GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלומית עמיחי: לא בהזדמנות זו שהחלטנו לסייע בניסוח המכרז כדי שיהיה אחיד, שבכל זאת אנחנו מוציאים יחידות פיקוח, בקרה, במיוחד לחינוך המיוחד כי זה מאוד מטריד אותנו ואנחנו מרגישים שיש שם צורך באכיפה הרבה יותר חזקה, אנחנו עושים את זה משום שנושא הילדים ומערכת החינוך מטרידה אותנו מאוד.
זבולון אורלב: אני אומר בקריאת ביניים ששם יש חוק, ומי שמופקד על ביצוע החוק הוא שר החינוך.
שלומית עמיחי: זה נכון.
זבולון אורלב: שם המחוקק הטיל את האחריות מאלף עד תו על שר החינוך.
שלומית עמיחי: כולל על ההסעות רשות מקומית.
זבולון אורלב: אבל האחראי על חוק ההסעות של החינוך המיוחד זה השר.
זבולון אורלב: השר המופקד על ביצוע החוק והתקנת התקנות זה שר החינוך.
זבולון אורלב: על כל חוק חייב להיות שר אחראי, אין חוק שרשות מקומית אחראית, אין כזה חוק, על כל חוק יש שר אחראי.
זבולון אורלב: מי שאחראי על חוק ההסעות בחינוך המיוחד הוא שר החינוך.
זבולון אורלב: בחינוך המיוחד המשרד לקח על עצמו אחריות כוללת.
שלומית עמיחי: אנחנו עושים את המקסימום, האכיפה עולה הרבה כסף, ובמדינה הזאת גם כשמוציאים תקנות ומישהו אחראי אז צריך לקבוע שהאחראי יהיה אחראי באמת והאחראי על האחראי יעשה את אחריותו, אין לזה גבולות וזה מצער אותי.
שלומית עמיחי: אנחנו עושים את המקסימום בחינוך הילדים בהסעות ולי נדמה שההתרשמות שהועלתה פה משקפת את זה.
שלומית עמיחי: גם בנושא של חגירת חגורות בטיחות, כולל סרטוני הסבר לילדים, אנחנו משקיעים בזה כולל בנושא ההתנהגות, הפקדת נוסעים בוגרים יותר שישגיחו על הצעירים ויש לכך תוצאות.
שלומית עמיחי: אני לא יכולה להגיד שמאה אחוז, אבל יש לכך תוצאות.
שמואל גולן: אנחנו הוצאנו דו"ח לפני מספר שנים בנושא קיום הוראות הבטיחות ואז אתם אמרתם שאתם לוקחים חברה חיצונית שתמפה לכם את הבעיה ותיתן לזה פתרונות.
שמואל גולן: לצערי עדיין אנחנו לא רואים את הפתרונות.
שושנה ימין: החברה הזאת פועלת משנת 2006 והיא מבצעת ביקורות על כל מערכת החינוך.
שושנה ימין: זה הדו"ח לשנת 2007.
זבולון אורלב: איזה ביקורות היא עורכת?
שושנה ימין: בשל מגבלות כוח אדם, שהמשרד לא יכול היה להעמיד כוח אדם מתאים לביקורת, שכרנו שירותים של חברה חיצונית, חברת "טלדור", יש לה רשימה של סעיפים שהיא בודקת, מצלמת מצב בשטח, את המציאות שהיא מקבלת הרפרנטים שלנו במחוזות בודקים ובאון ליין כל דו"ח שהחברה עושה עובר לאחריות הרשות המקומית, לראש הרשות.
שושנה ימין: למשל, הילדים הגיעו ברכב עם מספר נוסעים גבוה מהמותר, הילדים לא היו חגורים, מלווה בחינוך המיוחד, למרות שזה חובה, לא נמצא מלווה, יש שורה ארוכה של בדיקות שהחברה עושה, היא עושה עבודה מצויינת.
עתניאל שנלר: מי אחראי לעבודה שלהם, המחוזות?
שושנה ימין: החברה חתומה בחוזה ישיר עם יחידת המטה, אבל כל הפעילות נעשית מול המטה ומול המחוזות והדבר שאנחנו הדגשנו בצורה מפורשת, כל דו"ח מכל ביקורת באותו יום עובר לרשות המקומית עם פירוט מלא של הממצאים שנמצאו.
שושנה ימין: אם מצאנו שהמערכת עובדת בצורה מסודרת היא גם מקבלת הודעה שלא נמצאו ליקויים.
שושנה ימין: יש פה ניתוח סטטיסטי.
זבולון אורלב: כמה דוחות כאלה יש בשנה?
שושנה ימין: אנחנו מבקשים גם דוחות ביניים וגם דו"ח מסכם שנתי, זה לשנת 2007.
זבולון אורלב: בתוך דו"ח כזה, כמה בדיקות יש?
שושנה ימין: יש לנו כ-600 ביקורות מדי שנה.
שושנה ימין: במסגרת הקיצוצים בתקציבי משרד החינוך, התחלתי עם תקציב של 600 אלף שקל לחברה, אני נמצאת היום בקיצוץ תקציבי שעומד על 180 אלף שקל והחברה אמרה שבסכום כזה היא לא תמשיך לעבוד כי היא מכשירה פקחים, יש לה מערכת ממוחשבת.
זבולון אורלב: גברת ימין הבנו את הענין, תודה רבה.
סלאמה אבו דעאבס: ברהט עיקר ההסעות שלנו הן בחינוך המיוחד.
סלאמה אבו דעאבס: אנחנו למדנו את הדו"ח וחלק ממנו עשינו.
סלאמה אבו דעאבס: ביוזמתנו לקחנו גוף אובייקטיבי שיבדוק את נושא הבטיחות.
סלאמה אבו דעאבס: הדבר החשוב ביותר שבגללו אנחנו כאן, הוא המימון.
סלאמה אבו דעאבס: עד עכשיו היה 50% אבל גם 50% זה 50% מתוך עלויות הסטוריות שנקבעו בשנת 2000.
סלאמה אבו דעאבס: לעיריית רהט עולה להסיע תלמידים בחינוך המיוחד כ-2.8 מליון שקל בשנה.
סלאמה אבו דעאבס: כמה מתוך זה משתתף משרד החינוך, בשנת 2007 הוא השתתף בפחות מ-200 אלף שקל.
זבולון אורלב: אני מבין שאתה גזבר אבל זאת לא הסוגיה של דו"ח הביקורת.
סלאמה אבו דעאבס: נושא המלווים בהסעות הוא דבר חשוב ועל זה אנחנו שומעים טענות רבות של החברות המסיעות שגם הן דורשות שיהיו מלווים, אבל לרשויות המקומיות אין תקנים כדי שיצרפו מלווים על חשבונן.
זבולון אורלב: השאלה היא כזאת, אם מחר בבוקר בא שוב מבקר המדינה, הוא שוב ימצא שהרשיונות לא בסדר והרכבים לא בסדר והחוזים לא בסדר, או קבלני משנה, או שהענין הזה תוקן?
סלאמה אבו דעאבס: מירב הדברים הטכניים כבר תוקנו.
סלאמה אבו דעאבס: היתר תלויים בתקציבים.
זבולון אורלב: מועצה מקומית כפר כנא, אותנו בעיקר מעניין האם הרשויות הפנימו, קיבלו עליהם, תיקנו, זה מה שמטריד אותנו, או שיש בעיות בדרך התיקון.
אברהים אמארה: אני מנהל מערכת החינוך.
אברהים אמארה: הדו"ח מתייחס להסעת תלמידים בחינוך הרגיל לחטיבת הביניים.
אברהים אמארה: העניינים כנראה לא התנהלו בסדר ולא מן הסתם המועצה פוזרה בחודש אפריל בשנה שעברה.
אברהים אמארה: היום יש לנו ועדה ממונה, הוועדה לא נטרלה אף מנהל מחלקה אלא להיפך, היא שיתפה איתם פעולה, היום התלמידים מוסעים בתחבורה ציבורית על ידי חלוקת כרטיסים לכל תלמיד.
אברהים אמארה: יש תחבורה ציבורית שמופעלת בתוך היישוב, ילד שמגיע לו מקבל כרטיס הסעה.
אברהים אמארה: בקשר לחינוך המיוחד, הענין הוסדר, אני עובד עם חברת "משק וכלכלה".
אברהים אמארה: משרד החינוך אמר שהם שכרו חברה, אף פעם לא שאלו את הנהג על הרשיון שלו, אם יש ביטוח על הרכב ואם יש זכות לשאול את הנהג.
זבולון אורלב: זאת חובתך.
אברהים אמארה: אני מבקש מהקבלן שזכה או מהחברה שזכתה והוא נותן לי בתחילת השנה את כל הרכבים, יועץ הבטיחות בודק כל רכב האם יש לו אישור ואחרי חודשיים שלושה כשאני מבקש שוב לבדוק הוא אומר לי שזה ענין של המשטרה לבדוק את זה.
אברהים אמארה: האם יש לי זכות לבקש מהנהג את אישור הבטיחות.
זבולון אורלב: השאלה היא מה קורה אם הקבלן מפר את החוזה, מחליף אחרי חודשיים נהגים, מה עושים.
זבולון אורלב: מה אומרת הלשכה המשפטית?
אילן שי: כשמדובר בהפרת חוזה יש את כל הסעדים.
זבולון אורלב: לכפר כנא יש יועץ משפטי והוא יודע מה לעשות כשחברה מפרה, כולל הפסקת ההתקשרות.
זבולון אורלב: אני מציע לך לא להתפשר על שלומם של הילדים.
עומר אבו אלקיעאן: אני רכז הסעות במועצה המקומית חורה.
עומר אבו אלקיעאן: יש לנו בעיה בקשר לנקודות איסוף ופיזור, מדובר בשטח אש.
עומר אבו אלקיעאן: אני העברתי מכתב למשרד מבקר המדינה כשהם היו אצלי ועדיין הנושא לא טופל.
זבולון אורלב: עדיין לא טופל, נטפל בזה.
זבולון אורלב: אני שואל לגבי הבעיות שהועלו בדו"ח מבקר המדינה, חוזים, נהגים, רכבים ישנים, קבלני משנה.
עומר אבו אלקיעאן: לא התייחסו לזה.
שמואל גולן: אנחנו יותר התייחסנו שם לבעיית השטחים.
אחמד אלאסד: אני ראש המועצה המקומית לקייה.
אחמד אלאסד: אני רוצה להתייחס לענין ניגוד האינטרסים שהופיע בדו"ח מבקר המדינה.
אחמד אלאסד: מבקר המדינה לא התייחס לתגובה של המועצה שהחברה הועסקה וזכתה במרכז ב-2002, לפני שאני הייתי ראש המועצה, ואני זכיתי באוקטובר 2004 אחרי שהחלה שנת הלימודים ואחרי שכבר חתמו והסדירו את ענין ההסעות והקבלן המשיך.
אחמד אלאסד: הקבלן לא היה מעוניין להמשיך אחרי עליית מחירי הדלק ואנחנו ביקשנו ממנו שלפחות ימשיך עד סוף השנה.
אחמד אלאסד: המועצה היתה בגרעון של שבעה מליון שקל ולא יכולנו לתפקד, לא שולמו משכורות לעובדים, לא שולמו חשבונות מים וקבלני אשפה וכו'.
אחמד אלאסד: היום גרעון המועצה עומד על ארבעה מליון שקל, כיום המועצה משלמת את כל מה שהיא צריכה וכל הליקויים תוקנו.
אחמד אלאסד: לגבי הסעות הילדים.
אחמד אלאסד: משרד החינוך מתקצב אותנו בשקל וחצי לילד, שקל שבעים כולל מע"מ, אם אני רוצה להעמיד אוטובוס ב-70 שקל מי יסכים לזה.
זבולון אורלב: זה התעריף?
שושנה ימין: אין לי פה את הנתונים.
אחמד אלאסד: אני יכול להציג לכם את הנתונים האלה.
שושנה ימין: כל רשות שיש לה בעיה של שחיקה או שהשתנו תנאי ההסעות, ההשתתפות שלנו, ה-50% זה שקל שבעים, אבל יש לו אפשרות לבוא ולעדכן תעריף, הוא לא עשה את זה עד היום.
אחמד אלאסד: הם מחייבים אותנו גם לצאת למכרז ולבצע הסעות סבבים.
אחמד אלאסד: אבל מה קורה אם באותו יום משחררים את כל הילדים בשעה מוקדמת והקבלן חייב אוטובוס אחד לעשות סבבים.
זבולון אורלב: מתי קיימת בפעם האחרונה דיון עם הממונה על ההסעות במחוז הדרום?
זבולון אורלב: קיימת פעם דיון כזה?
זבולון אורלב: אני מציע לך לקיים דיון.
אחמד אלאסד: אין לנו הרבה ילדים, יש לנו 300 תלמידים שמוסעים בתוך היישוב ואנחנו עכשיו פותרים את זה על ידי פיזור בתי הספר בשכונות.
זבולון אורלב: כל מה שאנחנו מבקשים זה שהליקויים שנחשפו בדו"ח מבקר המדינה לתקן אותם.
אחמד אלאסד: תוקנו.
23572: אני ראש המועצה האיזורית גלבוע.
23572: כל הליקויים שהתגלו בדו"ח תוקנו, כולם ללא יוצא מן הכלל.
23572: תקופת הדו"ח עוסקת בתקופה אולי מהקשות ביותר של השלטון המקומי, עם קיצוצים קשים מאוד, אני פתחתי בזה שכל הליקויים תוקנו, היום אני יכול לומר שאין לי ספק שאם הדיון הזה היה מתקיים לפני שלוש שנים לא הייתי אומר את זה.
23572: אפשר לקחת פיקוח נוסף, אפשר לקחת מנהל נוסף, אפשר לקחת את כל אותם גורמים שבאותה שנה לא היו.
שמואל גולן: יש לך קצין בטיחות למרות שאתה לא מחוייב.
23572: כן.
23572: וצריך לזכור שבארבעים דקות צריך או לאסוף או לפזר 5,000 ילדים אצלנו, בארבעים דקות.
23572: אתה יודע איזה מנגנון אכיפה אתה צריך כדי לבקר כל פעולה ששני שליש מנה היא קבלני משנה, ופה התפתח ויכוח מי אחראי, זאת נקודה למחשבה.
23572: אבל אני שמח לבשר על זה שאנחנו תיקנו את כל הליקויים.
חן אביטן: באבו בסמה מוסעים מדי יום כ-23 אלף תלמידים.
חן אביטן: המועצה מעסיקה קצין בטיחות, יש לה מערך מכרזים מסודר ואין קבלני משנה.
חן אביטן: מהבחינה הזאת אנחנו יוצאים בסדר מהדו"ח.
חן אביטן: יחד עם זאת יש בתחום המועצה בעיות שאני לא בטוח שהמדינה יכולה לפתור אותן בטווח הזמן הקצר, ספק אם בטווח זמן ארוך יותר.
חן אביטן: נגעתם פה בסוגיה של תחנות הסעה.
חן אביטן: עוד לפני שמדברים על תחנות הסעה צריך לדבר על כבישים, איך מגיעים לתחנות ההסעה.
חן אביטן: באבו בסמה אין כבישים, במרבית האיזורים נוסעים,
זבולון אורלב: אתה יכול לומר לי את השטח הגיאוגרפי של אבו בסמה.
מוצלח אבו עסא: זה מתחיל מצומת בית קמה ודרומה, מגיע עד מצפה רמון ועד הירידות לים המלח.
חן אביטן: צריך לעשות הבחנה בין אותם איזורים שהם בתחום שיפוטה של אבו בסמה כסמכות מוניציפאלית לבין אותם תחומים שהם לא שם.
חן אביטן: המועצה לא יכולה לבנות תחנות הסעה או לסלול כבישים במקום שהיא לא הרשות המוניציפאלית ויש פה שאלה, מי אחראי על זה.
חן אביטן: המכתבים שהמועצה מוציאה מופנים בשני ראשים, גם למשרד החינוך וגם למשרד התחבורה, אגב תשובות אין.
זבולון אורלב: אתה מהדיון הזה מבין גם למה.
חן אביטן: כן.
חן אביטן: יש כאן דיסק שניתן לראות בו את הדרכים, אלה דרכים שכלי רכב חדיש לא יכול לעבור בהן ויש פה שאלה, אומרת הגברת שוש ימין שחייבים כלי רכב חדשים, אומרים הנהגים מנגד שכלי הרכב החדשים נמוכים מדי, הגחון נמוך מדי ולא יכול לעבור.
חן אביטן: אנחנו פונים למשרד החינוך, משרד החינוך כבול לאותם חוזרים שמישהו קבע,
זבולון אורלב: מתי היתה לכם פגישה עם הממונה על ההסעות במחוז הדרום?
חן אביטן: אנחנו נפגשים איתו כל הזמן.
זבולון אורלב: ולא הגעתם למנהלת האגף?
חן אביטן: היא אצלנו פעם בחודש.
שושנה ימין: אבו בסמה ביקשו משרד החינוך לגיטימציה לקבוע תנאי שירות של הסעות לילדים בפזורה ובאבו בסמה ולכל הבדואים, נחותים ממה שקורה בכל מדינת ישראל.
שושנה ימין: אמרתי שכל עוד אני מכהנת בתפקידי לא אתן יד, כי למחרת בבוקר תצא כותרת בעיתונות, משרד החינוך קבע תנאים נחותים להסעת ילדים בדואים.
חן אביטן: אני ביקשתי אישור לרכב ארבע על ארבע.
שושנה ימין: אמרתי שבמקום שאנחנו נעשה הנחות והקלות בכלי הרכב ובתנאי ההסעה, שאבו בסמה תפעל כך שיהיו תנאי גישה וכבישים תקינים.
חן אביטן: אנחנו ביקשנו כלי רכב ארבע על ארבע, לא משאיות.
חן אביטן: יש לי כאן מכתבים שמופנים גם אל הגברת שוש ימין, ביקשנו כלי רכב ארבע על ארבע וביקשנו גם מלווים נוכח התנאים הקשים, ועד היום הזה לא קיבלנו תשובות.
שושנה ימין: הייתם צריכים לעשות עבודה.
יצחק גולברי: אני ראש המועצה קדימה-צורן.
יצחק גולברי: אני חושב שזה דיון מאוד חשוב בנושא בטחון התלמידים בהסעים.
יצחק גולברי: לגבי הדו"ח, לי אין בעיה של ניגוד עניינים, אין לי בעיה של תשלומים עודפים, יש בעיה של נוהל של הימצאות הביטוחים אם היו בחברת ההסעות ולא היו במועצה, שזה דבר שצריך להיות במועצה.
יצחק גולברי: לגבי מעט הממצאים שהיו בקדימה-צורן הכל תוקן.
יצחק גולברי: הסקנו מסקנות אישיות והעסק טופל.
יצחק גולברי: שקלתי אם להגיע לדיון הזה או לא, ואני אגיד גם למה.
יצחק גולברי: נאמרו פה דברים, ואני חושב שאם תגידו לנו שזה לא שייך לדיון זה לא נכון.
יצחק גולברי: מישהו צריך להסביר לנו מדוע מועצות איזוריות יקבלו 85% ואנחנו 50%.
יצחק גולברי: מישהו צריך להגיד מדוע בחברות ציבוריות לא יסעו עם חגורות בטיחות ואותנו מחייבים.
זבולון אורלב: שם יכולים לנסוע גם בעמידה.
יצחק גולברי: נכון.
יצחק גולברי: מישהו צריך להגיד לי מדוע החברות הפרטיות לא בטוחות כמו המועצות האיזוריות ששם מותר 14 שנים ופה אסור.
יצחק גולברי: אם היו נותנים הקלה של שנתיים, לא 14 שנים, הייתי מוריד ב-50% את עלות ההסעים בחינוך הרגיל והמיוחד.
יצחק גולברי: מכיוון שאני מחוייב לעשר שנים עשיתי הסעים ואני לא יכול להעביר תקציב כי היה לי רק ארבעה מליון מאה להסעים ל-2007 וכשעשיתי מכרז הגעתי לחמישה מליון 670.
יצחק גולברי: אין לי מקור מימון לענין הזה.
יצחק גולברי: עכשיו אני אוזמן למשרד הפנים להסביר מדוע אני עושה גרעון בתקציב המועצה.
יצחק גולברי: אין פתרון, משרד החינוך נותן לנו איזה שהוא תעריף, 50% מתעריף שאין לו אחיזה במציאות.
יצחק גולברי: קובעים תקנות של חגורות בטיחות, של מהבהבים, חבית נפט עלתה לפני מספר חודשים 35 דולר והיום 111 דולר, כל העלויות האלה מוטלות על הרשויות המקומיות, אין לנו יכולות לממן יותר.
יצחק גולברי: חוק חינוך חובה חינם זאת סיסמה, כל הנטל נופל על הרשויות המקומיות.
זבולון אורלב: אני בהחלט מסכים איתך שסוגיית התיקצוב הוא סוגיה מאוד מרכזית ואני אתייחס לזה בדברי הסיכום שלי.
דרור שפירא: אני מנהל אגף נהגים ורישוי ברשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
דרור שפירא: הרשות הלאומית מסתכלת על הצד של הבטיחות.
דרור שפירא: אנחנו מודעים לזה שיש בעיות תקציבים.
דרור שפירא: אני הגעתי לפה וחשבתי שאני מכיר את הבעיה, מסתבר שהבעיה הרבה יותר רחבה ואני מציע כבר להיות שותפים לגוף שאני מקווה שיוקם לעבודה בין משרדית בין הגופים שיוצגו פה, כי חייב להיעשות סדר ביניהם ואנחנו כגוף המקצועי נשמח לקחת חלק בזה ולהביע את עמדתנו.
דרור שפירא: העמדה שלנו היא בטיחות, קווי השירות שעלו פה, היום יש חוק מאוד ברור בענין הסעת ילדים, קווי השירות באיזה שהיא צורה עוקפים אותו, הם מאפשרים הסעת ילדים לא בצורה בטוחה כפי שנקבע בחוק וברורה לי הבעיה התקציבית, שקווי השירות הציבוריים הם יותר זמינים אבל זה עדיין לא פתרון לבטיחות הילדים, הילדים שם יותר פגיעים ובמיוחד הקטנים שבהם וזה דורש פתרון אחר.
דרור שפירא: הרשות הלאומית מתקצבת במשרד החינוך בעשרות מיליונים פעילויות שהמנכ"לית דיברה עליהם, ללמד את הילדים לחגור, ובאמת הם חוגרים באחוזים יותר גבוהים ועוד הרבה מאוד פעילויות בטיחות.
זבולון אורלב: איך אתה יודע שהם חוגרים באחוזים יותר גבוהים?
דרור שפירא: נעשתה בדיקה, אני לא בטוח שבשנה האחרונה, החגירה בכלל בארץ היא בעליה מאוד גבוהה, עם הפרדה בין מגזרים שונים ואיזורים שונים, יש הפרדה, אבל יש עליה בחגירה.
דרור שפירא: הרשות רוצה לקדם את ענין ליווי ההסעות, שיהיה מלווה מבוגר.
דרור שפירא: היו על זה כמה ועדות, כמה עבודות, זה ירד שוב תקציבית, דרוש הרבה כסף כדי שיהיה מלווה על כל הסעה, אנחנו מקווים לשנת הלימודים הקרובה לעשות פיילוט עם כמאה הסעות, פיילוט נסיוני, עם שירות לאומי, זה מסובך, יש גם עם זה בעיות, איך להפעיל אותם, זאת התוכנית כרגע.
דרור שפירא: אנחנו בשותפות עם מרכז השלטון המקומי בהשתלמות לכל הממונים על ההסעות ברשויות המקומיות, הקורס הזה יתחיל בקרוב ואני מקווה שהוא יערך כבר בשנה הזאת, שכל הממונים יעברו את ההשתלמות הזאת.
שוקי שדה: בקשר למה שנאמר פה בעיקר ממשרד החינוך, ישנם מספר נושאים שכדאי להעלות אותם ולבדוק אותם מחדש.
שוקי שדה: אחד הנושאים העיקריים זה נושא המכרזים.
שוקי שדה: דובר פה במספר משפטים על הנושא, הדו"ח מדבר על זה רבות ונושא המכרזים הוא בעייתי מאוד.
שוקי שדה: מה שקורה היום זה ששוש ימין משרד החינוך מכינה את מסגרת המכרז, המכרז הזה מגיע לרמת השלטון המקומי, השלטון המקומי עושה מכרז ואז באים הספקים או הנהגים או החברות ונותנים את השירות.
שוקי שדה: כשיש בעיה הנושא עולה לרמת השלטון המקומי, השלטון המקומי אומר אנחנו לא מתעסקים עם זה, תעבירו את זה למשרד החינוך.
שוקי שדה: כשבאים למשרד החינוך, משרד החינוך אומר זה לא אנחנו, זה השלטון המקומי.
שוקי שדה: קיימת איזה שהיא פירצה שחייבים לסגור אותה ולא ברור לי למה משרד החינוך מתעסק במכרזים אם השלטון המקומי קובע את המדיניות וצריך לעשות את אותן פעילויות שנעשה אצלו באיזור.
שוקי שדה: חייבת להיות שיטה שהמכרזים מתבצעים במסגרת השלטון המקומי שהוא אחראי עליהם ולא לעשות מכרז שאין אחריות.
זבולון אורלב: אני אגיד לך מה הבעיה, הסעות תלמידים אלה הסעות שונות מכל הסעה אחרת כולל גם מהתחבורה הציבורית, כיוון שבתחבורה הציבורית אדם החליט מרצונו החופשי לעלות לאוטובוס, הוא לא חייב.
זבולון אורלב: חוק חינוך חובה מחייב את התלמיד לעלות על ההסעה.
זבולון אורלב: אתה מחייב תלמיד מתוקף חוק להשתמש בהסעה, אחרת הוא לא יוכל לממש ולמלא אחר מצוות החוק ולכן יש פה רגישות אחרת, ראייה אחרת וגם תפיסת אחריות שאני אדבר עליה בדברי הסיכום.
שוקי שדה: כבוד היושב ראש, מקובל עלי הכל, אבל לא יכול להיות שמתעוררת בעיה והיא נזרקת מאחד לשני.
שוקי שדה: הפעילות חייבת להיות חד ערכית, אם האחריות היא על השלטון המקומי, שהשלטון המקומי יקבע מדיניות ולא שאתה בא לקבוע מדיניות של כספים או מדיניות של תשלומים אז אומרים לך שמשרד החינוך משלם סכום מסויים, אני לא אעשה יותר מזה, למרות שהמכרז נותן אפשרויות אחרות, אני לא אעשה יותר מזה.
שוקי שדה: בדיוק מה ששוש ימין קבעה את זה אני אעשה.
זבולון אורלב: אני לא מבין מה הבעיה בזה.
שוקי שדה: הבעיה היא שהם מסוגרים ומוגבלים במסגרת,
זבולון אורלב: נכון, הם מוגבלים בתקציב.
שוקי שדה: למשל עכשיו אומרים שיש בעיה בהתייקרויות, משנת 2002 אין התייקרויות, קיימת בעיה.
זבולון אורלב: אני ממש מתנצל אבל זה לא נושא הדיון.
שוקי שדה: אני יודע, נעבור לנושא הבא.
שוקי שדה: הנושא הבא זה גיל הרכב.
שוקי שדה: דובר עליו רבות, אבל יש אפליה רצינית בנושא גילאי הרכב להסעות.
שוקי שדה: יש את ה-14 שנים ויש את העשר שנים, זה אותו ספק שמספק לשתי הנקודות האלה את אותם הכספים,
זבולון אורלב: אומרים לי שהלכתם לבג"צ.
שוקי שדה: לא אנחנו, אנחנו לא הלכנו לבג"צ.
שוקי שדה: ארגון חברות ההסעה לא הלך לבג"צ, מי שהלך זה מועצת המובילים וההסעות.
שוקי שדה: העיקרון הוא שנושא גיל האוטובוסים חייב להיות שווה לכל אזרח במדינת ישראל כולל המועצות.
זבולון אורלב: אם זה היה תלוי בי הגיל היה שווה, עשר שנים לכולם.
שוקי שדה: שיהיה עשר שנים לכולם.
זבולון אורלב: למה זה מפריע לך שבמועצות האיזוריות זה 14 שנה, לך לא יעלו.
שוקי שדה: למה להם יש 14.
זבולון אורלב: אני לא מוסכניק, קבע מי שקבע, אני מבין שזה משרד התחבורה.
שוקי שדה: לחלוטין לא.
זבולון אורלב: שוש, מי קבע שזה עשר שנים?
שושנה ימין: לא משרד האוצר ולא משרד התחבורה.
שוקי שדה: שרירותי לחלוטין.
שושנה ימין: זה לא היה שרירותי, יש ועדה בין משרדית.
זבולון אורלב: זאת החלטה מקצועית.
שושנה ימין: כן, חד משמעית.
שושנה ימין: משרד החינוך במסגרת ועדה בין משרדית שמטפלת בכל סוגיית האוטובוסים הצהובים שנרכשים עבור המועצות האיזוריות, בהתייעצות, הוחלט להגביל את גיל הרכב ל-14 שנה.
זבולון אורלב: ישבו גורמים מקצועיים שיודעים שאוטובוס אחרי 10 שנים,
שושנה ימין: כל המידע הזה מונח לפני הוועדה, היקף הקילומטרים שהאוטובוסים עושים.
זבולון אורלב: מי הגורם המקצועי?
שושנה ימין: יש שם את ארגון המועצות שיושב בתוך הוועדה.
זבולון אורלב: אין פה את אגף הרישוי במשרד התחבורה למשל.
שושנה ימין: יש לנו נציג של משרד התחבורה בוועדה, הוא לא תמיד מגיע.
שוקי שדה: בהמשך לנושא של גיל הרכב, הקילומטראז' צריך לקבוע, המדיניות מבחינת כשירות הרכב, משרד התחבורה קובע על פי חוק, כך שאני לא יודע למה יש משרדים שונים שקובעים את שנות הנסיעה של רכב על הכביש מבחינת ילדים, למרות שכל מה שקורה לילדים נוגע לכולנו.
שוקי שדה: נושא קציני הבטיחות.
שוקי שדה: כל חברה חייבת להציג ומקבלת רשיון הפעלה ממשרד התחבורה רק לאחר שהיא מציגה קצין בטיחות.
שוקי שדה: קצין הבטיחות עובד במסגרת פעילות שוטפת עם החברה על בסיס חוקים ותנאים.
זבולון אורלב: אם זה היה ככה אז לא היה הדו"ח.
שמואל גולן: הבעיה היא שמצאנו קבלני משנה בלי רשיונות הפעלה.
שמואל גולן: אם היו רשיונות הפעלה מצבנו היה טוב, הרי הקבלן לוקח קבלן משנה בלי רשיון הפעלה.
שוקי שדה: נושא קבלני המשנה נובע מהבעיות התקציביות הקשות.
זבולון אורלב: לו החברות היו ממלאות אחר מצוות החוק וקציני הבטיחות היו עושים את מלאכתם נאמנה, חצי מהדו"ח לא היה נכתב.
זבולון אורלב: לא היו אוטובוסים מעל עשר שנים ולא היו אוטובוסים ללא חגורות בטיחות ולא היו אוטובוסים ללא נהגים כשירים ולא היו תחנות הסעה פיראטיות, כל זה לא היה, הרי למה כל הדו"ח הזה, בגלל שמישהו לא עשה את מלאכתו נאמנה ומי שעומד ראשון בחזית זה קציני הבטיחות, הם נושאים באחריות מאוד כבדה.
זבולון אורלב: אולי בגלל שהם עובדי החברות הם נתונים תחת לחץ, אולי מחליפים אותם.
חניתה צימרין: אני נשיאת אל"י.
חניתה צימרין: שמענו כאן הרבה על בטיחות הרכב, על תחנות וכבישים, ואני רוצה לדבר על הנהגים.
חניתה צימרין: 39% מהצוות שעובד סביב מוסדות חינוך במדינת ניו יורק נמצא בסקר כאנשים בעלי עבר פלילי בתחום פגיעות מיניות.
חניתה צימרין: ההסעה היא תפר מאוד רגיש, היא תפר שבו הילד כבר איננו בבית הספר ועדיין לא בבית והפדופילים מחפשים ילדים ושם הם מוצאים אותם.
חניתה צימרין: אנחנו באל"י מקבלים ילד אחרי ילד נפגעי פגיעות מיניות שנעשו על ידי נהגי הסעות.
חניתה צימרין: אני לא רוצה לשים סטיגמה על נהגי הסעות, אבל אני רוצה שכשבודקים את הברקסים ואת החגורות, יבדקו גם את העבר הפלילי של הנהגים.
שמואל גולן: אנחנו ציינו את זה בדו"ח כשזה לא נעשה.
אורנה קליין: "חיים בדרך מתונה" זאת עמותה ששלוש שנים נאבקה על הנושא של הסעות הילדים, על המושבים ועל חגורות הבטיחות והצלחנו.
אורנה קליין: אבל יש פירצה בחוק והפירצה נעשית על ידי משרד התחבורה עצמו.
אורנה קליין: קווי השירות הציבוריים הם לא קווי שירות ציבוריים רגילים, הם קווי שירות מיוחדים לילדים שנקראים קווי שירות ציבוריים.
אורנה קליין: הילדים האלה מוסעים בעמידה, ללא חגורות, ברשות משרד התחבורה והחינוך.
אורנה קליין: אנחנו מקבלים פניות מהרבה מאוד גורמים, אבן יהודה שנמצאת ליד צורן עושה את זה, היא מצאה לעצמה פתרון תקציבי מצויין, זה עולה הרבה פחות אבל הילדים מוסעים בעמידה ואף אחד לא עושה עם זה שום דבר.
זבולון אורלב: זה הסעות בתוך היישוב באבן יהודה?
אורנה קליין: לא רק.
אורנה קליין: אני יכולה לתת דוגמאות כמו קריית טבעון שזה כל האיזור, אני מקבלת פניות מכל הארץ, זה נעשה בצורה די גורפת ואף אחד לא מתייחס לזה.
זבולון אורלב: הגשת תלונות על זה?
אורנה קליין: בוודאי.
אורנה קליין: פניתי לאלכס לנגר, מעולם לא קיבלתי מנו שום תשובה.
אורנה קליין: אני מנסה למצוא את הגורם המקצועי במשרד התחבורה, לא מצליחה למצוא מישהו שיתייחס לנושא הזה.
זבולון אורלב: אני מציע שתפני את הפניות שלך לגברת שוש ימין.
שמואל גולן: "אגד" יגידו לך שהם מאשרים את זה.
זבולון אורלב: אגד מאשר את זה.
זבולון אורלב: שוש, אגד מאשר את זה.
שושנה ימין: אני חייבת להגיב על הנושא הזה כשתיתן לי את רשות הדיבור.
אורנה קליין: בנושא הנהג ואחריותו, משטרת ישראל הודיעה כאן בכנסת שהיא לא תפקח ולא תאכוף את הנושא הזה משום שהיא לא רואה את זה כדבר נכון לעשות, אין התייחסות לנושא הזה ומתעלמים ממנו.
שושנה ימין: היום אין שום איסור להסיע תלמידים בתחבורה ציבורית, אני רוצה שהפורום הזה יקח לתשומת ליבו שיש עוד עשרות אלפי תלמידים במדינת ישראל שהם לא זכאי הסעות של משרד החינוך ונוסעים בתחבורה ציבורית ואיש לא מוטרד מזה שילדים עולים, אלפי ילדים עולים מדי יום לתחבורה הציבורית הרגילה.
שושנה ימין: אין חגורות, נוסעים 90-100 נוסעים, בכללם גם ילדים של כיתה א'.
שושנה ימין: יש מסלול נוסף של תחבורה ציבורית מיוחדת לתלמידים, שתנאי ההסעה שלה הם הרבה יותר טובים, מספר הילדים הנוסע הוא לפי מספר המושבים באוטובוס, המסלול נקבע על ידי הרשות המקומית, הילדים נאספים בתחנות שהרשות המקומית עם משרד התחבורה קובעים.
זבולון אורלב: כנראה שזה על הנייר, במציאות אני מבין מאנשי "אגד" שזה לא מתקיים.
שושנה ימין: אם משרד התחבורה יאסור הסעת תלמידים באוטובוסים ציבוריים לבתי הספר, זה אומר שלעוד עשרות אלפי ילדים אין פתרון הסעה.
זבולון אורלב: אני רוצה לאשר שהוועדה שמעה בתשומת לב את עיקרי הממצאים, עיקרי הליקויים וגם את עיקרי הממצאים של דו"ח מבקר המדינה ומאשרת אותם ומודה לאנשי משרד מבקר המדינה על הדו"ח החשוב.
זבולון אורלב: הדו"ח הזה חשף שורה של ליקויים וכשלים שהפתיעו גם אותי כמי שמחזיק את עצמו יחסית בקיא במערכת החינוך, הופתעתי ממנו ולכן רציתי שמנכ"לית משרד החינוך וגם המפקח על התעבורה ישתתפו אישית, כדי שתהיה מודעות גם ברמה הזאת לבעיות, כיוון שאנחנו כאן עוסקים בשלומם וחייהם של תלמידים שאנחנו מחייבים אותם בתוקף חוק לעלות על ההסעות האלה, אין להם רשות להחליט ולהגיד אנחנו לא רוצים את ההסעה, הם מחוייבים להשתמש בהסעה ואם המדינה והמחוקק חייב אותם יש למדינה אחריות גדולה מאוד להסדיר את ההסעה הזאת באופן הרבה יותר אחראי מאשר הסעות ציבוריות אחרות, מה עוד שמדובר בילדים שהם חסרי ישע.
זבולון אורלב: מבוגרים יכולים לעמוד על דעתם אם הם מזהים סכנות ואף על פי שמחייבים אותם הם יכולים להתנגד ולשלם על כך מחיר אפילו, בשעה שילדים אין להם מודעות, בענין הזה הם ממושמעים, אומרים להם לעלות אז הם עולים ולכן אנחנו צריכים לגלות אחריות כפולה ולכן אני מייחס לדיון הזה חשיבות גדולה מאוד.
זבולון אורלב: הדו"ח חושף כשלים וליקויים בכל התחומים, סוגיית החגורות, סוגיית כשירות הנהגים, כשירות האוטובוסים, תחנות ההסעה ועדו נושאים שצויינו כאן.
זבולון אורלב: אני בטוח שלא כל ההסעות הן כאלה, אני לא רוצה להכניס לחרדה את כל מדינת ישראל, אבל אני לא מסכים עם המשפט שאמר כאן המפקח על התעבורה, שההסעות הן בטוחות.
זבולון אורלב: אני לא יודע, אני לא יודע איך אפשר לקבוע את הדבר הזה ואני מליץ להורים ולמורים, גם בעקבות הדיון הזה, ולרשויות המקומיות, לעשות בדק בית, תעשו בדיקה, תראו שהדברים מסודרים, תראו שאצלכם האוטובוסים כשירים והנהגים כשירים והתחנות מסודרות והדברים פחות או יותר מסודרים.
זבולון אורלב: אני התרשמתי שהנושא הזה, למרות שהוא קשור בחיי תלמידים ובשלומם, הוא לא מוסדר לאומית.
זבולון אורלב: יש תחומים שמשרד החינוך אחראי להם, הרושם שלי שמשרד החינוך בתחומים שהוא רואה את עצמו אחראי עושה את מלאכתו נאמנה, יש משרד של משרד התחבורה, יש תחומים של משרד הפנים, יש תחומים של המשרד לבטחון פנים, במשרד התחבורה יש את קציני הבטיחות, יש את הרשות הלאומית לבטיחות, יש את הממונה על התעבורה שהוא סמכות סטטוטורית, יש את השלטון המקומי וגופים רבים.
זבולון אורלב: אני רוצה לסכם ולומר שאנחנו מבקשים שתקום ועדה בין משרדית.
זבולון אורלב: התלבטתי לאורך כל הדיון מי צריך להוביל אותה, ואני חושב שבגלל שהתלמידים נוסעים מתוקף חוק חינוך חובה רצוי שמנכ"לית משרד החינוך תוביל.