GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זבולון אורלב: עליכם לדעת כי היסטורית מפעל ההזנה חודש בזכות פרויקט ניסוי שערך משרד הרווחה עם המוסד לביטוח לאומי בשיתוף עם קרן סאקט"א-רש"י, שההתארגנות אליו היתה כמדומני בתוך חודש ימים.
זבולון אורלב: אני שמח שזה "הכניס להריון" את כל המפעל עד כדי כך שהיום יש חוק בסוגייה הזאת.
יוסף הירש: בכל אופן, כדאי להדגיש שהביקורת שלנו היא על משרד החינוך.
יוסף הירש: כפי שאמרתי, התוכנית הזאת פועלת במסגרת חוק יום חינוך ארוך ולימודי העשרה וקרויה "פנימיות יום".
יוסף הירש: המטרה שלה להאריך את יום הלימודים, בעיקר באזורי מצוקה ובפריפריה, על מנת לאפשר להורים לעבוד יום עבודה מלא, וגם לתת תגבור והעשרה לתלמידים מתקשים.
יוסף הירש: על-פי דברי ההסבר לתקציב, שלמדנו אותם מדי שנה בשנה, נקבע ששעות הלימוד יוארכו לפעמים עד שעה 16:00, לפעמים פחות, גם בהתאם לגילאים השונים.
יעקב ליצמן: זאת לא תוכנית ממשלתית?
יוסף הירש: זאת תוכנית ממשלתית.
יעקב ליצמן: ממשלתית – כלומר שהממשלה עושה אותה?
יוסף הירש: נכון, הממשלה לא עושה אותה.
יעקב ליצמן: אז זה לא ממשלתי אלא פרטי.
יוסף הירש: אפשר לקרוא לה מיזם משותף.
יעקב ליצמן: כאשר צד אחד לא משלם כסף.
יוסף הירש: באשר למטרת התוכנית והחוק שמאפשר את קיום התוכנית ללא מכרז – באה העמותה ורצתה להפעיל את התוכנית, ומשרד החינוך אפשר לה להפעיל את התוכנית במסגרת פטור ממכרז על-פי התנאים שנקבעו בחוק חובת מכרזים, סעיף 3 פסקה (30), שבמסגרתו אם תורם נותן 50% מעלות הפרויקט מאפשרים לו לקבל פטור ממכרז ולהפעיל את התוכנית.
יוסף הירש: הבדיקה של מבקר המדינה העלתה שזה לא התקיים בפועל.
יוסף הירש: משרד החינוך גם לא דרש את זה, ובעצם בפועל משרד החינוך שילם כ-50% מעלות הפרויקט, הרשויות המקומיות שילמו 25%, הורי התלמידים 10%, והעמותה סדר גודל של 15%, לפעמים 10%, לפעמים 12%, לפעמים בישובים מסוימים לא שילמה בכלל, בהתאם למשא ומתן שהתקיים בין העמותה ובין הרשויות המקומיות.
יעקב ליצמן: פרט לכסף, הקריטריונים התנהלו באופן רגיל?
יוסף הירש: קריטריונים זה דבר קשה מאוד.
יעקב ליצמן: את זה אתה לא צריך להגיד לי.
יוסף הירש: כתבנו בביקורת שלנו שלא היו קריטריונים, ובמיוחד לא היו קריטריונים מפורטים.
יוסף הירש: הייתי אומר שלא נקבעו הגדרות אופרטיביות לתוכנית הזאת.
יוסף הירש: היתה מעין ססמה ברמה של הצהרה מדינית, שהתוכנית נועדה לסגור פערים.
יוסף הירש: בסופו של דבר בגלל התהליך שנוצר ומכיוון שלדעתי משרד החינוך לא פיקח כיאות, היה משא ומתן בין העמותה ובין רשויות מקומיות כאלה או אחרות, רשויות מקומיות שלא יכלו לשלם נפלו מהתוכנית, למרות שלכאורה הן שהיו צריכות בראש ובראשונה להשתתף בתוכנית, ובכך למעשה סוכלו המטרות הראשוניות של התוכנית.
יוסף הירש: התוכנית נועדה לסגור פערים אולם הייתי אומר שאפילו במידה מסוימת הרחיבה פערים בגלל צורת התנהלות התוכנית בפועל.
יעקב ליצמן: אני מקבל אישור שלא היו קריטריונים במשך כל השנים.
יוסף הירש: הייתי אומר שלא היו קריטריונים מפורטים, כך הייתי מגדיר את זה.
יעקב ליצמן: חברי כנסת ממפלגתי טענו כל הזמן שבישובים מסוימים בית-ספר אחד קיבל ובית-הספר שלידו לא קיבל.
יעקב ליצמן: נראה לי שלא נקבע קריטריון כי אילו היה קריטריון שניהם היו צריכים לקבל.
זבולון אורלב: אלא אם כן נקבע קריטריון שיעדיפו קודם כול בתי-ספר רשמיים ורק אחר-כך מוכרים שאינם רשמיים.
יעקב ליצמן: אני מניח שאתה רוצה להיות סנגור של האי-שוויון.
זבולון אורלב: אני לא אומר אם זה טוב או לא טוב.
יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, גם זה אי-שוויון.
זבולון אורלב: אני מסכים שיש אי-שוויון בין רשמי ובין מוכר שאינו רשמי.
רונית תירוש: האם יום חינוך ארוך חל על החינוך המוכר?
רונית תירוש: גם לא.
יעקב ליצמן: אלה הרי רק שאלות, חברת הכנסת תירוש.
יעקב ליצמן: זה מן התקופה שהיית מנכ"לית משרד החינוך.
רונית תירוש: אני יושבת כאן כמנכ"לית לשעבר, לא כחברת כנסת.
זבולון אורלב: ביקשתי שמזכירות הוועדה תזמין את חברת הכנסת רונית תירוש, שהיא מנכ"לית לשעבר של משרד החינוך, שהדוח מתייחס לתקופת עבודתה כמנכ"לית, מכיוון שחוק מבקר המדינה מאפשר או מחייב את הוועדה כאשר דנה בנושאים שונים להזמין גם את נושאי התפקיד שפעלו בעת הביקורת והם מחויבים לבוא כדי לדבר על אותה תקופה.
זבולון אורלב: מכיוון שגברת שלומית עמיחי היא מנכ"לית ותיקה-חדשה - - -
שלומית עמיחי: הדוח התחיל בתקופתי והורשתי אותו לחברת הכנסת רונית תירוש.
יעקב ליצמן: נראה לי שזה תפוח אדמה לוהט.
קריאה: רק מר שמואל אבואב יצא נקי מכל העניין.
רונית תירוש: איך הוא יצא נקי?
רונית תירוש: הוא הרי בתוך ה-loop הזה.
יוסף הירש: בתשובה לשאלה, אני מבקש לקרוא את לשון הדוח, כפי שהדברים כתובים: "לתוכנית נקבעו יעדים כלליים בלבד מבלי שמשרד החינוך החליט על יעדים אופרטיביים וסדר עדיפויות למימושם.
יוסף הירש: כמו-כן לא נקבעו אמות מידה לבחירת היישובים, המוסדות והתלמידים שיכללו בפרויקט".
יוסף הירש: בעניין הזה אני מבקש להוסיף שפה ושם היו ביקורות כאלה או אחרות של משרד החינוך, אבל הן לא תמיד זכו למענה.
יוסף הירש: הסתבר שבשנים מסוימות היתה תוכנית א' ובסופו של דבר בוצעה תוכנית ב'.
יוסף הירש: ציטטנו בדוח מכתב של מר דקלו, שיושב אתנו כאן, שבעצם יש בתי-ספר שלא כלולים בתוכנית ובכל זאת נמצאים בה, ויש תוכניות במסגרת פנימיות יום שבכלל שונות מפנימיות יום, בכל מיני שמות כאלה או אחרים, לגילאים כאלה או אחרים, אם זה "אקדמיה", אם זה "איתור וליווי" ואחרים.
יוסף הירש: כל התוכניות טובות מן הסתם, אבל לא נועדו לאותה מטרה שהוצהר עליה.
יוסף הירש: הדברים באו לידי ביטוי כאשר דיברנו על היעדר פיקוח, מעקב ובקרה.
יוסף הירש: ראינו גם שפה ושם משרד החינוך הפעיל רואה חשבון.
יוסף הירש: לרואה החשבון היו הערות כאלה או אחרות שלא תמיד נענו.
יוסף הירש: זה עיקר הביקורת בצד ההפעלה.
יוסף הירש: מעבר לזה, הייתי מוסיף ואומר שהתוכנית זכתה לפטור, כפי שאמרתי.
יוסף הירש: פעם אחת זה היה לפי המאצ'ינג, כפי שקרוי בשפה העממית, שהתורם נותן 50%.
יוסף הירש: כאשר הדבר לא התאפשר במסגרות כאלה או אחרות הפעילו סעיף אחר, סעיף 3 פסקה (29), שמשמעו ספק בלעדי.
יוסף הירש: הצהירו בפני החשב הכללי שמדובר בספק בלעדי.
יוסף הירש: ראינו בביקורת שלכאורה לא מדובר בספק בלעדי.
יוסף הירש: מעבר לכך, אפשר לומר בגדול שהעמותה לא ממש הפעילה את התוכנית בחלקים גדולים שלה, מי שהפעיל את התוכנית זה בעיקר הרשויות המקומיות ולכן אפילו קשה להגדיר את העמותה כספק.
יוסף הירש: אבל הייתי אומר שעוד לפני העמותה הזאת היתה עמותה אחרת בשם "האגודה לקידום החינוך", כך שבוודאי אי אפשר לקרוא לזה ספק בלעדי.
יוסף הירש: לפעמים השתמשו בסעיף אחר: "התקשרות בתנאים זהים או מיטיבים עם המשרד".
יוסף הירש: כל פעם מצאו את הסעיף המתאים, וכך זה נמשך לאורך שנים.
יוסף הירש: מדי פעם בפעם גם החשב הכללי ביקש שיפורסם מכרז.
יוסף הירש: אפילו משרד החינוך אמר לפעמים שהוא מפרסם מכרז אך בסופו של דבר חזר בו.
יוסף הירש: כאשר לכאורה התארגן לקראת המכרז, אמר:
יוסף הירש: אנחנו עכשיו קרובים מדי לתחילת שנת הלימודים, קשה לנו להפעיל מכרז, לכן נדחה את זה.
יוסף הירש: כך זה נמשך משנה לשנה.
יוסף הירש: אני מעז לזקוף לזכות הביקורת שבדצמבר 2005, כאשר היינו כבר בתוך הביקורת, פורסם מכרז בסופו של דבר, אבל עד לאותה עת לא היה מכרז במשך שנים רבות.
יעקב ליצמן: מה התוצאות?
רונית תירוש: המכרז פורסם לא בגללכם, אלא התהליך התחיל כבר לפני כן והוכן ובמקרה כנראה יצא שפורסם בעת שערכתם ביקורת.
יוסף הירש: היה ויכוח גדול אם צריך מכרז או לא צריך מכרז.
יוסף הירש: אנחנו גם ציטטנו מכתב שהופנה אליך כמנכ"לית המשרד, כאשר מר ציון שבת ניסה לנמק מדוע אסור שיהיה מכרז.
יוסף הירש: היו לו נימוקים כבדי-משקל.
רונית תירוש: בגלל הסמיכות לפתיחת שנת הלימודים.
יוסף הירש: נימוק אחד היה שמדובר כאן במישהו מיומן ביותר ואם יבוא מישהו חדש זה עלול לחבל בהוראה.
יוסף הירש: נימוק אחר היה כספי, שלכאורה העמותה מביאה כסף ולכן משרד החינוך עלול להפסיד את הכסף.
רונית תירוש: ונימוק נוסף היה הסמיכות לפתיחת שנת הלימודים.
יוסף הירש: באשר לנימוק הזה, ציינו קודם כול שבכל מכרז יש ספקים כאלה וספקים אחרים וכדאי לבדוק ספקים שונים, וגם שהנימוק הזה בחלקו לא מדויק.
יעקב ליצמן: בכלל לא היה מכרז.
יוסף הירש: באותו זמן לא היה מכרז.
יעקב ליצמן: עכשיו יצאו למכרז?
יוסף הירש: כן, בדצמבר פורסם מכרז.
יעקב ליצמן: מה תוצאותיו?
יוסף הירש: לא בדקנו את תוצאות המכרז.
יוסף סיון: התקיים מכרז וקרן סאקט"א-רש"י זכתה בו.
יוסף סיון: אבל לא בדקנו את הנושא הזה.
זבולון אורלב: המנכ"לית אומרת שקרן סאקט"א-רש"י זכתה במכרז.
זבולון אורלב: מר הירש, על-פי ההתקשרות משרד החינוך משלם סכום מסוים, הרשויות המקומיות משלמות סכום מסוים, וההורים משלמים סכום מסוים, כל אחד משלם חלק.
זבולון אורלב: מי מרכז את כל הכסף?
זבולון אורלב: הרשות המקומית?
יוסף הירש: העמותה.
זבולון אורלב: כלומר גם ההורים, גם הרשות המקומית וגם המדינה מעבירים כסף לעמותה והיא שמבצעת, היא מעסיקה ומזמינה את הארוחות.
יוסף הירש: לא תמיד היא מעסיקה.
יוסף הירש: זה חלק מן הביקורת שלנו.
יוסף הירש: למעשה חלק מההעסקה נעשה על-ידי הרשויות המקומיות ולכן יש התחשבנות בין הרשות המקומית ובין העמותה.
יוסף הירש: כאשר אנשים שמועסקים על-ידי הרשות המקומית משתתפים בתוכנית הזאת אז מצד אחד העמותה משלמת לעירייה כסף עבור ההעסקה, ומצד שני מקבלת ממנה כסף עבור ההשתתפות.
יעקב ליצמן: משרד החינוך מעביר את החלק שלו לעמותה?
זבולון אורלב: כלומר העמותה היא המרכזייה הכספית של התוכנית.
שלומית עמיחי: על-פי הידוע לי, הרוב המוחלט הם אנשים שמועסקים על-ידי הגוף המפעיל.
שלומית עמיחי: ייתכן שבמקרה אחד או שניים יש עובד ברשות מקומית שרוצים להרחיב את משרתו, אבל זה היוצא מן הכלל.
שלומית עמיחי: אבל אולי אני טועה.
יוסף הירש: על-פי הבדיקה שלנו זה ההיפך.
זבולון אורלב: ראוי לומר בפתיחה, שאנחנו עוסקים בפנימיות יום שהחלו לפעול לאחר חקיקת יום חינוך ארוך ב-1997.
זבולון אורלב: כדי לאפשר את יום החינוך הארוך היה ברור שצריך להפעיל מסגרות גם בשעות אחרי הצהרים, שיכללו גם את ארוחת הצהרים.
זבולון אורלב: זה הרקע לאותן פנימיות יום, שלמיטב ידיעתי, מידע אישי, החלו לפעול על-ידי קרן סאקט"א-רש"י בלי שום קשר למשרד החינוך ולמשרד הרווחה, באופן וולונטרי, במימון 100% על-ידם.
זבולון אורלב: הסוגייה שאנחנו עוסקים בה היום אופיינית לשנים האחרונות ולא היתה קיימת בשנים הראשונות להפעלת פנימיות היום.
זבולון אורלב: הילדים שנמצאים במסגרות האלה באים מאוכלוסיות שזקוקות לכך.
זבולון אורלב: חוק יום חינוך ארוך קבע עקרונות גם על-פי אשכולות סוציו-אקונומיים של הרשויות המקומיות.
זבולון אורלב: אני כבר לא זוכר אילו אשכולות, 1, 2 או 3, אבל לפי מדרג סוציו-אקונומי, וכן גם מדרג פריפריאלי של מרחקים, אזורי עימות וכדומה.
זבולון אורלב: קודם כול אני שמח שהמסקנה העיקרית, שהעניין יפעל על-פי מכרז, מתקיימת וכיום ההתקשרות של המדינה עם העמותה היא באמצעות מכרז.
זבולון אורלב: אפשר לומר שמן הבחינה הזאת המטרה הושגה, בין אם בעקבות הדוח ובין אם לא בעקבות הדוח, זה כבר ויכוח היסטורי שאינו מענייננו.
זבולון אורלב: דבר שני, שאולי המנכ"לית תוכל להתייחס אליו, ואפשר גם המנכ"לית הקודמת, הוא סוגיית הבחירה, הקריטריונים לפיהם מחליטים היכן להפעיל את תוכנית פנימיות היום.
זבולון אורלב: הבנתי מהדוח שלתוכנית אין קריטריונים באשר לבחירת הישובים ומוסדות החינוך.
זבולון אורלב: הנושא הזה חשוב מאוד, חשוב שתהיה שקיפות מוחלטת.
זבולון אורלב: בחוק יום חינוך ארוך, התקנות מחייבות את השר לקבל אישור של ועדת החינוך, התרבות והספורט באילו מוסדות חינוך או באילו ישובים יפעל, מה שאין כן בפרויקט הזה, שלא טעון שום אישור ולכן מבחינת הכנסת למשל הוא לא שקוף ולא ברור מי מקבל ומי לא מקבל.
זבולון אורלב: די שטוען כאן חבר כנסת כה מכובד כמו הרב ליצמן שיש בעיה וטענה שאין קריטריונים ולכן הופעל כך או הופעל אחרת, זה ראוי בהחלט לדיון.
יעקב ליצמן: האם היו עוד מקרים של עמותה שפועלת כאשר משרד החינוך מתקצב 50%, הרשות המקומית 25%, ההורים 10% והעמותה רק 15%, ולפעמים גם זה לא?
יעקב ליצמן: האם יש עוד מקרים מעין אלה?
יאיר סמוכה: תוכנית קרב, למשל.
יעקב ליצמן: האם היה מקרה אחר של תוכנית ש-75%-85% מתקציבה נותנים אחרים והכסף עובר לעמותה?
רונית תירוש: בקרן קרב זה עוד יותר גרוע, העמותה עצמה נותנת רק 5%.
זבולון אורלב: אומרים לך שכך זה בקרן קרב.
זבולון אורלב: אינני יודע אם התשובה מוסמכת.
יעקב ליצמן: אני מניח שגם על קרן קרב יתקיים דיון בקרוב כי שם קורה בדיוק אותו דבר.
שלומית עמיחי: העניין שוּנה.
שלומית עמיחי: מרגע שיצא המכרז כבר לא רלוונטי כמה העמותה תורמת מחלקה.
שלומית עמיחי: היא יכולה לא לתרום בכלל, או לתרום רק 10%.
זבולון אורלב: קרן קרב גם זכתה במכרז?
יעקב ליצמן: לא הבנתי את ההבדל.
רונית תירוש: כאשר נותנים פטור ממכרז חייבים לעמוד בתנאים מסוימים.
רונית תירוש: אחד התנאים הוא העברת מאצ'ינג.
רונית תירוש: לכן השאלה כמה הם נותנים במאצ'ינג, 25% או 50%, רלוונטית לסטטוס של פטור ממכרז.
רונית תירוש: כאשר זה יצא למכרז אין משמעות בכלל לשאלה האם יהיה מאצ'ינג.
זבולון אורלב: כלומר עמותה יכולה לא לתת שום דבר ולזכות במכרז.
יעקב ליצמן: רוב הכסף מגיע לא מן העמותה, אלא מניהול של העירייה או מכסף ממשלתי.
יעקב ליצמן: אז אני חוזר ושואל אותה שאלה.
יעקב ליצמן: מה קורה למשל ב"תגלית"?
זבולון אורלב: שם זה שליש-שליש-שליש.
זבולון אורלב: שליש נותנת הסוכנות.
זבולון אורלב: זה מנוהל על-ידי הסוכנות.
זבולון אורלב: יש גוף שנקרא מינהלת "תגלית" – עמותה שמקבלת שליש מהסוכנות ושליש מן הממשלה.
זבולון אורלב: כאשר מתקיים מכרז, יש עמותות שלא תורמות ולו אגורה אחת ומקבלות את הכסף מן המדינה כדי לנהל את תוכנית ההתערבות.
יעקב ליצמן: אדוני רוצה להגיד לי שזה תקין?
זבולון אורלב: כך פועלות רוב העמותות.
זבולון אורלב: יושבים כאן שלושה מנכ"לים של משרד החינוך, שלושתם לשעבר, כאשר גברת שלומית עמיחי גם לשעבר וגם בהווה, ושלושתם יכולים להעיד על כך.
זבולון אורלב: רוב העמותות בשירותי חברה ורווחה אינן תורמות מכספן וזוכות במכרז להפעיל תוכנית.
זבולון אורלב: הזכירו כאן את האגודה לקידום החינוך, שהמנכ"ל שלה נמצא אתנו.
זבולון אורלב: היא לא מגייסת כסף מכוחה, אלא זוכה במכרזים, או מקבלת פטור, כדי לנהל.
זבולון אורלב: במקום שמשרד החינוך ינהל פנימיות למשל, כדי שהמדריך והטבח לא יהיו עובד מדינה עושים מכרז והאגודה לקידום החינוך מנהלת את הפרויקט.
זבולון אורלב: כך לדעתי פועלות 90% מן העמותות.
זבולון אורלב: מספר העמותות שתורמות למעלה מ-5% מן הכסף הוא לדעתי החלק הזניח מבין העמותות, זה לא הדוגמה האופיינית.
זבולון אורלב: דרך אגב, אני לא מבין למה נותנים פטור ממכרז רק אם יש השתתפות של 50%.
זבולון אורלב: אילו זה היה תלוי בי הייתי מפחית את שיעור ההשתתפות הנדרש כדי להביא עוד כסף, כדי לעודד עמותות לגייס כסף.
יוסף הירש: בתשובה לשאלה, אבהיר איך אני רואה את ההבדל.
יוסף הירש: יש הבדל כמובן אם משרד החינוך או כל משרד אחר מממן ב-100% תוכנית, אז הוא אחראי לה במאה אחוז, מאל"ף ועד ת"ו, כולל להתחשבנויות הכספיות, או אם באה עמותה כלשהי או תורם כלשהו שרוצים להפעיל תוכנית בכוח עצמם.
יוסף הירש: נותנים להם פטור ממכרז, ונותנים להם לנהל את התוכנית, משמע לעשות את כל ההתחשבנויות שתיארנו בין הרשויות המקומיות ובין העמותה ובין גורמים אחרים.
יוסף הירש: ואז כדי לקבל את הפטור הזה על העמותה להביא 50% על-פי חוק חובת המכרזים, אלא אם ישנו את חוק חובת המכרזים.
יוסף הירש: בעניין הזה, הייתי עונה לשאלתך, בעינינו גם מקרה אחד זה יותר מדי, בפרט כשמדובר במאות מיליוני שקלים.
יוסף הירש: זה הפרה של החוק, כל עוד החוק לא שונה.
זבולון אורלב: מנכ"לית משרד החינוך, אנא תגובתך והתייחסותך לדוח.
שלומית עמיחי: אומר מספר דברים על הקריטריונים, ואבקש ממר חיים הלפרין שיפרט יותר היכן זה פועל כי אני לא בקיאה עד כדי כך.
שלומית עמיחי: כמי שהיתה מנכ"לית בתקופת הביקורת, קודם כול אני רוצה להזכיר את הסיטואציה.
שלומית עמיחי: היה אז מצב קשה ביותר בארץ, תחילת האינתיפדה, פחד גדול של הורים מכך שילדיהם יסתובבו ברחובות, הורים שהתחננו שבית-הספר יחזיק את הילדים כל עוד הם בעבודה.
שלומית עמיחי: כלומר, הסיטואציה היתה קשה מאוד.
שלומית עמיחי: לשמחתנו קרן רש"י נעתרה אז לבקשתנו ולתחינתנו לעזור לנו להגדיל את מספר הילדים שנהנים מפנימיות היום כדי שישהו בבית-הספר גם אחרי הלימודים ויוכלו לקבל ארוחת צהרים, אבל בעיקר לצורך השירות שלהם.
שלומית עמיחי: אני מבקשת להעמיד דברים בפרופורציה, לפחות מבחינת היחס שלי מאז ועד היום לפעולות המבורכות מאוד של קרן רש"י.
שלומית עמיחי: היתה היענות מהיום להיום.
שלומית עמיחי: נשיא הקרן הגיע לשר החינוך ודיבר אתו.
שלומית עמיחי: היתה באמת הירתמות יוצאת מגדר הרגיל של הקרן ולקיחת אחריות.
שלומית עמיחי: האחריות של הקרן שייגבה כסף מן ההורים, שייגבה כסף מן הרשויות המקומיות, ובכל מקרה לתת את הגיבוי שלה אם הכסף לא ייגבה, האחריות הזאת מבחינתנו היתה ראויה להרבה תודה.
שלומית עמיחי: חשוב לי לומר עוד, שאף לא לרגע לא עשינו שום דבר במחשכים.
שלומית עמיחי: הפרשנות שלנו ל-50% שנותנת הקרן, עם הרשויות המקומיות והשתתפות ההורים, באה לידי ביטוי בדיונים במשרד, והובאה כך גם לבקשת הפטור ממכרז, נדמה לי שזה היה עוד בימי מר רקנר האגדתי, בידיעה ובפירוט ומתועדת במסמכים, שבהם כתוב שקרן רש"י תתן את חלקה, הרשות המקומית את חלקה, ההורים את חלקם ומשרד החינוך את חלקו.
שלומית עמיחי: כלומר הדבר נעשה בריש גלי.
שלומית עמיחי: זה עניין של פרשנות, ואני כבר לא הייתי בתפקיד, אבל אני מכבדת את הפרשנות.
שלומית עמיחי: מאז הפרשנות הזאת הדברים אכן נעשים אחרת.
שלומית עמיחי: היום אנחנו פועלים כך שהמאצ'ינג שעליו מדברים – דרך אגב, חסרה לי מאוד המילה העברית ל"מאצינג".
זבולון אורלב: "סכום הקבלה".
שלומית עמיחי: המאצ'ינג הזה הוא 50%-50%.
שלומית עמיחי: ההערה התקבלה והיום כך פועל משרד החינוך, כך אני מבינה וכך אני מפרשת.
שלומית עמיחי: אבל חשוב לי מאוד לומר את הדברים, בעיקר משום כבודה של קרן רש"י.
שלומית עמיחי: משרד החינוך החליט לצאת למכרז, למגינת לבי.
שלומית עמיחי: אני סבורה שקרן שמשקיעה כל-כך הרבה, צריכה היתה להימצא הדרך שתוכל להפעיל את חלקה בפנימיות היום ללא מכרז.
שלומית עמיחי: ההכרח של הקרן להפוך לגוף מבצע, שנבע מהקשיים הפרשניים הללו, אני רואה בכך טעם לפגם.
שלומית עמיחי: זאת הדעה האישית שלי.
שלומית עמיחי: אבל יצאו למכרז, הקרן זכתה בו והיום היא מפעילה את התוכנית בתוקף המכרז על-פי קריטריונים שנקבעו במכרז.
שלומית עמיחי: מן הבחינה הזאת אני צריכה לומר שכל הערות המבקר טופלו.
זבולון אורלב: האם גופים נוספים ניגשו למכרז?
משה דקלו: למכרז ניגשו 3 גופים: קרן רש"י, האגודה לקידום החינוך וחברת "מרמנת".
זבולון אורלב: צריך לומר שהאגודה לקידום החינוך היא עמותה ללא כוונות רווח, ו"מרמנת" היא חברה עם כוונות רווח.
יעקב ליצמן: גברתי המנכ"לית, האם את תומכת בכך שהחינוך העצמאי בשדרות למשל לא יקבל יום חינוך ארוך כי הוא חינוך חרדי או חינוך בלתי מוכר?
יעקב ליצמן: האם את סבורה שכך נכון?
יעקב ליצמן: שאלה שניה, אם התקציב מתחלק בין מספר גורמים, מילא את אומרת שמשרד החינוך לא משתתף, או כן או לא, אני חולק על כך בתוקף רב, עוד מעט אולי אדבר על כך, אבל איך ייתכן שעיריות לא נותנות את חלקן לפחות, 25%?
יעקב ליצמן: האם למשל היית נותנת תמיכה לאיגוד ספורט שיוצר הפליה?
זבולון אורלב: אני רוצה להזכיר לך את המאבק שחבר הכנסת זבולון אורלב ניהל כדי שמפעל ההזנה ייכלל גם בביתר.
יעקב ליצמן: אעשה את זה גם כאן.
יעקב ליצמן: היה בג"ץ, הכול אני יודע.
אלי אלאלוף: מי שמימן בביתר ובמודיעין עילית זה רק קרן רש"י מכספה בלבד, ויש גם דוגמאות אחרות.
יעקב ליצמן: שאלתי על שדרות.
יעקב ליצמן: מדוע ילדים שלומדים בשדרות לא מקבלים יום חינוך ארוך?
זבולון אורלב: אנחנו לא עוסקים כעת בסוגיית חוק יום חינוך ארוך, אלא בסוגיית פנימיות יום.
יעקב ליצמן: אני מדבר על מה שמדברים כולם, על אותם נהלים, אותה דרישה ל-50% השתתפות.
יעקב ליצמן: אם זה התנאי, שלא יתנו להם תוספת.
יעקב כהן: מי זה קרן רש"י, אפשר לדעת?
יעקב כהן: מי הבעלים שלה?
זבולון אורלב: זאת עמותה שהתנדבה ואוספת סכומי כסף רבים כדי לפעול למען רווחת ילדי ישראל.
זבולון אורלב: סגן הנשיא שלה יושב כאן מימיני, שמו מר אלי אלאלוף.
זבולון אורלב: אני מעיד בפניך, גם כמנכ"ל לשעבר של משרד החינוך וגם כשר הרווחה לשעבר, שזאת אחת העמותות שמדינת ישראל חייבת להתברך בהן.
יעקב ליצמן: אין חולקים על כך.
יצחק וקנין: חייבים לשבח ולהלל את הקרן הזאת.
זבולון אורלב: דוח המבקר איננו מבקר את העמותה, אלא את משרד החינוך.
זבולון אורלב: חשוב מאוד להדגיש, שאסור לשפוך את התינוק עם המים המלוכלכים.
יעקב כהן: אם כך, אני באמת רוצה לקדם את פניו של מר אלי אלאלוף בברכה ולשבח אותו.
יעקב כהן: אני סבור שזה דבר שהמדינה יכולה להתגאות בו וכולם צריכים לחלוק לו שבחים ועידוד.
יעקב כהן: ממנו יראו וכן יעשו.
יעקב כהן: אבל הייתי רוצה לשאול, מר אלאלוף – ברור לי שלא, אבל הייתי רוצה לחדד את העניין – האם היית רוצה לראות שלילד אחד יתנו ולילד שני לא יתנו באותה עיר, באותו רחוב, באותו בית?
זבולון אורלב: כאשר הוא יקבל רשות ממני להשיב הוא ישיב גם על שאלתך.
זבולון אורלב: אני מניח שתשובתו ברורה מאוד.
יעקב כהן: אני מבקש לשאול את מנכ"לית המשרד, מגיעות אלינו מחאות ובקשות מערים שונות, על כך שילדים שגרים באותו בניין, ילד אחד מקבל תמיכה מקרן רש"י וילד שני לא מקבל.
יעקב כהן: האם נראה לך שהוגן שילד אחד יקבל תמיכה וילד שני לא יקבל תמיכה?
יעקב כהן: האם הוגן שהקרן תתן כך, שהעירייה תתן כך, שהמדינה תתן כך?
יעקב כהן: אני סבור שקרן מפוארת כזאת לא יכול לדבוק בה סירחון מעין זה.
זבולון אורלב: אני חייב לתקן טעות.
זבולון אורלב: הקרן לא נותנת.
זבולון אורלב: המדינה חתמה חוזה עם קרן רש"י שמפעילה את התוכנית במקומות שהמדינה ביקשה ממנה להפעילה.
זבולון אורלב: את כל טענותיך, את כל שאלותיך נא להפנות למדינת ישראל, למשרד החינוך, כי משרד החינוך הוא שקובע.
זבולון אורלב: מנכ"ל הקרן אמר לך שפרט להתקשרות, הם מכוח עצמם, בלי קשר למדינה, מפעילים מפעל הזנה במספר ישובים, ביניהם ביתר ומודיעין עילית, אבל זה בלי קשר למדינה.
זבולון אורלב: המדינה לא ביקשה.
יעקב כהן: על כך יבואו על הברכה.
זבולון אורלב: הטענה שלך מופנית למדינה ולא לקרן.
זבולון אורלב: אל תציג את הדברים כאילו המדינה קשורה עם הקרן בחוזה והקרן יכולה לעשות כרצונה.
זבולון אורלב: היא לא עושה מה שהיא רוצה, אלא מה שהמדינה אומרת לה.
יעקב כהן: אני ממשיך ואומר שהצדק אתך.
יעקב כהן: עלינו להוקיר טובה לאנשי הקרן, אנשים יקרים מאוד, אבל ברור לי שגם את הדעה שלהם צריך לכבד.
יעקב כהן: נראה לי שהם לא מוכנים להפלות בין ילד לילד.
יעקב כהן: אנשים שתרמו כל-כך הרבה ותורמים צריכים לכל הפחות להמשיך במדיניות שלהם.
יצחק וקנין: אני מבקש רק לשבח את הקרן.
יצחק וקנין: אני מכיר את הפעילויות שלה גם מתחומים אחרים.
יצחק וקנין: מה שעושה קרן רש"י לא כל-כך שומעים עליו.
יצחק וקנין: צריך לקדם את כל העשייה של קרן רש"י ולהביא אותה לתודעה ציבורית רחבה מאוד, כי נדמה לי שרבים מן הציבור לא יודעים מה בדיוק עושה הקרן, במיוחד ביישובי הפריפריה.
יצחק וקנין: אני מכיר את הפעילות המכובדת והברוכה שלהם בפריפריה.
יעקב כהן: מפרסמים עושי מצווה.
רונית תירוש: הם הדליקו משואה ביום העצמאות.
זבולון אורלב: מר אלי אלאלוף אכן התכבד לפני שנתיים להיות מבין מדליקי המשואות ביום העצמאות.
זבולון אורלב: זה בוודאי מעיד על הכבוד וההוקרה הרבה שמדינת ישראל רוחשת לקרן ולעומד בראשה.
שלומית עמיחי: אולי מר חיים הלפרין יוכל לדבר על הישובים.
זבולון אורלב: לפי מה קובעים איפה מופעלת התוכנית?
זבולון אורלב: זה חלק מהותי מן הביקורת.
חיים הלפרין: הקריטריונים נקבעו, באישור המנכ"ל הקודם, על-פי המדדים הישוביים של הישובים.
חיים הלפרין: אחת ממסקנות הדוח, שזה לא יפעל היכן שיום חינוך ארוך פועל, כדי לאפשר תוכניות שונות של המשרד.
חיים הלפרין: זה פועל בכל הישובים שהמדד היישובי שלהם מעל 5, שהוא בעצם מדד הפוך מהמדד של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, כאשר 10 הכי גרוע ו-1 הכי טוב.
זבולון אורלב: כל אלה נקבעו על-פי מדדים של משרד החינוך?
חיים הלפרין: כן, מדד יישובי של משרד החינוך.
זבולון אורלב: כלומר יש מדד של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה שהוא מדד סוציו-אקונומי, ויש מדד של משרד החינוך?
חיים הלפרין: נכון, שנקרא "מדד שטראוס".
זבולון אורלב: יום חינוך ארוך מופעל לפי המדד של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, ופנימיות יום מופעלות לפי המדד של משרד החינוך, ואין חפיפה בין רשימות הישובים?
חיים הלפרין: לא בהכרח.
חיים הלפרין: יתכן שיש חפיפה, אבל החפיפה לא באותו בית-ספר.
חיים הלפרין: בצו יום חינוך ארוך, כידוע לך, יש ישובים ויש שכונות, כלומר בחלק מן הישובים רק שכונות מסוימות כלולות בצו, ויש מקומות שבהם מיל"ת היא בדיוק התמונה המשלימה.
חיים הלפרין: בישוב שמצבו הסוציו-אקונומי לא טוב, שנמצא במדד 8 או 7, אם בחלק מן הישובים יש יום חינוך ארוך, כי כך מופיע בצו, החלק השני, שאף הוא זכאי, מושלם על-ידי מיל"ת.
חיים הלפרין: מיל"ת זה השם החדש.
חיים הלפרין: כתוצאה מן המכרז היה גם שינוי השם, במקום "מעונות יום" התוכנית מכונה מיל"ת: מסגרות יום לימודיות תוספתיות.
חיים הלפרין: אני מבקש להתייחס לדברים של חבר הכנסת ליצמן.
חיים הלפרין: במסגרת הזאת שתי הרשתות, קרי: מעיין החינוך התורני והחינוך העצמאי, זכאיות לקבל מיל"ת בדיוק כמו בית-ספר רגיל.
חיים הלפרין: שוחחתי בעניין הזה עם המנכ"לים של שתי הרשתות אך אמרו לי שבאופן כללי הם לא מעוניינים.
זבולון אורלב: הדברים נאמרים לפרוטוקול.
חיים הלפרין: דרך אגב, זה קורה גם בשטח.
חיים הלפרין: כאשר מגיעים לשטח ומציעים את התוכנית לבתי-הספר הם אומרים שהם מסתדרים בלעדיה.
זבולון אורלב: זה כרוך גם בקביעת תוכנית לימודים?
זבולון אורלב: על פניו ההתנגדות הזאת תמוהה.
שלומית עמיחי: זה כרוך בהשתתפות ההורים.
זבולון אורלב: זה כרוך גם בהתערבות בתכנים מסוימים?
חיים הלפרין: האופי של התוכנית, שבית-הספר שותף מלא בבנייתה ומוביל אותה.
יעקב ליצמן: אולי היה ויכוח על הכשר של המזון?
מיכאל חן: אין בעיה של כשרות המזון.
מיכאל חן: יש לנו את כל הכשרויות הנדרשות.
יצחק וקנין: אני מכיר גננת שמקבלת מזון מן ההכשר הכי גבוה.
יצחק וקנין: אין שום בעיה.
יעקב ליצמן: אני מנסה לעזור.
חיים הלפרין: כשמחפשים תירוץ אומרים שיש בעיה של הזנה, יש בעיה של ילדים, יש בעיה של חדרים, יש בעיה של חשמל, אבל אלה תירוצים כאשר רוצים להגיד לא.
חיים הלפרין: כאשר מנהל בית-ספר לא רוצה שהתוכנית תפעל בבית-ספרו הוא צריך להצדיק את התנגדותו, אז הוא אומר שיש בעיה בכשרות, בחשמל, בכל מיני דברים.
יעקב כהן: אלינו פונים מנהלי בתי-ספר ומתחננים להשתתף במפעל ההזנה.
זבולון אורלב: מישהו אמר לך שיש בעיה של כשרות?
זבולון אורלב: למה אתה אומר שייתכן שהבעיה נעוצה בכשרות המזון?
יצחק וקנין: אין בעיה של כשרות.
יעקב ליצמן: היה ויכוח בביתר, ושם הסתדרו.
יעקב ליצמן: לכן שאלתי האם התעוררה בעיה עם הכשרות.
זבולון אורלב: יש לי הכרות אישית עם מר אלאלוף ואני מבטיח לך שלא תהיה שום בעיה של כשרות.
זבולון אורלב: קרן סאקט"א-רש"י תתן לילדים כשרות כפי שההורים רוצים.
חיים הלפרין: ויותר מזה, אנשי קרן רש"י התמחו בסוגיית השמיטה השנה ויכולים להעביר קורס לכולם.
יעקב ליצמן: לא זה הנושא.
יעקב ליצמן: האם אדוני יודע שרשתות אל המעיין ומעיין החינוך התורני והחינוך העצמאי לא מעוניינות לקבל מזון מקרן רש"י?
חיים הלפרין: התוכניות כוללות לא רק מזון, כמובן.
יעקב ליצמן: האם ידוע לך מדוע לא מעוניינים?
יעקב ליצמן: האם זה נובע מבעיית כשרות, או אולי ממשהו אחר?
יעקב ליצמן: אני אבדוק מדוע.
זבולון אורלב: זה לא פועל באופן שפונה בית-ספר ומבקש.
זבולון אורלב: הסביר מר חיים הלפרין שנקבעו קריטריונים לזכאות על-פי מדדים סוציו-אקונומי.
זבולון אורלב: אי אפשר לקחת ממי שזכאי ולא רוצה ולתת למישהו שאינו זכאי.
זבולון אורלב: אם לבית-ספר מסוים מגיע לקבל על-פי המדדים, נאמר כאן שלא חשוב אם הוא ממלכתי, ממלכתי-דתי או שייך לאחת מן הרשתות.
יעקב כהן: בשבוע שעבר פנה אלי מנהל בית-ספר באור יהודה ואמר לי שבכל העיר מחלקים תמיכה מקרן רש"י אך ראש העירייה אמר לו שראשי הקרן לא מעוניינים לתת לבית-ספרו.
מיכאל חן: אז אמרו.
יעקב כהן: ברור לי שאין הבחנה כזאת, לכן הייתי רוצה לשמוע מה אירע.
יעקב כהן: כך אמר לי מנהל בית-הספר על מה שאמרה לו העירייה.
זבולון אורלב: דרך אגב, זה אותו בית-ספר שעשו לו גם חושך?
יעקב כהן: גם עשו לו חושך, בין השאר.
זבולון אורלב: זה בית-ספר ששייך לאחת הרשתות?
זבולון אורלב: אתה מוכן לבדוק ולהשיב לחבר הכנסת כהן?
חיים הלפרין: אבחן את זה בשמחה.