GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חיים הלפרין: אני רק אומר שבאופן כללי אור יהודה נמצאת במקום טוב יחסית, לצערנו, היא מתחת ל-5, כלומר מצבה לא כל-כך גרוע.
חיים הלפרין: יש שם בית-ספר אחד, שעל בסיסו אמור היה להיות איזה סוג של מפנה בישוב, והיתה החלטה נקודתית - - -
יעקב כהן: העיר כעיר לא זכאית?
זבולון אורלב: חבר הכנסת כהן, מר חיים הלפרין אומר שאור יהודה כעיר איננה זכאית למפעל פנימיות יום, למעט מוסד חינוך אחד.
יעקב כהן: אולי לא מדובר על פנימיות יום אלא על תמיכה אחרת, אני רוצה לדייק בדברי.
חיים הלפרין: הקריטריונים הם קודם כול 5 ומעלה במדד היישובי.
חיים הלפרין: מעבר לזה, גם ישובים שהמדד שלהם נמוך מ-5, כלומר שמצבם טוב יחסית, אם בתוכם יש בית-ספר – בגנים זה בעייתי כי שם אין מדד נקודתי לגן, אבל אם נמצא בית-ספר שמדד שטראוס שלו 7.5 ומעלה, כלומר מצבו רע למדי, גם הוא זכאי לקבל מיל"ת.
חיים הלפרין: לכן יש ערים שהן כביכול במצב נפלא, אולם בתי-ספר מסוימים בתוכן זכאים למיל"ת, כמובן בתנאי שהרשות המקומית נותנת את חלקה.
זבולון אורלב: רשימת הישובים של מדד שטראוס נמצאת באתר משרד החינוך?
זבולון אורלב: כל רשת, כל מנהל בית-ספר, כל ועד הורים יכול להיכנס לאתר האינטרנט ולראות את מצבו?
זבולון אורלב: אני מבין שזה מדד ישובי ולא מדד בית-ספרי.
חיים הלפרין: במקומות שהישובים מתחת ל-5 אנחנו בודקים האם יש בית-ספר שנמצא מעל 7.5 במדד שטראוס, וגם הוא זכאי.
חיים הלפרין: בתל-אביב למשל יש בתי-ספר שמצבם גרוע מאוד, בדרום העיר.
זבולון אורלב: האם הרשימה של מדד שטראוס לפי בתי-ספר מצויה אף היא באתר האינטרנט של המשרד?
חיים הלפרין: אני לא יודע להגיד.
חיים הלפרין: אני סבור שלא.
זבולון אורלב: איך אפשר לבדוק אם המשרד אכן מחלק את זה בצורה ראויה?
זבולון אורלב: אם ועד הורים, מנהל בית-ספר או ראש עירייה רוצים לדעת את מדד בית-הספר, אם מגיע לו או לא מגיע לו, איפה יוכלו לקבל את המידע?
חיים הלפרין: אנחנו פונים לבתי-הספר.
זבולון אורלב: ואם הוא רוצה לבדוק את עצמו?
זבולון אורלב: כל עוד זה מדד ישובי - - -
יוסף הירש: זה מדד חדש?
חיים הלפרין: מדד שטראוס חדש יחסית.
יוסף סיון: בעת הביקורת לא שמענו על המדד הזה.
רונית תירוש: הוא נוצר בעת הכהונה של שרת החינוך הנוכחית.
פנינה בן שלום: זה בעקבות בג"ץ.
חיים הלפרין: במסגרת התיקונים באופני קביעת העדיפות נקבע מדד חדש.
זבולון אורלב: אני מבין שכל הקשור למדד הזה ברמה היישובית שקוף ומפורסם באתר.
זבולון אורלב: איך ראש עירייה, ועד הורים או חבר כנסת יוכל לוודא שזה מחולק כראוי על-פי קריטריונים?
זבולון אורלב: זה אחד הדברים הבסיסיים.
זבולון אורלב: מבקר המדינה אומר תמיד שהדברים יהיו שקופים ואז לאף אחד לא יהיו טענות.
חיים הלפרין: היועצת המשפטית אומרת לי שבית-ספר יוכל לבדוק.
שלומית עמיחי: אדוני היושב-ראש, אני לא בקיאה בעניין.
שלומית עמיחי: אם אין מניעה טכנית מהותית לפרסם את זה באתר האינטרנט אדאג שזה יפורסם.
עוזי ברלינסקי: אם יסתבר שכתוצאה מן הפרסום הזה ידורגו בתי-ספר, לא על-ידי המשרד אלא על-ידי העיתונות, כבתי-ספר נחותים לעומת אחרים זה יכול לגרום נזק לבתי-הספר, לתדמית של הילדים.
עוזי ברלינסקי: לכן צריך לשקול את זה בזהירות רבה מאוד.
זבולון אורלב: אפשר לקבוע שהאינפורמציה הזאת מסווגת ותהיה נגישות למנהל מחלקת החינוך בעירייה או למנהל בית-הספר ולמפקח.
עוזי ברלינסקי: אבל כאן דובר על דבר אחר, על פרסום באינטרנט, ומכך צריך להיזהר מאוד.
שלומית עמיחי: אבדוק את הדברים.
שלומית עמיחי: אני מודה לך מאוד על ההערה.
שלומית עמיחי: אני רוצה לבדוק את ההשלכות.
שלומית עמיחי: בהחלט צריך למצוא דרך שמי שרוצה לדעת יוכל לדעת ושהמדדים יהיו שקופים.
עוזי ברלינסקי: תוך שמירה על מה שדיברנו כאן.
זבולון אורלב: אני מבקש להציע שגם אם בשל סיבות כאלה או אחרת – ואני ער לדברים שאמר מר ברלינסקי – אי אפשר לפרסם את שמות בתי-הספר בשל השלכות כאלה או אחרות, אפשר לפרסם את הקריטריונים שלפיהם בונים את המדד כך שגם ועד הורים או ישוב יוכל לבדוק את עצמו.
חיים הלפרין: זה מפורסם.
זבולון אורלב: צריך למצוא לכך פתרון כדי למנוע לזות שפתיים, שהדברים יהיו שקופים ככל האפשר.
זבולון אורלב: אני מברך על הודעת מנכ"לית משרד החינוך, כמובן בהסתייגויות שנאמרו כאן.
יוסף הירש: אם הדברים מסתדרים, אנחנו רק מברכים על כך.
יוסף הירש: רציתי לספר לכם בסוגריים, אני כבר שנים רבות מאוד במשרד מבקר המדינה, ובמקום מסוים שם ערכתי ביקורת, כאשר אמרתי שפועלים בניגוד לנהלים מישהו אמר לי, ספק בהלצה: "אין דבר, נשנה את הנהלים".
יוסף הירש: על-פי הקריטריונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה שבדקנו במהלך הביקורת, לא הייתי מקל בזה ראש כי אולי משרד החינוך צריך לעשות בדק בית יסודי על מה שקרה ב-5-6 השנים האחרונות, גם אם עכשיו הדברים משתנים, ואני מקווה מאוד שלטובה.
יוסף הירש: למשל לקחנו ישוב כמו רחובות מול שדרות, כאשר רחובות נמצאת באשכול 7 בין הישובים על-פי הגדרת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ושדרות באשכול 3.
יוסף הירש: שתי הערים השתתפו בשיעור 35% בתקציב.
יוסף הירש: לכאורה זה לא כל-כך מתאים למה שמשרד החינוך הצהיר שברצונו לעשות.
יוסף הירש: אני חוזר ואומר, וזה לפי ממצאי הביקורת, יושב כאן מר ברלינסקי ולא ראיתי אף מילת הערה לגבי ראש הממשלה.
עוזי ברלינסקי: פשוט קיבלנו את התגובות באיחור, וזה יופיע עכשיו בהערות דוח 58ב'.
יוסף הירש: בכל אופן, בדוח שלנו בדרך כלל אנו כוללים את התגובות של המבוקרים, נותנים להם במה.
יוסף הירש: לפעמים אנחנו גם מסתייגים.
יוסף הירש: מה לעשות, זה דוח שלנו.
יוסף הירש: יש חפיפה, וגם חברת הכנסת תירוש שיושבת כאן אישרה לנו שיש חפיפה מסוימת בין שתי תוכניות של יום חינוך ארוך.
יוסף הירש: וכאשר יש חפיפה באותו ישוב מה עושים?
יוסף הירש: מאריכים את יום הלימודים.
יוסף הירש: לכאורה על-פי החוק זה צריך לפעול עד השעה 4 אחר הצהרים, אך יש מקומות שזה פועל עד השעה 6 או 7 בערב.
יוסף הירש: אינני יודע אם רצוי שילדים קטנים יישארו עד שעה 7 בערב בבית-הספר, או שתהיה כפילות וחפיפה בין שתי תוכניות.
זבולון אורלב: לעניין השתתפות ההורים – אינני יודע אם זה כך, אבל אם הנושא שאנחנו מדברים בו קשור גם לחוק ההזנה - - -
מיכאל חן: הוא לא קשור לחוק ההזנה.
זבולון אורלב: השתתפות ההורים בפנימיית יום מנותקת לגמרי מכל הסוגייה של חוק ההזנה?
זבולון אורלב: כי בחוק ההזנה עשו דיפרנציאציה בהשתתפות ההורים.
זבולון אורלב: ככל שהסיווג של הרשות המקומית נמוך יותר כך השתתפות ההורים נמוכה יותר.
זבולון אורלב: נדמה לי שהסכום הנמוך ביותר הוא חצי שקל ליום.
זבולון אורלב: נלחמתי שגם זה לא יהיה, ולא הצלחתי, לכן הצבעתי נגד.
זבולון אורלב: בעבר הם היו פטורים לגמרי ורק בשנה שעברה או לפני שנתיים הוסיפו שם חצי שקל, שעבור משפחה מסתכמת ב-15 שקלים לחודש עבור ילד אחד, ועבור 4 ילדים 60 שקלים.
זבולון אורלב: בשנה זה הוצאה של 500 שקלים, זאת מתחילה כבר להיות הוצאה מכובדת.
זבולון אורלב: אבל לא נחזור לעניין הזה.
זבולון אורלב: למה בתוכנית פנימיות יום לא לומדים מהזנת ילדים ולא קובעים גם בה השתתפות הורים דיפרנציאלית לפי רמת הישובים?
זבולון אורלב: למה ילד בשדרות צריך לשלם כמו הילד ברחובות אם הפער במצב הסוציו-אקונומי של הרשות הוא בין 3 ל-7?
חיים הלפרין: זה לא כך, כלומר גם היום על בסיס המכרז החדש הרשויות המקומיות משתתפות בהתאם למקומן באשכולות הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
חיים הלפרין: רשות מקומית במצב קשה משתתפת בשיעור נמוך יותר מאשר רשות במצב טוב.
זבולון אורלב: וההורים?
חיים הלפרין: ההורים משתתפים בהתאם לרשות המקומית, כלומר אם הרשות המקומית משתתפת ב-25% אז ההורים משלמים עד 10% מתוך זה, ואם הרשות המקומית משתתפת ב-40% אז ההורים משלמים עד 20% מתוך זה.
חיים הלפרין: יש קשר בין מקומה של הרשות המקומית ובין מקומם של ההורים בתוך הרשות.
זבולון אורלב: כלומר גם כאן, ככל שמצב הרשות המקומית גרוע יותר כך גם השתתפות ההורים קטֵנה.
קריאה: כך נקבע במכרז.
שלומית עמיחי: מר יוסף הירש ממשרד מבקר המדינה אמר שהם לא עשו עכשיו מעקב, אז הוא רק העלה את הסוגייה.
זבולון אורלב: קודם כול אומרים למשרד מבקר המדינה שגם זה בא על תיקונו.
זבולון אורלב: הערת עוד הערה, ואתם יכולים לענות, למה יש שתי תוכניות חופפות, כלומר במקומות מסוימים פועל רק יום חינוך ארוך, ובמקומות מסוימים פועל רק פנימיות יום, ובמקומות מסוימים פועלים גם יום חינוך ארוך וגם פנימיות יום.
זבולון אורלב: האם לזה התכוון המשורר, שילדים יישארו בבית-הספר עד 6-7 בערב?
זבולון אורלב: אני יודע את התשובה, אבל שמשרד החינוך יענה.
חיים הלפרין: בראשית דברי אמרתי, שכחלק מן השינויים הפרדנו לחלוטין בין יום חינוך ארוך ובין מיל"ת כדי שלא יהיו תוכניות חופפות.
זבולון אורלב: כלומר היום לא מופעלות שתי התוכניות באותו בית-ספר?
חיים הלפרין: בבית-ספר שפועל בו יום חינוך ארוך אין מיל"ת.
זבולון אורלב: מר יוסף הירש, באף דוח אחר שלך לא קיבלת תשובות כאלה.
זבולון אורלב: רשות הדיבור למר אלי אלאלוף, בבקשה.
אלי אלאלוף: אני מעריך מאוד את הביקורת שנעשתה, על העומק והרצינות, וגם כמכותבים ומוזמנים לדיון אני חייב לציין את שיתוף הפעולה הנפלא והענייני שהיה בינינו.
אלי אלאלוף: אני סבור שזה רק לכבוד לביקורת המדינה.
אלי אלאלוף: לא נכון שאסור לשלב שתי תוכניות.
אלי אלאלוף: יום חינוך ארוך הוא מסגרת כלל בית-ספרית, לעומת פנימיות יום שם מדובר בקבוצה ספציפית של 35-70 ילדים באותו בית-ספר, ילדים במצב קשה במיוחד.
אלי אלאלוף: אין שום סיבה, רק כדי להכניס סדר טכני הגיוני על הנייר, לא לטפל בילדים.
אלי אלאלוף: צריך לפעמים לטפל בילד לא רק עד 7 בערב, אלא מ-8 בבוקר ועד 8 בבוקר.
אלי אלאלוף: עובדה, יש מסגרות כאלה, ולצערי אין די מסגרות כאלה במדינה, ואנחנו יודעים עד כמה מתארך תור הילדים לפנימיות.
אלי אלאלוף: אדוני היושב-ראש, עם הרקע האישי שלך אתה יכול רק לחזק את דברי.
אלי אלאלוף: אני סבור שהרציונליזציה הטכנית הזאת היא בניגוד מוחלט לגישה של סיפוק שירותי חינוך וחברה לאזרחי המדינה.
אלי אלאלוף: אני מבקש לציין, לצערי או לשמחתי, אנחנו היחידים שהיו בתוכנית מן היום הראשון ועד לימים אלה.
אלי אלאלוף: כל האנשים בתוך המערכות התחלפו ומתחלפים.
אלי אלאלוף: אנחנו היחידים ששומרים על רצף התוכניות הללו.
אלי אלאלוף: עברנו מספר מנכ"לים בשמחה, ומספר שרים בששון, וגם עובדים שונים, וכל פעם נאלצנו להתאים את עצמנו למערכות הפרסונליות, ולא מפני שההצעות היו מנוגדות, אלא כל אחד בא עם הרעיונות שלו.
אלי אלאלוף: תוכנית פנימיות יום נולדה לפני 13 שנה באגודה לקידום החינוך, במאה אחוז תקציב של הקרן, כדי לתת תשובות למצוקה קשה מאוד, בעיקר של העולים מרוסיה ומאתיופיה.
אלי אלאלוף: השתתפו בה אז 1,500 ילדים במימון מלא של הקרן.
אלי אלאלוף: לא חיפשנו לא מאצ'ינג ולא כלום.
אלי אלאלוף: הוכחת ההצלחה שהביאה התוכנית גרמה לכך שהמשרד ביקש להגדיל אותה ככל האפשר.
אלי אלאלוף: כאשר הקרן התחילה להפעיל את התוכנית באמצעות האגודה לקידום החינוך, בשיתוף פעולה מלא איתם ואפילו יותר ממצוין, דאגה לגייס כסף לפי החוזה שנחתם בין משרד החינוך לקרן, לצערי רק בשנת 2000.
אלי אלאלוף: כתוב בו במפורש: "משרד החינוך 50%, חלק קרן סאקט"א-רש"י 50%", ולצד זה כוכבית: "החלק הזה כולל רשויות מקומיות, רשתות חינוך, קרנות הורים וגופים נוספים".
אלי אלאלוף: אף פעם הקרן לא התחייבה להביא 50%, למרות שהקרן השקיעה עשרות מיליוני שקלים בתוכנית הזאת, כולל היום כאשר היא זכתה במכרז.
אלי אלאלוף: אני חייב לציין שהתוכנית הזאת כאשר היתה במצב "לא מסודר", במרכאות, הגיעה ל-72,000 ילדים, בעיקר בשנות האינתיפדה הקשות.
אלי אלאלוף: לצערי היום כאשר היא מעוגנת במכרז יש בה רק 33,000 ילדים.
אלי אלאלוף: כאן אני מדבר כאזרח.
אלי אלאלוף: כאשר התוכנית הזאת היתה מסודרת לא במכרז אלא בהתקשרות חוזית בין המשרד ובין הקרן, כולל תוספת של 11 ישובים של הטיפול הנקודתי, הגיעה ל-72,000 ילדים.
זבולון אורלב: למה מספר הילדים ירד לאחר המכרז ל-33,000?
אלי אלאלוף: מפני שעכשיו המנגנון שולט בפיתוח.
אלי אלאלוף: מר הירש ציין שבהתחלת השנה יצאנו לתוכנית עם רשימה מסוימת.
אלי אלאלוף: כאשר ראינו שיש ישובים או בתי-ספר שלא יכלו להשתלב, היינו זריזים מאוד והכנסנו בתי-ספר נוספים.
אלי אלאלוף: המשרד ביקש, הביקוש היה אדיר, וגם היום יש ביקוש אדיר.
אלי אלאלוף: לצערנו, ואת זה ציין חבר הכנסת ליצמן, וגם מבקר המדינה עלה על זה, ישובים במצב סוציו-אקונומי ובמצב כלכלי וניהולי קשה לא יכולים לעמוד היום במסגרת ההצעות המסודרות מאוד של התוכנית הזאת.
זבולון אורלב: למה לא יכולים?
אלי אלאלוף: משום שאין להם את ההשתתפות של 25%.
אלי אלאלוף: משרד הפנים אוסר עליהם לתת את זה.
יצחק וקנין: כי הם בגירעונות.
אלי אלאלוף: לפני המכרז היתה לנו גמישות, הקרן השתתפה.
זבולון אורלב: לפי המכרז אסור לך לשלם במקום הרשות המקומית?
אלי אלאלוף: בוודאי שאסור.
אלי אלאלוף: יושבת כאן יועצת משפטית שאסרה עלינו להיכנס לביתר עילית ולמודיעין עילית, בוודאי שלא.
אלי אלאלוף: היום הקרן מכספה בלבד משתתפת ביותר מ-10,000 מנות, או תוכניות, ביום לילדים כאלה על אף שזה לא בקריטריונים שנקבעו, למרות שזה הדבר הכי הגיוני.
עוזי ברלינסקי: זה לא מדויק.
אלי אלאלוף: אני חייב לציין שאף אחד, לא משרד החינוך ובוודאי לא אנחנו, כי אנחנו לא פרטנר בהגשת בקשות לפטור ממכרז למר נחמן רטנר, כפי שציינה גברת שלומית עמיחי, כתוב במפורש שיש תוכנית להוספת 42 בתי-ספר.
אלי אלאלוף: כתוב: סכום כולל 3.2 מיליון שקל, חלק המשרד 1.631 מיליון שקל, חלק הרשויות המקומיות 1.141 מיליון שקל, חלק קרן רש"י 489,000 שקל.
אלי אלאלוף: לא שיקרנו, אף אחד לא שיקר, אמרנו רק אמת, אבל לפעמים אמת כנראה לא מתפרשת כדבר צודק.
אלי אלאלוף: התוכנית הזאת צריכה להיות תוכנית חירום.
אלי אלאלוף: בית-ספר כמו זה באור יהודה, שהיום נמצא בבעיה קשה, לא צריך קריטריונים אלא חייבים לרוץ ולטפל בילדים.
אלי אלאלוף: על-פי הקריטריונים שקיימים היום אי אפשר לעשות את זה, לצערי.
אלי אלאלוף: הקרן חיפשה כל הזמן לבנות תוכנית שעלותה זולה מאוד, לא מבחינת הישגיה הלימודיים, וגם זה נבדק על-ידי מבקר המדינה, ולכן הלכנו לביצוע באמצעות מנגנונים קיימים ולא ניפחנו במנגנונים חדשים.
אלי אלאלוף: לכן פנינו לרשויות מקומיות, לכן פנינו לרשתות חינוך, ורק מי שלא יכלו במסגרות הקיימות שלהם נעזרו במנגנון שלנו.
אלי אלאלוף: כל המינהל, הארגון, הפיקוח ופיקוח המזון מהווה 3% בלבד בתוכנית הזאת.
אלי אלאלוף: יכולנו לנפח את המנגנונים.
אלי אלאלוף: כפי שאומר מר חיים הלפרין, חלק מבתי-הספר אמרו: מה פתאום?
אלי אלאלוף: אתם מוסיפים לנו עבודה.
אלי אלאלוף: בחלק מבתי-הספר המנהל שאל: אני לא מקבל פיצוי?
אלי אלאלוף: חברים, זאת תוכנית של ציונות אמיתית.
אלי אלאלוף: אנשים אימצו את התוכנית בלי לבזבז כסף נוסף.
אלי אלאלוף: זאת היתה דאגה מתמדת של הקרן.
אלי אלאלוף: לפני מספר ימים היתה לי הזכות לפגוש את הבוס הגדול, בן 94, שכל דאגתו לתרום את כל כספו למדינת ישראל.
אלי אלאלוף: אנחנו לא מחפשים שותפים לתרומות, אלא השותפים מחפשים אותנו.
אלי אלאלוף: הדבר הראשון ששאל אותי האיש: כמה ילדים אוכלים בזכות הפעילות שלנו?
אלי אלאלוף: הסברתי לו, הוא יודע את המספרים המדויקים.
אלי אלאלוף: היום מפעל ההזנה כולל רק 92,000 ילדים, למרות שיש תקציב ל-122,000 ילדים.
אלי אלאלוף: בתוכנית פנימיות יום, או מיל"ת בהגדרתה החדשה, נמצאים רק 33,000 ילדים, למרות שיש תקציב ל-42,000 ילדים.
אלי אלאלוף: הצרכים בשני הסעיפים הללו גדולים יותר, הרבה יותר.
אלי אלאלוף: הקרן מספקת מדי יום 200,000 מנות.
אלי אלאלוף: מאין ההפרש?
אלי אלאלוף: מפעילות ותקציב פרופר של הקרן.
אלי אלאלוף: אנחנו יודעים לגייס שותפים.
אלי אלאלוף: למה באופקים בבית-ספר אחד הילדים אוכלים ובבית-ספר שני של מעיין החינוך התורני הילדים לא אוכלים?
אלי אלאלוף: משום שבאחד ההורים הצליחו להתארגן, כאשר הרשות המקומית לא מסוגלת לתת גרוש אחד כוועדה קרואה, ובשני לא התארגן ולא קיבל.
אלי אלאלוף: זה לא ילד כן/ ילד לא, זה לא בית-ספר אחד כן והשני לא, אלא באותה משפחה, ילד בבית-ספר א' מקבל אוכל והילד השני לא והאמא לא יכולה לצאת לעבודה.
אלי אלאלוף: בביתר עילית ובמודיעין עילית מספר האימהות שיצאו לעבודה בזכות הפעילות שלנו בשנה שעברה אדיר, קשה לי לצטט את המספרים כי זה נראה לי בלתי אפשרי.
אלי אלאלוף: לצערי, השנה לא הצלחנו.
אלי אלאלוף: אפילו חבר הכנסת הרב פרוש התקשר אלי לפני זמן מה ואמר: תן רק לבנים ולא לבנות, אמרתי: גם את זה לא אעשה.
אלי אלאלוף: היום בביתר עילית ובמודיעין עילית, שנמצאים במצב סוציו-אקונומי הכי קשה, ואני לא צריך לדבר על כך, אני בוודאי לא בעד או נגד חלק מאוכלוסיית המדינה שלנו, חס ושלום, אבל תדעו שלא מספקים.
אלי אלאלוף: בשנה שעברה סיפקנו 100% בתקציבי הקרן בלבד כי חשבנו שיכול להיות בזכותכם תיקון בחוק, אך לא הצלחתם להכניס תיקון כזה, חברי הכנסת לא ניגשו אפילו לתקן את החוק.
זבולון אורלב: איזה תיקון בחוק?
אלי אלאלוף: שיאפשר כניסה לישובים במצב סוציו-אקונומי נמוך בלי כל הקריטריונים המטורפים שהכנסתם.
אלי אלאלוף: אי אפשר לגשת לישובים כאלה.
אלי אלאלוף: יושבת כאן עו"ד דורית מורג ואני מכבד אותה כיועצת משפטית.
זבולון אורלב: אתה מדבר על מפעל ההזנה או על פנימיות יום?
אלי אלאלוף: שניהם גם יחד.
זבולון אורלב: בהזנה עדיין יש רשויות מקומיות שלא נכללות היום?
אלי אלאלוף: כן, אם הן לא בחוק יום חינוך ארוך הן לא זכאיות.
זבולון אורלב: אמרת שיש תקציב ל-120,000 ילדים ואוכלים רק 92,000 ילדים.
אלי אלאלוף: ועוד איך.
אלי אלאלוף: למה הגיעו למספר הזה?
אלי אלאלוף: רק בזכות שבשבועיים האחרונים המגזר הערבי גמר את הרמדאן ויכולנו להוסיף עוד 20,000 ילדים, אבל עד לפני שבועיים קיבלו ארוחות רק 72,000 ילדים.
זבולון אורלב: מישהו יכול להציג שתי דוגמאות על רשויות שלא נכנסות לתוכנית ההזנה כי הרשויות המקומיות לא יכולות להשתתף בתקציב?
אלי אלאלוף: הרשימה ארוכה.
מיכאל חן: עיר הכרמל לא נכנסה להזנה, וכך גם אל בטוף ומעלה אדומים.
יצחק וקנין: גם באופקים חלק מבתי-הספר כלולים וחלק לא.
זבולון אורלב: מעלה אדומים לא נכנסה?
חיים הלפרין: שם הסיבות האחרות, יש להם הסדר אחר והם לא רוצים.
חיים הלפרין: במעלה אדומים נוח לראש העירייה שההורים יתארגנו בעצמם מבלי לערב אותו.
זבולון אורלב: במגזר הערבי אני יודע שיש בעיות קשות מאוד וצריכה להיות לכך התייחסות.
חיים הלפרין: היתה בעיה למשל בקריית מלאכי, שלא היתה כלולה עד שגברת שלומית עמיחי גיבתה אותנו.
זבולון אורלב: יש עדיין רשות מקומית יהודית שיש בה בעיה?
קריאה: באופקים למשל חלק מן התלמידים אוכלים וחלק לא אוכלים.
חיים הלפרין: באופקים הרשות המקומית לא מוכנה לממן את רשתות החינוך, ודרך אגב זה מותר לה על-פי החוק.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת שאל באופן מפורש ויקבל תשובה מפורשת.
אלי אלאלוף: לקרן אין שום רצון, אנחנו רצים לחפש סיוע לילדים מכספי הקרן ומכספי השותפים אם יש אפשרות לעשות כן, רק לא להפלות בין ילד לילד, את זה לא נאפשר.
אלי אלאלוף: לבעלי הבית שלנו מסורת יהודית של 140 שנה.
אלי אלאלוף: הסבא של היושב-ראש שלנו הקים את מקווה ישראל והיום אנחנו משקמים את מקווה ישראל, כפי שאנו בונים בירושלים, וכפי שאנו בונים פנימיות לבנות חרדיות בבאר-שבע, וכפי שאנו בונים פנימיות לילדים אחרים בארץ.
אלי אלאלוף: אין לנו שום מטרה, בוודאי לא במטרות הקרן, להפלות בין אדם לאדם בתוך המדינה הזאת.
אלי אלאלוף: מאה אחוז מכספי הקרן מיועדים רק לילדים.
זבולון אורלב: אני סבור שמשרד החינוך חייב עכשיו בכל זאת תשובה רצינית מאוד.
זבולון אורלב: באה הקרן ואומרת: בסופו של דבר המטרה היא רווחת הילדים.
זבולון אורלב: המדינה לא קמה בשביל ביקורת, והמדינה לא קמה בשביל חוקים.
זבולון אורלב: החוקים והביקורת הם מסגרות הכרחיות כדי שנוכל להתנהג כחברה ראויה, אבל אין אמצעים.
זבולון אורלב: בא מנהל הקרן ואומר: רבותי, תראו מה אתם עושים, אתם קובעים קריטריונים שפוגעים ברווחת התלמידים.
זבולון אורלב: לפני שהכנסתם אותי לסד הזה יכולנו להזין כך וכך ילדים, אחרי המכרז אנחנו יכולים לסייע להרבה פחות ילדים, זאת התוצאה.
זבולון אורלב: אחת משתי אפשרויות, או שהמכרז לא ראוי ולא נכון.
זבולון אורלב: אם מכרז צמצם את מספר הילדים הזכאים אז המכרז החטיא את מטרתו.
זבולון אורלב: מדוע אי אפשר לתקן אותו?
זבולון אורלב: הנתונים שנמסרים כאן
זבולון אורלב: – ואני מודה לך מאוד על הדברים הכנים שלך, זה מראה גם על אומץ לב ציבורי ואני מעריך מאוד את הדברים שאמרת – חושפים עכשיו בפני הוועדה בעיה חדשה, שאמנם הכול הולך לפי הספר, אבל הספר הזה מביא לתוצאות לא ראויות.
זבולון אורלב: אני סבור שלא צריך להשמיד את הספר, אלא צריך לכתוב ספר מסודר.
זבולון אורלב: אני מאלו שאומרים שעל-פי הנהלים ועל-פי החוק אפשר להשיג כל מטרה.
זבולון אורלב: מי שאומר אחרת, מטעה.
יעקב כהן: צריך רק רצון טוב.
זבולון אורלב: גברתי המנכ"לית, משהו כאן לא תקין.
זבולון אורלב: לפני שהוא דיבר חשבתי שסוף-סוף הוועדה לענייני ביקורת המדינה יכולה לסיים ישיבה אחת, אחרי שנה שאני אוכל כאן מרורים, עם דוגמה כיצד רושמים דוח וכיצד סעיף אחר סעיף המשרד תיקן את הדרוש תיקון, אבל מתברר שהתיקון בעייתי כי יצר מצב שעשרות אלפי ילדים לא אוכלים בגללו, חד וחלק.
מיכאל חן: דרך אגב, זה לא רק מזון, אלא תוכנית חינוכית.
זבולון אורלב: אני מקבל את התיקון, זה תיקון נכון מאוד.
זבולון אורלב: זה לא רק אוכל, אלא תוכנית חינוכית שלמה של פנימיות יום.
זבולון אורלב: דרך אגב, אני מצדיק מאוד את מה שמר אלאלוף אומר, שיש ילדים שצריכים יום חינוך ארוך, פנימיית יום וגם פנימיית לילה.
זבולון אורלב: אני לא בטוח שכולן מסגרות של משרד החינוך, נדמה לי שכאן נכנסים למסגרות של משרד הרווחה, אבל אני לא רוצה כרגע לגעת בכך כי למשרד הרווחה יש תוכניות אחרות עם קרן רש"י.
זבולון אורלב: פנימיות יום יש גם במשרד החינוך וגם במשרד הרווחה, וגם על כך אפשר להגיש פעם דוח נפרד, אם כי ידוע לי שיש תיאום בין שני המשרדים.
זבולון אורלב: לפחות בזמני היה תיאום, אינני יודע מה נעשה כיום.
זבולון אורלב: אפשר לקבל תשובה על הבעייתיות הזאת?
רונית תירוש: אני מבקשת להוסיף ולהרחיב את הבעיה.
רונית תירוש: בפתחנו עומד חוק נהרי שייצור קושי נוסף.
רונית תירוש: חוק נהרי יחייב את הרשויות המקומיות לתת לכלל האוכלוסייה, תושבי העיר או הרשות המקומית, כל השתתפות שהוא נותן לזרם המרכזי ולחינוך הרשמי.
רונית תירוש: אני חוששת שכתוצאה מכך, לאור אי-רצון של ראש עירייה – וגם זה קיים, יש לומר באומץ – או מתוך מחסור בתקציבים, יגידו: רגע, אז לא ניתן.
רונית תירוש: אם אנחנו כבר צריכים להרחיב אז לא ניתן בכלל, גם לא לזרם הממלכתי, ואז רשות מקומית שלא משתתפת במילא על-פי הקריטריונים לא תוכל - - -
יעקב כהן: מי שמשלם מסים יקבל.
רונית תירוש: אני לא מתווכחת על חוק נהרי.
רונית תירוש: אני צופה שתהיה בעיה נוספת, כי כאשר רשות מקומית לא תתן, לא לזה ולא לזה, היא גם לא תעמוד בקריטריונים שיאפשרו לה ליהנות מן המאצ'ינגים השונים ומן הפרויקטים שהמשרד נותן.
רונית תירוש: רק לתשומת לב המנכ"לית שבעיה נוספת עומדת לפתחה בהקשר הזה.
רונית תירוש: אני מזכירה את זה כי זה בדיוק התוצר של מה שקורה כאשר רשות מקומית לא משתתפת במאצ'ינג.
חיים הלפרין: נתון נוסף שצריך להכניס אל תוך הסלט הזה כדי שהתמונה תהיה מלאה יותר זה החשבים המלווים.
חיים הלפרין: לחלק גדול מהרשויות המקומיות שמצבן גרוע יש חשבים מלווים שלא מאפשרים להן להשתתף, וגם כשרשות מקומית משתתפת היא מאוד מתקמצת במספר המסגרות שהיא מוכנה לכלול כי היא צריכה להקצות את חלקה.
חיים הלפרין: אנחנו מכירים את העדיפויות, שרשות מקומית אומרת:
חיים הלפרין: אם אני זכאית אני רוצה לתת קודם כול לגנים, כי זה הכי קריטי והכי דחוף והכי נותן מענה לצרכים של ההורים, על הפעלת התוכנית בבתי-הספר צריך להתווכח, לדחוף ילדים, ולחטיבות ביניים ולתיכונים לא מתייחסים כמעט בכלל.
אלי אלאלוף: עליי לציין שעד כה תוכנית מפעל ההזנה בגני הילדים מבוצעת במימון שתי קרנות, קרן הידידות ואנחנו, ולא במימון המדינה.
חיים הלפרין: אבל כעת לא מדברים על מפעל ההזנה אלא על מיל"ת.
חיים הלפרין: פנימיות היום היא תוכנית חינוכית.
חיים הלפרין: כאשר אנחנו באים לרשות מקומית ואומרים לה: אלה הילדים, צריך לזכור שחלק מן השקיפות שדיברתם עליה קודם נובע מכך שיש ועדת היגוי ישובית שלפניה מונחים כל הנתונים על הזכאויות של בתי-הספר.
זבולון אורלב: אתה לא משיב מדוע אחרי המכרז פחת מספר הילדים המשתתפים בתוכנית.
חיים הלפרין: היום לרשות הרשויות המקומיות עומדים פחות משאבים והן לא מצליחות להקצות את חלקן, למרות שהן זכאיות.
זבולון אורלב: פחות משאבים מאשר לפני שנתיים?
רונית תירוש: אם זה מה שמחייב טיפול, אולי נעשה את זה במשותף, אדוני היושב-ראש.
אלי אלאלוף: יש החלטת שר הפנים לא לאפשר להן להשתתף.
אלי אלאלוף: אלה דברים בדוקים – משרד הפנים לא איפשר לרשויות מקומיות להיכנס לתוכנית.
זבולון אורלב: תוכנית פנימיות יום לא קשורה לחוק.
זבולון אורלב: חוק ההזנה קשור לחוק.
זבולון אורלב: דרך אגב, הגשתי הצעת חוק בעקבות דיון כזה בוועדה לענייני ביקורת המדינה על סוגיית ההזנה, שיאפשר לשרת החינוך להעתיק תקציבים לא מנוצלים מרשות אחת לאחרת.
זבולון אורלב: היום היא מנועה מלעשות כן.
חיים הלפרין: אנחנו מחכים לזה.
זבולון אורלב: אתה עובד מדינה.
זבולון אורלב: אתה לא צריך לחכות.
זבולון אורלב: אתה צריך להגיש הצעת חוק ממשלתית.
זבולון אורלב: עובד מדינה לא צריך לחכות שחבר כנסת ייזום הצעת חוק ששרת החינוך צריכה היתה ליזום.
זבולון אורלב: אני קורא בהזדמנות הזאת למנכ"לית משרד החינוך להציע לשרה ליזום הצעת חוק בעניין חוק ההזנה, שיאפשר את הגמישות הנדרשת.
חיים הלפרין: שרת החינוך הגישה הצעת חוק מתוקנת, לפיה ההזנה תכלול גם גנים.
דורית מורג: הצעת חוק כזאת הונחה כבר.
דורית מורג: היא כבר אחרי תסקיר ולפני טיוטת חוק.
זבולון אורלב: זה עניין של שבועות, או חודשים?
אלי אלאלוף: על-פי ההתחייבות של משרד ראש הממשלה הצעת החוק תוגש עד לסוף חודש אפריל.
זבולון אורלב: אם יש כבר טיוטת חוק ואנחנו נמצאים היום בינואר, ואתה אומר שיש התחייבות עד סוף אפריל, לפי דעתי לממשלה אין סיבה לא לעמוד בהתחייבות הזאת.
זבולון אורלב: חברת הכנסת רונית תירוש, פנימיות היום לא קשורות בחוק.
זבולון אורלב: זאת החלטה אדמיניסטרטיבית פנימית שלהם.
זבולון אורלב: אם לפני שנתיים הוזנו במפעל הזה כך וכך ילדים, הוא מדבר על ירידה מ-70,000 ילדים ל-30,000 ילדים.
רונית תירוש: צריך לא להתנות את זה במאצ'ינג של הרשות המקומית.
רונית תירוש: שתהיה ועדת חריגים לרשויות מקומיות חלשות מאוד.
עוזי ברלינסקי: זה קיים.
חיים הלפרין: כדי להשלים את התמונה, דבר ראשון עליי לציין את העובדה שרשויות מקומיות היום ששות פחות להשתתף בשל סיבות שלהן.
חיים הלפרין: דבר שני, גברת שלומית עמיחי אישרה לפני שבוע יציאה למכרז חדש שבו אנו אמורים להחיל את התיקונים הללו.
חיים הלפרין: אני מקווה שבשנה הבאה חלק גדול מן הדברים שצוינו כאן, ודברים נוספים, יתוקנו במסגרת ההפעלה.
שלומית עמיחי: אולי תוכל לפרט מה כוללים התיקונים הללו.
חיים הלפרין: האוטונומיה של הישוב, הזכאויות השונות של ההורים להנחות בתשלומים בתוך החלק של הרשות המקומית, ודברים נוספים.
זבולון אורלב: מה ההורה נדרש לשלם?
זבולון אורלב: סכומים גבוהים יותר מאשר במפעל ההזנה, או נמוכים יותר?
מיכאל חן: תלוי ביישובים.
מיכאל חן: בישובים הקשים נדרש סכום סמלי בדרך כלל שנע עד כ-300 שקלים בשנה לילד.
מיכאל חן: ברשותך, אם נתת לי רשות דיבור, אני מבקש להסביר דבר שאירע בתהליך.
מיכאל חן: אני מקרן רש"י והשתתפתי בניהול התוכנית הזאת במשך לא מעט שנים.
מיכאל חן: צריך להבין שבמעבר מניהול משותף כמיזם משותף עם משרד החינוך וקרן רש"י לניהול על-פי מכרז שהופך את קרן רש"י, על-פי כל הכללים, לספק, נפח התקציב של התוכנית הזאת ירד ל-120 מיליון שקלים מ-180 מיליון שקלים, כאשר קרן רש"י ושותפותיה, הקרנות והאחרות, למעשה הן ההפרש שנעלם מן התקציב.
זבולון אורלב: כלומר הירידה מהשתתפות של 70,000 ילדים ל-30,000 ילדים נובעת מצמצום התקציב לא על-ידי המדינה, אלא על-ידי הקרנות?
זבולון אורלב: זאת הסיבה להפחתה?
זבולון אורלב: הוא זורק אליך בחזרה את הכדור.
אלי אלאלוף: ראשית, מרגע שהמכרז יצא הקרן לא היתה צריכה להשתתף בכסף.
אלי אלאלוף: המדינה ויתרה על תרומות הקרן.
זבולון אורלב: איזה טמטום זה.
יצחק וקנין: המדינה קבעה מראש איזה חלק כל אחד צריך לתת ועל-ידי כך הגבילה את הקרן.
אלי אלאלוף: כאשר זה הפך ממיזם משותף למכרז איבדנו תקציבים של תרומות, כולל של הקרן.
אלי אלאלוף: הכסף של הקרנות, שלנו ושל חברים אחרים, איפשר גמישות וכניסה לבתי-ספר רבים.
אלי אלאלוף: אבל לא רק זה.
אלי אלאלוף: היום לאור המכרז מותר לנו לשתף עד 122,000 ילדים במפעל ההזנה, או עד 42,000 ילדים בפנימיות יום, אולם אנו מספקים רק 75% מהמספר האפשרי.
אלי אלאלוף: כך בינואר, ואינך יודע אילו מאמצים החברים שלי עושים.