אני חושב שאני מצטרף פה לעוד כמה חברים שאנחנו באנו לפה ואנחנו שומעים דברים שאנחנו יודעים אותם בפעם הראשונה.
דני קדוש: כי בשטח לא יודעים כלום.
דני קדוש: ואני רוצה פעם אחת להגיע ופעם אחת להגיד חבר'ה, אנחנו בבעיה.
דני קדוש: אני רוצה להגיד, לפחות בקריית שמונה, שכל המקלטים, שש מאות במספר, תקינים, מאורגנים, מסודרים, כמעט וילות.
דני קדוש: זה בחלק הזה.
דני קדוש: בחלק השני כל מרכזי ההפעלה שלנו בעיר מטופלים ומסודרים בצורה יוצאת מן הכלל, והנוהל הרשותי.
דני קדוש: אלה שלושת הדברים שנעשו בצורה מאוד מאוד משמעותית בקרית שמונה.
דני קדוש: בכל שאר הדברים הכל ברמה של דיבורים.
דני קדוש: מי נותן, מה נותן, איפה המזון, איך המזון, לאן הוא בא.
דני קדוש: שום דבר אנחנו לא יודעים.
שלי יחימוביץ': כל מה ששמעת כאן בעניין ההיערכות של רח"ל, שהאחריות היא על התמ"ת, והתמ"ת ידאג ליכולת של חברות המזון להגיע למועצות, ובמועצות יהיה מערך שיארוז ויחלק את החבילות למקלטים, על זה שמעת פעם ראשונה היום?
דני קדוש: לחלוטין.
שלי יחימוביץ': כלומר לא זומן איש מקריית שמונה כדי להשתתף בדיון כזה?
דני קדוש: לא.
דני קדוש: תראו, אותי לימדו בבית ספר שאם צריך לארגן מזון אז צריך לרשום את רשימת האנשים, את המקום, וכמה צריך לארוז, ואיזה פריטים צריך לארוז ולמי צריך לחלק, באיזה שעה ומתי.
דני קדוש: זאת אומרת גם אם זה משהו שזומנו.
שלי יחימוביץ': טוב, את זה אתה לא מצפה מתת אלוף זאב צוק שיעשה בשבילך, יש לך בכל זאת תפקיד כמנכ"ל עירייה.
דני קדוש: נכון, אבל אנחנו צריכים לדעת שמישהו מביא לנו מזון, ואחר כך אנחנו ניקח את המזון הזה ונעשה איתו את כל הנהלים עד הפה של הנזקק.
דני קדוש: זה אני אומר, את המעגלים אני אומר.
דני קדוש: אני רציתי להגיד דבר אחד כאן לכולם.
דני קדוש: תראו, מבקר המדינה בודק, אני חושב שהוא עשה עבדוה מצויינת אחרי המלחמה והם עושים עבודה מצויינת היום, ואנחנו באים בשבוע הבא לעוד דיון אחד על מה עשתה הממשלה אחרי שנתיים, כאן באחת הוועדות.
דני קדוש: ואני אומר שמבקר המדינה צריך לבדוק, בשני לשישי יש כאן ועדה שאנחנו גם מזומנים לכאן לבדוק מה המדינה עשתה אחרי שנתיים.
דני קדוש: מה שאני מציע שמבקר המדינה יבדוק עם הרשויות, והם יודעים לעשות את זה מצויין, מה נעשה ברמת ההכנות מהמלחמה ועד היום.
דני קדוש: ואז כולנו נהיה מיושרים.
דני קדוש: תודה.
מנחם וגשל: טוב, גבירתי היושב ראש, אני רוצה לקצר כי אני מבין שאנחנו נמצאים כרגע בלחץ של זמן, אז אני דבר ממש בכותרות.
מנחם וגשל: דבר ראשון אני רוצה להתייחס למשהו כללי ואחר כך אני אעבור כמובן רק למשרד הרווחה.
מנחם וגשל: אני חושב שצריך לעשות אבחנה, ואני לא בטוח שהאבחנה נעשית כאן על התחום של האחריות של הממשלה בתחום המדיניות והרגולציה, והתחום של הממשלה ורשויות המקומיות בתחום הביצוע.
מנחם וגשל: זה שני דברים אחרים, וצריך להפריד בין שני הדברים האלה, ואני חושב שאם היינו עושים את ההפרדה הזאת זה היה מקל מאוד על הדיון.
מנחם וגשל: אין לי חילוקי דעות על העובדה שבתחום המשילות לא היינו במקום הנכון.
מנחם וגשל: ואפשר לדבר מכאן עד הודעה חדשה על חוסן קהילתי ועל חוסן מדיני ועל חוסן יישובי, אתה תשקיע בזה את כל המשאבים שבעולם, אם הממשלה לא תפגין את המשילות אז כל הפעולות האלה לא יבואו לידי ביטוי.
מנחם וגשל: יחד עם זה לא בכל מקום שבו הממשלה מפגינה את המשילות וקובעת את המדיניות והרגולציה היא גם צריכה להפעיל את הדברים בכוח עצמה.
מנחם וגשל: ולכן אני מאוד שמח שבדו"ח מבקר המדינה נכנסו המעגלים שעליהם אנחנו דיברנו, והם אבן היסוד שמשרד הרווחה עובד עליה, ואנחנו מדברים היום במונחים של המעגלים כי זה מקל מאוד על הנושא שדיברתי עליו כרגע.
מנחם וגשל: בתחום הראשון שאני לא אגע בו, בתחום המוסדות, אמר המנכ"ל, בתחום הזה לממשלה יש גם את הנושא של המדיניות והרגולציה וגם את האחריות המלאה בתחום של ההפעלה.
מנחם וגשל: לעומת זה במעגל השני הממשלה יש לה את האחריות בתחום המדיניות, על כולם מקובל, אני מניח שגם על כל הרשויות המקומיות שהאחריות היא על הרשויות המקומיות.
מנחם וגשל: המדינה צריכה לעזור, המדינה צריכה לקבוע מדיניות, המדינה צריכה לקדם את הדברים, האחריות היא על הרשויות המקומיות.
מנחם וגשל: וכאן אמרנו, בכל מקום שבו הרשות המקומית יכולה לבצע את הדברים היא תבצע אותם, בכל מקום שיש לה קושי לבצע אנחנו נצטרך לסייע.
מנחם וגשל: והמעגל השלישי הוא מעגל שלגביו משרד הרווחה בנושא של הכנת אותה אוכלוסיה שנזקקת לשירותי רווחה כתוצאה ממצב הלחימה, אי אפשר יהיה לטפל בה בזמן המלחמה.
מנחם וגשל: זאת אוכלוסיה שצריך להכין אותה לקראת המלחמה.
מנחם וגשל: זו אוכלוסיה שבה אנחנו צריכים לעשות את כל הפעולות של החוסן הקהילתי כדי שהיא תדע לצרוך את השרותים.
מנחם וגשל: עכשיו אני, המנכ"ל ביטא את זה ואני לא רוצה לחזור בהרחבה על הדברים, לארגונים, לעמותות, יש בעניין הזה משקל עצום.
מנחם וגשל: כל העמותות שנמצאות כאן עוסקות בשטח יום יום ושעה שעה באותן אוכלוסיות שעליהן אנחנו מדברים.
מנחם וגשל: מה שהם צריכים לבוא בזמן חרום, אם אנחנו נכין את זה נכון מראש, זה לעשות שיפט של הפעולות שהם עושים אותן ממילא.
מנחם וגשל: "מאיר פנים" נותן מזון לא רק במלחמה.
שלי יחימוביץ': רגע, מנחם, מה זאת אומרת אם נכין את זה כמו שצריך מראש?
מנחם וגשל: אני הולך להגיד מה אנחנו עושים, אני רק רוצה קודם כל לשים את התשתית במילה אחת.
מנחם וגשל: הם מחלקים מזון כל השנה.
מנחם וגשל: קרן רש"י עושה פעולות כל השנה ברשויות המקומיות.
שלי יחימוביץ': אבל הם מחלקים מזון לנזקקים, מנחם, אתה הרי יודע יותר טוב ממני שאנחנו מדברים כאן על מעגל הרבה יותר רחב, חדש, לא מוכר.
מנחם וגשל: נכון, אבל אם הם מחלקים את המזון לנזקקים לקחת אותם כגוף ביצועי כדי להרחיב את המעגל זה הרבה יותר פשוט מאשר להקים מעגלים חדשים.