GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
הניה מרקוביץ: הבדואית לא מוגדרת בחוק אבל כמובן גם היא.
הניה מרקוביץ: אין לה עדכון במרשם האוכלוסין.
טלב אלסאנע: היא לא קיימת בתחום של שירות המדינה, אחוז הייצוג שלהם הוא אפס.
הניה מרקוביץ: היא קיימת בתחום שירות המדינה אלא שאנחנו לא יכולים להוציא את הנתון.
הניה מרקוביץ: אנחנו מדברים היום על כ-6.1,2% לסוף 2007.
הניה מרקוביץ: מה התכניות שלנו ל-2008?
הניה מרקוביץ: כפי שהנציב ציין, התפרסם מכרז לגיוס חברת השמה, שתעזור לנו בהבאת מועמדים לכל המכרזים בשירות המדינה, לא רק למכרזים המיועדים.
הניה מרקוביץ: אנחנו מקציבים מדי שנה לפחות 112 משרות מיועדות לגיוס עובדים מקרב האוכלוסייה הזאת.
הניה מרקוביץ: עשינו במשך דצמבר מערך פגישות עם כל משרדי הממשלה וקבענו אתם תכניות עבודה ויעדים כמותיים לביצוע עד סוף 2008.
הניה מרקוביץ: לגבי האוכלוסייה האתיופית – למרבה ההפתעה אחוז הייצוג שלהם בשירות המדינה הוא כאחוזם באוכלוסייה.
הניה מרקוביץ: יש לנו יותר מאחוז עובדים מקרב הקהילה האתיופית בשירות המדינה.
הניה מרקוביץ: הבעיה שקיימת היא שהם לא מיוצגים במקצועות האקדמאים, שכרגע יש הרבה בוגרים מקרבם.
הניה מרקוביץ: הממשלה הקציבה 15 משרות, חלקן מיועדות והמשרדים ייעדו משרות משלהם.
הניה מרקוביץ: חלק מהמשרות יצאו למכרזים פומביים, חלק עומדים להתפרסם בשבוע הקרוב.
הניה מרקוביץ: משרד המשפטים הקציב לנושא הזה גם משרות של מתמחים.
הניה מרקוביץ: דרך אגב, גם מתמחים מקרב האוכלוסייה של אנשים עם מוגבלות וגם לאזרחים הערבים.
הניה מרקוביץ: אני מקווה שנתחיל לראות את העובדים האתיופים בתפקידים אקדמאיים, תפקידי מטה, יותר ויותר בשירות המדינה.
הניה מרקוביץ: לגבי אנשים עם מוגבלות - כשאנחנו מדברים על מוגבלות, בשירות המדינה צמצמנו את זה לאנשים עם מוגבלות חמורה בלבד.
הניה מרקוביץ: לא כל המוגבלויות ראויות לבחינה מיוחדת של ייצוג הולם.
הניה מרקוביץ: אנחנו עומדים כיום לפי הדגשת הנתונים שלנו מול נתוני הביטוח הלאומי ומשרד הביטחון ב-2.1 אנשים עם מוגבלות חמורה בשירות המדינה.
הניה מרקוביץ: אנחנו חושבים שזה לא מייצג את כל - -
קריאה: 2.1%...
הניה מרקוביץ: 2.1%, נכון.
הניה מרקוביץ: אנחנו לא חושבים שזה מייצג את כל האוכלוסייה כי יש אנשים שלא נתמכים על ידי המוסד לביטוח לאומי.
הניה מרקוביץ: יש לנו כנראה עוד 1%.
הניה מרקוביץ: עיקר המטרה באנשים עם מוגבלויות בשירות המדינה, אין לנו משרות מיועדות אבל אנחנו בהחלט מסייעים לאנשים שמתקבלים לשירות המדינה ולדעתנו זה עיקר הבעיה, בהתאמות ראויות לעובדים כדי שסביבת העבודה תהיה נוחה יותר.
הניה מרקוביץ: אנחנו מדי פעם מוציאים חוזרים המקלים על אנשים עם מוגבלות את העבודה.
הניה מרקוביץ: למשל, חוזר אחרון שיצא לאנשים עם 100% נכות מוכחת, קבועה או חלקית, כאשר הם נעדרים לבדיקות או טיפול רפואי, הם לא צריכים להביא על כל שעת היעדרות פתק מרופא.
הניה מרקוביץ: אנחנו נותנים להם להביא פתק כללי ועל סמך זה הם יכולים לציין את זה.
יעקב ברגר: אתה רוצה להיכנס לנתונים נוספים?
זבולון אורלב: אמרת שאין לכם נתונים.
יעקב ברגר: יש לנו.
זבולון אורלב: אז תציג אותם.
יעקב ברגר: תמונת המצב נכון ל-15 לאוקטובר 2007:
יעקב ברגר: 6.1% שיעור מהאוכלוסייה הערבית בשירות המדינה.
חנא סוייד: כמה זה במספרים מוחלטים?
יעקב ברגר: 3514 איש, שמתחלקים ל - -
משה גפני: כמה מתוכם במערכת הבריאות?
יעקב ברגר: חלק גדול של מערכת הבריאות ואגיד בדיוק כמה: במשרד הבריאות עצמו זה 1632 איש.
יעקב ברגר: אבל במשרד הבריאות, מתוך 57,000 איש שאנחנו סופרים פה זה 27,000 אנשים.
טלב אלסאנע: בתפקידי מטה, בתפקידי מפתח?
יעקב ברגר: מבחינת המדיניות שלנו, צריך לזכור שמדי שנה בשנה אנחנו מקצים סדר גודל של 112 משרות מיועדות לטובת האוכלוסייה הערבית.
חנא סוייד: מאיפה נגזר המספר הזה, למה לא 150?
יעקב ברגר: יש 137.5 משרות שמיועדות מדי שנה בשנה להקצאה ללא שום מצ'ינג מול משרדי הממשלה.
יעקב ברגר: זו תוספת אבסולוטית במצב שבו החלטות הממשלה מדברות על קיצוץ בשירות המדינה.
יעקב ברגר: לגבי האוכלוסייה הערבית אנחנו מוסיפים.
יעקב ברגר: המספרים הנוספים נובעים מכך שכל משרד שמייעד משרה לבני האוכלוסייה הערבית מקבל תמורתו אחד לאחד, עד שמגיעים ל-37.5 משרות.
יעקב ברגר: זאת אומרת, יש עוד 75 משרות שניתן לעשות אותן מדי שנה בשנה, וזה עד 2010.
יעקב ברגר: רק לאחרונה, על פי המלצה שלנו, ממשלת ישראל החליטה להמשיך את ההסדר הזה עד 2010.
חנא סוייד: האם עם 112 שנתי אתם תגיעו ליעדים של החלטות הממשלה?
יעקב ברגר: הכנו תכנית עבודה שהוכנה בדצמבר, והסתיים השלב הראשון של המפגשים.
יעקב ברגר: גברת הניה מרקוביץ ישבה עם כל משרדי הממשלה, ללא יוצא מן הכלל מול כל משרד ומשרד, איך מביאים אותם למצב שעד 2012 מגיעים ליעד הזה.
יעקב ברגר: ההחלטה שלנו גם אומרת שמדי רבעון, כל 3 חודשים, כל משרד יצטרך להציג את ההתקדמות של העמידה שלו מול היעד, כפי שנקבע להם.
יעקב ברגר: אנחנו רוצים לקוות שבצד כל הפעולות הנוספות שגם הניה דיברה על זה, הקמת חברת ההשמה שיצאנו כבר למכרז, כי אחת הבעיות הלא פשוטות שאנחנו נתקלים בה זה היעדר נכונות של האוכלוסייה הערבית להתמודד במכרזים.
יעקב ברגר: התחושה בקרב האוכלוסייה הערבית שלא נכון לגשת למכרז - -
טלב אלסאנע: הם גם לא מיוצגים וגם מואשמים בזה שהם לא מיוצגים.
יעקב ברגר: - - כי הם סבורים שלא יצליחו מול האוכלוסייה היהודית, דבר שלא מוכח במציאות.
יעקב ברגר: בכל מקום שמתייצבים בני האוכלוסייה הערבית, שיעור ההצלחה שלהם בקרב המכרזים לא נופל כהוא זה משיעור ההצלחה של היהודים.
חנא סוייד: המספר 112, כמה צריך לקפוץ עכשיו כדי למלא את היעדים?
יעקב ברגר: אנחנו עומדים להוסיף בסדר גודל של 1500 אנשים עד 2012 על מנת לעמוד ביעד הזה.
יעקב ברגר: אנחנו מוסיפים מדי שנה - -
חנא סוייד: אתם רחוקים מזה.
זבולון אורלב: כולל הכל, ותיקח בחשבון שלא הכל בנוי על ה-112 כי יש גם משרות מתפנות.
טלב אלסאנע: מה יהיה עד 2012?
יעקב ברגר: ב-2012 אנחנו רוצים לקוות שנעמוד על 10%, על פי היעד של הממשלה.
יעקב ברגר: רק בשנה שעברה 8.6% היו מבני האוכלוסייה הערבית שנקלטו בשירות המדינה.
יעקב ברגר: אני מבקש שוב להדגיש את הנתון, שאנחנו מתבקשים לצמצם את שירות המדינה.
זבולון אורלב: מה לגבי האוכלוסייה אתיופית?
יעקב ברגר: יש נתונים, אבל אני לא יכול להציג את זה פה.
יעקב ברגר: מה שנאמר על ידי גברת הניה מרקוביץ, שהנתונים שלנו מצביעים על כך ששיעורם בתוך שירות המדינה זהה לשיעורם באוכלוסייה במדינת ישראל ולמעשה על פי עבודה משותפת של נציבות שירות המדינה עם משרד הקליטה, הוקצו לאחרונה 15 משרות מיועדות לטובת בני האוכלוסייה האתיופית.
יעקב ברגר: משרות שהן בדרג הביניים ומעלה, שזאת מדיניות וזה נכון גם לגבי בני האוכלוסייה הערבית, שהמשרות שמוקצות הן לא ברמה הזוטרה כי אם בדרג הביניים.
זבולון אורלב: לגבי האוכלוסייה עם מוגבלות אמרת שזה 2.1%.
הניה מרקוביץ: אבל זה לא מייצג את כל המוגבלים כי יש כאלה שלא מקבלים גמלאות מהמוסד לביטוח לאומי ואז הם לא מופיעים בקבצים.
הניה מרקוביץ: משערים שיש עוד 50% שלא מופיעים.
חנא סוייד: שאלה לא קנטרנית: אתם, בצוות שלכם במשרד, אתם מקיימים את הדרישות של ייצוג הולם?
יעקב ברגר: אני אומר שגם אנחנו עוד לא השלמנו אצלנו, בתוך הנציבות, אנחנו לא עומדים בייעוד אבל רק לאחרונה התקבל נאדר לתפקיד אצלנו, ובין היתר הוא עוסק בסוגיה הזאת ועושה עבודה מצוינת.
יעקב ברגר: יש לנו שני כובעים, גם את הכובע של היחידה שלנו וגם את הכובע לוודא - -
משה גפני: אצלכם בנציבות, חוץ מהנציב עצמו, יש חרדים?
זבולון אורלב: אני מבקש למחות, הוא לא חרדי.
משה גפני: אתה יכול למחות אבל את העובדות אי אפשר לשנות.
משה גפני: חוץ מהנציב, יש חרדים?
יעקב ברגר: כן.
יעקב ברגר: ההגדרה של חרדי הוא מי שסיים לימודים בישיבה, אבל אם שינית את ההגדרה שלך זאת בדיוק אחת הבעיות.
משה גפני: זאת לא אחת הבעיות.
משה גפני: ההגדרה שלי זה מי שהכי מקופח.
זבולון אורלב: חברים, יש עוד שאלות?
ראג'יה אבו עקל: למען הדיוק בדברים, הרגשתי שאנחנו נמצאים בעולם אחר וההתלהבות מהמעשה של הנציבות, כפי שהוא מוצג על ידיהם, נראה במציאות אחרת ואני מבקשת שתדייקו בדברים שאתם אומרים כי גם ההחלטה של הממשלה החדשה נעשתה תחת כנפי בית המשפט העליון.
ראג'יה אבו עקל: כבר שנתיים מתקיים הליך בבית המשפט העליון על החלטת הממשלה הראשונה, על אי היישום שלה, על ידי חבר הכנסת יוסי ביילין.
ראג'יה אבו עקל: אנא לדייק בדברים כי הם לא כפי שהוצג - -
יעקב ברגר: את יכולה להגיד במה לא דייקנו?
זבולון אורלב: לא, אפשרתי רק שאלות.
30095: שאלה בנושא האוכלוסייה האתיופית: כמה אקדמאים יש היום?
יעקב ברגר: אין לי פה את הנתון המדויק, אני יכול לומר ש-15 המשרות שהוקצו לאחרונה, הוקצו ספציפית למול הנתון הכי טוב שהצלחנו לקבל של התפלגות בוגרים של אוניברסיטאות בשביל לכוון את המשרות האלה לידי כך שלא ניתן אותן סתם.
לימור לבנת: להבהרה – 15 משרות הוקצו?
יעקב ברגר: הוקצו כמשרות מיועדות.
לימור לבנת: מתי הן הוקצו?
הניה מרקוביץ: בחודש יולי 2007, המכרזים מתחילים להסתיים.
לימור לבנת: המכרזים עכשיו מתחילים להתפרסם?
יעקב ברגר: חלקם הסתיים וחלקם נמצאים בהליך.
30095: רק 2 משרות יצאו לשני אנשים.
הניה מרקוביץ: יותר.
לימור לבנת: כמה יותר?
הניה מרקוביץ: יצאו 3, ובמכרז הקרוב שמתפרסם השבוע יצאו עוד כ-10 מכרזים.
לימור לבנת: יצאו ויסתיימו?
הניה מרקוביץ: לא, זה לוקח כחודשיים לגייס.
טל האס: המשרות היו אמורות להתפרסם אחרי החגים.
ראג'י חוסיין: אני ראש הוועדה לקידום עובדים ערבים בשירות הציבורי.
ראג'י חוסיין: יש בעיה בנושא קליטת עובדים, אני גם עובד מדינה, אבל היא במבחנים.
ראג'י חוסיין: גם לאתיופים, לעולים חדשים ולערבים שנופלים במבחנים.
זבולון אורלב: שאלתך היא האם יש מבחנים שלא תלויי שפה ותרבות.
הניה מרקוביץ: יש מבחנים מותאמים לאוכלוסייה הערבית והאתיופית.
טלב אלסאנע: לגבי החברה שאתם הולכים להקים?
הניה מרקוביץ: לא הולכים להקים חברה אלא מגייסים חברה קיימת.
יעקב ברגר: פרסמנו מכרז.
טלב אלסאנע: יש קריטריונים או דרישות לגבי אותה חברה?
טלב אלסאנע: השאלה אם באותה חברה יהיה ייצוג הולם לערבים?
טלב אלסאנע: שאלה לגבי הנציבות עצמה, וזה חשוב כי זה מקרין על שאר משרדי הממשלה שאליהם אתם פונים: מה אחוז הערבים בתוך הנציבות, עובדי הנציבות?
הניה מרקוביץ: כרגע יש 4 עובדים ערבים מתוך כ-180 עובדים.
הניה מרקוביץ: אנחנו עומדים לגייס - -
טלב אלסאנע: זאת אומרת, 3%.
טלב אלסאנע: אתם פחות משאר משרדי הממשלה שבהם הממוצע הוא 8%.
טלב אלסאנע: איך אתם יכולים לבוא בדרישות למשרדי הממשלה האחרים?
זבולון אורלב: זאת העובדה הנכונה.
נציב שירות המדינה שמואל הולנדר: כי הנציבות נמצאת במצוקה קשה מאוד.
חנא סוייד: אבל כולם יכולים לטעון את הטענה הזאת.
חנא סוייד: נאה דורש נאה מקיים.
טלב אלסאנע: אז למה לא כללת בתוך ה-180 שיהיו 20,30 ערבים?
טלב אלסאנע: בתוך מכסת כוח האדם הקיימת אפשר לעשות את האיזון ואת הצדק הראוי.
טלב אלסאנע: אדוני היושב ראש, לגבי הנתון שניתן כאן, הוא מטעה.
טלב אלסאנע: אם האחוז שציינתם זה 6.1%, זה בכל הרמות, במקצועי והאקדמי או בתפקידים השוליים הזוטרים?
הניה מרקוביץ: הדגש בגיוס הוא בדרך כלל לתפקידים אקדמאים עם אופק קידום בשירות המדינה, למשרות מטה בשירות המדינה בכל משרדי הממשלה.
הניה מרקוביץ: יש לעובדים האלה בעיה קשה מאוד להגיע לירושלים ואנחנו עוזרים להם גם בשכר דירה, שאין לזה אח ורע.
הניה מרקוביץ: אנחנו עוזרים להם בנסיעות הביתה פעם בשבוע.
הניה מרקוביץ: נעשה מבצע מיוחד לגייס אותם דווקא למשרות המטה שמשפיעות בתוך שירות המדינה.
הניה מרקוביץ: כמובן שאי אפשר רק.
הניה מרקוביץ: אם צריך פקידי קבלת קהל לתגבר את מערך קבלת הקהל במשרד הפנים בבאר שבע, מגייסים עובדים גם לרמה של קבלת הקהל בבאר שבע.
הניה מרקוביץ: אבל העובדים מפוזרים על פני כל הדרגות בשירות המדינה.
טלב אלסאנע: שאלה אחרונה: לגבי המבחנים - מי מפקח על המבחנים, מי מכין אותם?
טלב אלסאנע: כי אתם, בנציבות, כוח האדם שלכם מוגבל והיכולות לפקח ולדעת איזו מידת התאמה יש למבחנים מאוד מוגבלת.
יעקב ברגר: נכון לעכשיו אנחנו עושים את זה עם מעט אנשים.
יעקב ברגר: אנחנו נמצאים כרגע ב - -
טלב אלסאנע: איך זה יכול להיות תואם כשיש לכם בסך הכל 4 עובדים?
יעקב ברגר: לא, יש לנו 14 איש שעוסקים בנושא של מבחנים.
טלב אלסאנע: כמה מהם ערבים?
יעקב ברגר: אין שם אף ערבי.
טלב אלסאנע: אז איך המבחן מותאם לציבור הערבי אם בוועדה שמכינה את המבחנים אין אף אחד מהציבור הערבי?
הניה מרקוביץ: אנחנו נותנים מקדם בבחינה.
טלב אלסאנע: למה המשחקים האלה?
טלב אלסאנע: זה מוזר...
טלב אלסאנע: הדבר תמוה ומעוות ובלתי מתקבל על הדעת.
זבולון אורלב: מאחר ואני חושב שאתם צודקים, אני גם חושב שענין ההתאמה צריך שייעשה גם עם אנשים מאותו מגזר, לפחות יש לשמוע את עצתם ולעבור בקרה.
זבולון אורלב: הענין של מקדם הוא גם ענין מקצועי, אבל אני חושב שזה ראוי מאוד להתייעצות מקצועית.
נציב שירות המדינה שמואל הולנדר: אני מסכים להערה הזאת.
רוני פלוך: אני קצת מתפלא שההתערבות היחידה של חבר הכנסת גפני זה בשביל שאני אדבר כי הייתי בטוח שהוא ידבר ויגיד: איפה הנתונים של הציבור החרדי?
משה גפני: תכף נדבר על הענין הזה.
משה גפני: זה לא התפקיד שלהם כי אין חוק כזה.
משה גפני: אתה צודק, זאת שאלה נכונה אבל יו"ר הוועדה מבין שאנחנו מחכים עם זה.
הניה מרקוביץ: סליחה, נושא הנשים לא הוצג.
זבולון אורלב: אני מציע שידברו קודם חברי הכנסת.
זבולון אורלב: בבקשה, חבר הכנסת אלדד.
אריה אלדד: גם אם ברמת הסיסמא והעיקרון - -
לימור לבנת: ברשות
לימור לבנת: כם, חשוב לשמוע קודם את הנתונים.
לימור לבנת: אני לא יודעת מה להגיד לפני שאני שומעת נתונים.
טלילה שחל-רוזנפלד: הבאנו מצגת מתומצתת לגבי הנשים.
טלילה שחל-רוזנפלד: כמובן, כפי שאמר מר ברגר נוכל להגיש לכם נתונים יותר מדויקים.
טלילה שחל-רוזנפלד: אני ממונה על קידום ושילוב נשים בשירות המדינה.
טלילה שחל-רוזנפלד: אגש לנתונים - -
לימור לבנת: את ממונה בנציבות?
טלילה שחל-רוזנפלד: כן, אני מנהלת האגף ובנוסף לאגף שלנו יש ממונות על מעמד האישה.
טלילה שחל-רוזנפלד: יש ממונה בכל משרד ממשלתי, בכל יחידת סמך, שמטפלת בכל הנושא - -
יעקב ברגר: בנוסף על התפקיד הרגיל.
טלילה שחל-רוזנפלד: (מצגת שקפים) נתחיל עם הנתונים:
טלילה שחל-רוזנפלד: אנחנו בודקים את הייצוג בדרגות הגבוהות ביותר כי בניגוד למצב עם האוכלוסיות שדיברנו עליהן קודם, נשים מיוצגות יפה מאוד בשירות המדינה.
טלילה שחל-רוזנפלד: 65% משירות המדינה הן נשים.
טלילה שחל-רוזנפלד: המטרה שלנו היא שיגיעו לדרגות הכי בכירות.
טלילה שחל-רוזנפלד: כשאנחנו מדברים על 4 הדרגות הבכירות, אנחנו מדברים על דרגות של מנכ"לים והמקבילים, משנים למנכ"לים, ראשי אגפים בכירים וגם מנהלי אגפים ומנהלי תחום בכירים.
טלילה שחל-רוזנפלד: זה דרגות מאוד גבוהות.
חנא סוייד: סליחה, הגרף לא מראה מה שאת אומרת.
חנא סוייד: את דיברת על 65% נשים.
טלילה שחל-רוזנפלד: 65% נשים בכלל.
טלילה שחל-רוזנפלד: פה מדובר על 4 דרגות עליונות.
טלילה שחל-רוזנפלד: בדרגות הגבוהות אנחנו יכולים לראות שיש שיפור הדרגתי, אמנם שמתקדם לאיטו אבל אפשר לראות שמשנת 97 ועד סוף שנת 2006 יש לנו התקדמות מ-37% ל-45% בדרגות הגבוהות.
זבולון אורלב: זה לא קידום דרמטי.
יעקב ברגר: בעינינו זה קידום יפה.
טלילה שחל-רוזנפלד: ב-3 הדרגות העליונות הגענו ל-43% ייצוג.
טלילה שחל-רוזנפלד: אנחנו יודעים ששירות המדינה מתחלק לדירוגים אז אתן לגבי כמה דירוגים ספציפיים.
טלילה שחל-רוזנפלד: בשקף הבא אפשר לראות את דירוג המח"ר, האקדמאים.
טלילה שחל-רוזנפלד: כאן המצב קצת פחות טוב.
טלילה שחל-רוזנפלד: עדין יש לנו הסתברות.
טלילה שחל-רוזנפלד: דרגות 1-3 הן הדרגות הגבוהות.
טלילה שחל-רוזנפלד: אפשר לראות שיש התקדמות הדרגתית.
טלילה שחל-רוזנפלד: עד כה הגענו - -
זבולון אורלב: אני רוצה להגיד לך שאני מבולבל לגמרי.
זבולון אורלב: זה הכל נשים.
טלילה שחל-רוזנפלד: כאן אנחנו מדברים על אחוז ייצוג של נשים בדרגות הגבוהות.
טלילה שחל-רוזנפלד: 1-3 זה 3 הדרגות הגבוהות, 1-4 הן 4 הדרגות הגבוהות וכולי.
טלילה שחל-רוזנפלד: אפשר לראות שגם כאן
טלילה שחל-רוזנפלד: יש התקדמות הדרגתית אבל יש לנו עוד הרבה מה לעבוד כי אנחנו מדברים על 50% נשים בדירוג המח"ר ובינתיים הגענו ל-24%, אם כי אנחנו עובדים על זה.
משה גפני: זאת אומרת, יש יותר נשים באחוזים בדרגות הגבוהות ופחות - -
טלילה שחל-רוזנפלד: בדרגות הגבוהות יש כרגע 24% נשים והגרף התחתון מדבר על 3 הדרגות הגבוהות.
טלילה שחל-רוזנפלד: 4 הדרגות הגבוהות זה 28%.
טלילה שחל-רוזנפלד: זה הגרף לגבי האקדמאים.
זבולון אורלב: בתפקידים הגבוהים היו אחוזים יותר גבוהים.
יעקב ברגר: אנחנו לא הסתפקנו ב-4 רמות - -
משה גפני: פה זה רק המח"ר.
חנא סוייד: תוכלי להגיד כמה מלים על נשים ערביות, אם יש פילוח כזה.
טלילה שחל-רוזנפלד: אין לי כאן נתונים.
הניה מרקוביץ: יש לנו רק כמויות על נשים ערביות בכלל בשירות המדינה ולא לפי דרגות.
טלילה שחל-רוזנפלד: אנחנו ממשיכים הלאה.
טלילה שחל-רוזנפלד: יש את הדירוג המינהלי.
טלילה שחל-רוזנפלד: יש דירוגים שמצב הנשים הרבה יותר טוב וזה המצב - - .
טלילה שחל-רוזנפלד: בדירוג המשפטנים - -
זבולון אורלב: זה כולל את בית המשפט העליון?
טלילה שחל-רוזנפלד: לא.
טלילה שחל-רוזנפלד: בדירוג משפטנים אפשר לראות שהייצוג של נשים הרבה יותר טוב.
טלילה שחל-רוזנפלד: אנחנו מדברים על 59% ו-62% בדרגות העליונות.
זבולון אורלב: מי זה מנהל המעמד לקידום הגבר במשרד המשפטים?
משה גפני: מה זה הצהוב והתכלת?
טלילה שחל-רוזנפלד: אלה הדרגות היותר נמוכות.
משה גפני: מי למשל נמצא בדרגות האלה?
יעקב ברגר: למשל, מנהלי אגפים, מנהלי מחלקות, מנהלי מדורים.
יעקב ברגר: דרגות הביניים.
משה גפני: אני לא מכיר במשרדי הממשלה יועץ משפטי גבר.
יעקב ברגר: יש, אפילו ברבנות הוא גבר.
יעקב ברגר: במשרד התמ"ת הוא גבר, במשרד לביטחון פנים הוא גבר.
יעקב ברגר: יש גברים.
יעקב ברגר: ..
משה גפני: אני אומר שבסך הכל הכללי המשפטנים הן נשים.
לימור לבנת: מה אתה מודאג?
לימור לבנת: הנשים החרדיות עובדות בכלל?
לימור לבנת: ממה אתה מודאג?
משה גפני: עד לרגע זה לא השמעתי את המילה "חרדים".
משה גפני: אתן לך את הרשימה של המשפטניות החרדיות, שיכולות עד מחר לדרוש עבודה ולא יקבלו.
משה גפני: אתן לך את הרשימה ותטפלי בהן, בסדר?
משה גפני: לא דיברתי על החרדים.
משה גפני: החרדים זה בכלל שבט פראי באפריקה ויש אפליה שאין כדוגמתה אלא שזה בכלל לא עומד לדיון.
טלילה שחל-רוזנפלד: נעבור לנושא של משרדים.
טלילה שחל-רוזנפלד: אנחנו מציגים פה את התמונה של נשים - -
לימור לבנת: שאלת ביניים: יש לכם נתונים גם לגבי השוואת שכר בין נשים לגברים באותם תפקידים בשירות הציבורי?
לימור לבנת: בשירות המדינה?
חנא סוייד: אם יש הבדלי שכר זה מאוד נפוץ שיש ארגונים - -
נציב שירות המדינה שמואל הולנדר: בשירות המדינה אין שום הבדל.
נציב שירות המדינה שמואל הולנדר: ההבדל יכול להיות אם הגבר עובד שעות נוספות רבות יותר...
לימור לבנת: אני חולקת על מה שאמרת, אדוני הנציב.
לימור לבנת: אני רוצה לדעת אם יש הבדל באותם תפקידים בין נשים לגברים בסך התנאים והשכר שמקבלים נשים וגברים באותם תפקידים בשירות המדינה.
יעקב ברגר: אין לנו נתון כזה.
יעקב ברגר: את הנתונים האלה אפשר לבקש מהממונה על השכר להציג אותם אבל אין הבדל בין שכר בסיסי - -
חנא סוייד: ההבדלים האלה קיימים.
זבולון אורלב: אנחנו נבקש באמצעות הוועדה את הנתון ונספק אותו לכולם.
לימור לבנת: ברשותך, אדוני היושב ראש, אני בטוחה ויודעת שברמת הדירוג, הדירוג הוא אחיד.
לימור לבנת: הרי ברור לחלוטין שלא כתוב אישה או גבר בדירוג עצמו.
לימור לבנת: אבל בכל זאת, אני חושבת שיש בעיית אי שוויון והייתי רוצה לקבל את הנתונים לגבי סך כל התנאים.
לימור לבנת: אני אינני בטוחה שיש לממונה על השכר נתונים כאלה על התנאים בפועל.
זבולון אורלב: ודאי שיש לו.
יעקב ברגר: אין שום בעיה לתת.
לימור לבנת: אני מבקשת ממנהלת הרשות למעמד האישה, אם יש בידכם להשכיל אותנו גם אם לא ברמת הנתונים אלא ברמת הידע או הידיעה שלכם מה קורה, אני חושבת שנשמח לשמוע אתכן.
מרית דנון: בפעם האחרונה שדנו בוועדה לקידום מעמד האישה בנושא הזה היו פערים והם נבעו מהנושא של שעות נוספות, שנשים עובדות פחות ומכך שנשים עובדות יותר משרות של חלקיות משרה.
לימור לבנת: זה ענין אחר.
לימור לבנת: גם לגבי ניידות ורכב?
לימור לבנת: כדאי לדעת את זה.
זבולון אורלב: יש כאן מי שלא שם לב, שהמשרדים בצהוב הם המשרדים עם אחוז הנשים הנמוך בשלושת הדרגות הגבוהות.
זבולון אורלב: הכתום זה אחוז הנשים הסמוך ב-15% ב-3 הדרגות העליונות.
זבולון אורלב: כלומר, בתחבורה, תשתיות ותיירות וביטחון פנים, שיחסית - -
יעקב ברגר: זו תורת המספרים הקטנים.
יעקב ברגר: אם אישה אחת יורדת במצבה, זה מאוד משפיע על הענין הזה, אבל אנחנו לא מסתירים שום נתון.
לימור לבנת: במשרד החינוך ב-2004, במשרות הבכירות אפשר לראות שיש כאן - -
אריה אלדד: אני מבקש להשאיר את השקף הזה כי הוא מדגים לדעתי את האבסורדים המוחלטים שאליהם הגענו מתוך שאיפה לעיקרון שאנחנו לא חולקים עליו, של צורך לייצוג הולם.
אריה אלדד: מהו ייצוג הולם ומהו מגזר ומהו מיעוט ומה היעד שלנו?
אריה אלדד: האם אנחנו אומרים שייצוג הולם זה אומר מקביל לאחוז באוכלוסייה?
אריה אלדד: זה נחשב ייצוג הולם?
אריה אלדד: אם זה ייצוג הולם אז באמת כל אלה שבכתום ובצהוב צריכים להגיע ל-50%, וכל אלה שהם ב-70% צריכים לפטר נשים.
אריה אלדד: מה היעד שלנו?
אריה אלדד: מה אנחנו אומרים בזה שאנחנו רוצים ייצוג הולם?
אריה אלדד: אני חושב שהגענו לאבסורד מוחלט מתוך השאיפה לייצוג הולם, ומעבר לרמת הסיסמא לא נתנו לעצמנו דין וחשבון, ולא קבענו הגדרות של יעדים שחותכים את השירות, שחותכים את המשרד, שחותכים בכל מקום, כי אם זה העיקרון המוביל אנחנו רוצים 50% ייצוג נשים אקדמאיות, חרדיות, ערביות, פרוטסטנטיות, רפורמיות, אז אנחנו רוצים שזה יחתוך את כל המשרדים.
אריה אלדד: ובכל מקום שמשרדים חרגו, צריך לפטר כי למה נגרע חלקם של הגברים?
אריה אלדד: הגענו לאבסורד מוחלט בענין הזה.
אריה אלדד: מהו מגזר ומהו מיעוט?
אריה אלדד: אז בכל מקום שכבר חטפו בדרך של חקיקה וקבעו ייצוג הולם למגזר כזה או אחר, לאנשים עם מוגבלות, לערבים, לאתיופים, שם מטפלים בזה.
אריה אלדד: אבל מי קבע מה עם המיעוטים והמגזרים האחרים?
אריה אלדד: חבר הכנסת גפני ידבר על ייצוג חרדים.
אריה אלדד: - -
משה גפני: זה לא יעזור לי.
אריה אלדד: - - בוגרי ישיבות חרדיות גבוהות וסתם חרדים של זכו ללמוד בישיבה.
אריה אלדד: מגיע ייצוג גם לחרדים האקדמאים, אלה שלמדו בישיבה גבוהה וגם לכאלה שלא זכו ללמוד.
אריה אלדד: אני לא מבין למה אנחנו רוצים להגיע.
אריה אלדד: אבא שלי כתב לפי 40 שנה מאמר, אני זוכר את הכותרת, אנחנו דורשים שר גליצייאנר, כי להבנתו בממשלה באותו זמן לא היה שר גליצייאנר או על פי שיעורם באוכלוסייה.
לימור לבנת: דווקא שרים גליצייאנרים היו הרבה אז.
לימור לבנת: לא היו דווקא ספרדים ומזרחיים.
זבולון אורלב: רק מפני שיש פה פרוטוקול, אני מונע מעצמי להעיר הערה.
אריה אלדד: נדמה לי שלפני שאנחנו דורשים ממבקר המדינה לבדוק את שאלת הייצוג, אנחנו צריכים להיות מיושרים על הגדרות.
אריה אלדד: מהו מגזר, מהו מיעוט, מהם היעדים שאנחנו רוצים להגיע, אחרת נקבל תשובות לפי השאלה שנשאל.
אריה אלדד: ובאמת, אם ימצא מצב שבו אין דרישה לעידוד של חרדים, אז לא נקבל תשובה על חרדים.
אריה אלדד: האם ערבים זה כולל את הבדואים או לא כולל, האם אנחנו רוצים ייצוג לעדות דתיות שונות?
אריה אלדד: אז מה יגרע חלקם של הנוצרים הפרובוסלאבים לעומת הפרוטסטנטים?
אריה אלדד: גם הם ידרשו ייצוג הולם.
אריה אלדד: אנחנו בבעיה אמיתית בסעיף ההגדרות והיעדים.
אריה אלדד: ולכן, לפני שאני דורש לבדוק את המצב הנוכחי אני רוצה לקבוע לו כלי מידה.
אריה אלדד: יכול להיות שצריך להטיל על נציבות שירות המדינה לפתח מודל, לדון בו ואולי להגיע לחקיקה חותכת, כללית, לא רק לגבי אותם מגזרים שהיו להם לובינג או שתדלנים בכנסת וקידמו את ענייניהם ולא קידמו עניינים אחרים.
זבולון אורלב: אני חושב שאמרת דברים מעניינים, שאני מודה שלא חשבתי עליהם קודם.
זבולון אורלב: זו בעיה לבקש ממישהו חוות דעת כשאין לך סרגל שבו אתה יכול לבדוק את הדברים.
זבולון אורלב: אני מסכים שיש פה הערה חשובה מאוד.
טלב אלסאנע: אדוני היושב ראש, אני חושב שלא היתה בעיה אלמלא המציאות הקשה שעיקרון השוויון שדיברו עליו, לא מימשו אותו והוא לא קיים.
טלב אלסאנע: אילו מלכתחילה בכל משרד ממשלתי נקטו ונהגו לקלוט מועמדים על פי הכישורים שלהם, אם זה יהודים או ערבים, אם זה נשים או גברים וכולי, לא היתה בעיה.
טלב אלסאנע: הבעיה נוצרה עקב חוסר האיזון והעוול והקיפוח שיש.
טלב אלסאנע: לכן, יש את הניסיונות היום ליצור את האיזון והצדק, וברגע שמשרדי הממשלה יפנימו שצריך לאמץ מדיניות אחרת, זה לא - - אבל דיונים יתקיימו ונצרך חוקים כי את האיזון בין השיקולים הפוליטיים לקלוט כאלה או אחרים ולהטיב עם קבוצה מסוימת על חשבון אחרת, זה תמיד יהיה.
טלב אלסאנע: התחרות בין חזקים וחלשים, חוקים באים לאזן בין הכוחנות השלטונית הקיימת ותמיד יהיה צורך בהתערבות מחוקק.
טלב אלסאנע: הוועדה לביקורת המדינה תמיד תהיה לה הסיבה לקיים דיון בנושא הזה.
טלב אלסאנע: אנחנו רואים שחוד החנית זה הנציבות.
טלב אלסאנע: אם הנציבות עצמה לא מהווה מודל חיקוי, יש בעיה.
טלב אלסאנע: מי שאמור לאכוף את החוק לא אוכף על עצמו, איך הוא יכול לבוא לגורמים האחרים ולדרוש מהם?
טלב אלסאנע: לכן, הנציבות, בראש וראשונה, צריכה לאמץ מדיניות אחרת.
טלב אלסאנע: היא צריכה להיות מודל חיקוי, היא צריכה להגיד למשרדים אחרים: תסתכלו, תלמדו מאתנו איך עושים את זה.
טלב אלסאנע: אם במקום 180 יכלו להסתפק ב-140...
טלב אלסאנע: זה לא ענין שלא יכולים, אין דבר כזה.
טלב אלסאנע: או שלא רוצים או שיש שיקולים אחרים.
טלב אלסאנע: אין דבר כזה "לא יכולים".
טלב אלסאנע: ההיגיון, מקומו נפקד בהרבה דברים.
טלב אלסאנע: הוועדה, שאני מודה על הודעת הנציב לשנות אותה, זה מובן מאליו.
טלב אלסאנע: אני יכול שאקדמאים, מרצים, פרופסורים ערבים יכינו בחינות למועמדים אשכנזים או חרדים?
טלב אלסאנע: זה מבחנים תלויי תרבות.
טלב אלסאנע: חשוב שהצדק לא רק יעשה אלא יראה.
טלב אלסאנע: ועדה שאין בה ייצוג, הצדק לא נעשה וגם לא נראה.
טלב אלסאנע: הייתי רוצה שיבוא זמן שאחראי על הסוגיה עצמה, קליטת אקדמאים, יהיה ערבי בעצמו.
טלב אלסאנע: הוא ידאג לזה, הוא מאמין בזה, הוא רוצה על זה, הוא חושב על זה, הוא נושם את זה.
טלב אלסאנע: זה דברים בסיסיים, זה הכלים.
טלב אלסאנע: צריך לשנות את כללי המשחק כדי להגיע ליעד, למטרה.
טלב אלסאנע: בכללים הקיימים נהיה תמיד עם פיגור בין המצוי לרצוי.
חנא סוייד: ראשית, אני רוצה להדגיש את העיקרון של "נאה דורש נאה מקיים".
חנא סוייד: אני חושב שאם הנציבות לא תראה דוגמה שהיא אכן מקיימת ונצמדת לענין של ייצוג הולם, אני חושב שלא יהיה לה כוח והשפעה ערכית לדרוש את הענין של ייצוג הולם במשרדי ממשלה אחרים.
חנא סוייד: אני חושב שזה נושא שצריך להתמודד אתו.
חנא סוייד: אני רוצה להדגיש את הענין בעיקר בנושא של ייצוג האוכלוסייה הערבית – הייצוג ההולם.
חנא סוייד: הייצוג ההולם הוא לא רק מספרים וסטטיסטיקה.
חנא סוייד: זה יצירת אמון ואינטגרציה.
חנא סוייד: בנושא של המיעוט הערבי, הערך המוסף של הייצוג ההולם זה לדבר על בעיה קיימת, בעיה של חוסר אמון והתרחקות ושל דיס-אינטגרציה של האוכלוסייה הערבית במערכת של המדינה, ולזה יש השלכות מרחיקות לכת על מערכת היחסים ועל ההשתלבות של האוכלוסייה הערבית במדינה.
חנא סוייד: אני רואה חובה, ואני חושב שחבר הכנסת אלדד קלע ודיבר על נקודה מאוד חשובה.
חנא סוייד: אני חשוב שהריבוי של הגדרת סוגי מגזרים שונים בהרבה מקרים באה לתת תשובה שמדברים על ייצוג הולם.
חנא סוייד: נגיד שיש הסכמה שיש מיעוט שהוא אוכלוסייה ערבית עם מאפיינים רבים, שהם שונים מהרוב, הרבה יותר מכל קבוצה אחרת.
חנא סוייד: אז כשדורשים ייצוג הולם לאוכלוסייה הערבית אומרים שיש גם את אלה ואלה ואלה.
חנא סוייד: ולכן, מתחילים להמציא כל מיני "סוגים" של מיעוטים אחרים שצריך לדאוג להם לייצוג ההולם ולכן, זה יוצר בעייתיות.
אריה אלדד: ממש לא לקנטר.
אריה אלדד: תשמע את חבר הכנסת גפני.
חנא סוייד: לא המילה לקנטר, אני מסכים.
חנא סוייד: כאילו להקהות את החדות של הטענה של ייצוג הולם של האוכלוסייה הערבית אז אומרים: בסדר, אתם לא לבד, יש עוד אחרים ומתחילים להעצים את ההבדל בין קבוצות מיעוט, אבל אם ניקח את הענין של נשים זה לא מיעוט מספרי.
חנא סוייד: זה מיעוט - -
לימור לבנת: זה מיעוט סוציולוגי.
חנא סוייד: לכן, העיקרון שצריך לנקוט בו בענין הזה צריך להגדיר מהם מיעוטים ובענין הגיוס, בענין ההעסקה, צריך כל הזמן לדאוג לכך שכל גיוס נוסף, כל עובד נוסף לכל משרד צריך לקרב את האחוזים של המועסקים באותו תחום לקווים המנחים או המקובלים שדואגים ושמבטיחים שוויון לכל המיעוטים שמסכימים שאלה המיעוטים שצריך לקחת אותם בחשבון.