GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: מבחינתי אני רוצה לומר לך אדוני היושב ראש וחברי הכנסת שהעובדה שאנחנו מקיימים דיונים מפורטים בנושא הזה נותנת לנו את האפשרות גם לראות בעין חדה אם דברים שאנחנו המלצנו עליהם בדו"חות הביקורת מתקיימים הלכה למעשה, או שמה הדברים נכתבו, נאמרו, הובטח לאחר מכן תיקונם, והדברים טרם הגיעו או טרם מגיעים לביטוי בתיקון ראוי.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: אני לא חושב שאני חייב להבליט את העקרון הממלכתי הראשון במעלה והוא שיש אחריות לחיי אדם לממשלת ישראל, לשרי הממשלה, לעומד בראש הממשלה וכמובן לכל הגורמים הביצועיים האחרים שמופקדים על שמירת חיי אדם.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: הכוונה היא לשמור בראש ובראשונה על תושבי שדרות ועוטף עזה.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: אין לי צל של ספק שמיקום הדאגה במקרה הזה צריך להיות בראש הסולם.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: כי הפגיעה היום באזור שדרות, ובעוטף עזה היא פגיעה יומיומית.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: ההרגשה שלי לגבי דו"חות הביקורת בנושא הזה היא שהדו"חות בחלקם ממומשים.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: ואין לי אלא לומר שהדברים שמתבצעים טוב הם ראויים מאוד שיתבצעו וכמה שיותר מהר.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: אבל לצערי הרב חלק אחר, משמעותי, טרם התבצע, וטרם הגיע למימוש.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: והדברים כמובן מחייבים את תשומת לבנו, ולכן טוב שאנחנו מקיימים היום את הישיבה הזו כאן.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: מבחינתי צריך להיות בנושא הזה מעקב שוטף אחר הביצוע.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: אנחנו כמשרד המבקר עומדים בנושא הזה על המשמר, נעשה את המעקבים הללו, וטוב שאנחנו מקיימים היום דיון נוסף בנושא הזה בנוכחות הנציגים של תושבי שדרות ועוטף עזה כדי שנוכל לשמוע גם מהם מה מתרחש הלכה למעשה.
זבולון אורלב: בדו"ח מבקר המדינה המיוחד שיצא כמו שאמרנו בטבת תשס"ו, ינואר 2006 בעמ' 16, גם בו מצוין הנושא הזה שפיקוד העורף הכין תוכניות וכאן נאמר במרס 2005 שאושרה תוכנית מיגון של ישובי עוטף עזה.
זבולון אורלב: התכנית כללה גם מיגון של בתי תושבים מפני ירי תלול מסלול".
זבולון אורלב: אני פשוט רוצה להוריד אותה מסדר היום, שלא יבוא מישהו ויאמר רבותיי, הסוגייה הזאת היא רק עכשיו צנחה אלינו מהשמים, מבקר המדינה ראה את הבעיה נכוחה כבר אז, והתריע מפני הדבר הזה שצריך לתת מענה, וכך גם הובטח אגב לועדת ביקורת המדינה בישיבה בשדרות, שיתחילו במאתיים חדרי בטחון, מתוך השלושת אלפים, אני לא יודע אם המאתיים חדרי בטחון בבתים קוימו או לא קוימו, ולא רק שכנראה הם לא קוימו, המאתיים חדרי בטחון האלה, שהיו צריכים להיות ראשונים בתהליך, מובן שגם לא המשיכו.
זבולון אורלב: אני רוצה לומר עוד דבר אחד למפקד פיקוד העורף, שהדו"ח הזה אני לא יודע אם קראת אותו בעיון, ואת הפרוטוקולים של הוועדה, מה שעוד עלה, ואני לא רוצה להוריד את המורל אבל מחובתי לומר את זה, שחדרי הבטחון שכולם בונים עליהם הם לא מגנים מפני פגיעות ישירות.
זבולון אורלב: אנחנו הופתענו אז להיוודע לעובדה הזאת.
זבולון אורלב: הם לא מגנים מפני פגיעות ישירות של קסאמים, ואני מדבר על הקסאמים של 2006.
זבולון אורלב: אני מבין שהקסאמים של 2008 הם קצת יותר משוכללים וקצת יותר כבדים.
זבולון אורלב: הם מגנים מפני פגיעה סמוכה, מפני רסיסים.
זבולון אורלב: אז גם פה, אם כי קצין הנדסה ראשי, כפי שאז דווח לנו וגם כתוב בדו"ח, אמר שאין שום בעיה לבנות חדרי בטחון שהם גם מגנים מפני פגיעות ישירות, אבל כמובן העניין כרוך בעלויות נוספות כאלה ואחרות.
זבולון אורלב: אז בתשובות שנקבל מהממשלה אנחנו רוצים להבין, אותה תכנית מיגון שכפי שהבנתי שהממשלה החליטה ביום ראשון, האם זה אותם חדרי בטחון שלא נותנים מענה מפני פגיעות ישירות או מדובר בחדרי בטחון שאמורים לתת מענה לפגיעות ישירות.
זבולון אורלב: אני כבר מציב את השאלות וכשתקבל את רשות הדיבור אנחנו נרצה מאוד שתתייחס לעניין הזה.
זבולון אורלב: שמחתי לקרוא ולשמוע בתקשורת שביום ראשון התכנסה ועדת השרים והחליטה.
זבולון אורלב: זה חלק מתרומות שקובעים ישיבה של ועדת ביקורת מדינה על מעקב, את הדברים האלה אנחנו מכירים.
זבולון אורלב: אגב זה לא רק בועדת ביקורת המדינה, זו תופעה ידועה, כשועדת כנסת מסויימת מודיעה שבוע מראש שהולך להיות דיון באיזה שהוא נושא אז מישהו בממשלה מתעורר, ומקבל החלטות, אני לא אומר את זה לגנאי, אבל זה חשוב לדעת שמבחינה זו הכנסת מקיימת את תפקידה כפיקוח על הממשלה.
אריה אלדד: ככל שאני יודע, בעקבות ההתנתקות הוכפל לערך מספרן של הרקטות שפגעו בנגב המערבי.
אריה אלדד: אבל לא הצלחתי לקבל מספרים מדוייקים, אשמח לקבל אותם אם מישהו מחזיק אותם, כמה ירו עד ההתנתקות, כמה ירו אחרי ההתנתקות.
אריה אלדד: אבל בדרך כלל, או לפחות בשנה הראשונה לאחר ההתנתקות התשובה שקיבלתנו היתה גם קודם ירו, ובינתיים המספר יותר קטן.
אריה אלדד: הטענה היא ששבע שנים שדרות ויישובי הנגב המערבי נתונים תחת הפצצה.
אריה אלדד: ובמשך שבע שנים כינסו ועדות, ועוד ועדות, ועשו עבודת מטה, ואחרי עבודת המטה הזאת עשו עוד עבודת מטה, ואחרי שתי עבודות המטה עשו עבודת מטה נוספת, והקימו צוות מיוחד, ועוד צוות מיוחד, ודנו בחלופות ובתקציבים הראויים, ויש ויכוחים על גובה התקציב.
אריה אלדד: ביום שישי היינו בשדרות, ולפגישה הגיעו מאה חמישים איש שהופיעו עם שקיות ניילון בידיהם, ושפכו על השולחן להערכתי עשרים וחמישה או שלושים סוגי תרופות שונים, כל אחד מהם.
אריה אלדד: תרופות נגד דכאון ותרופות נגד מצבים פסיכוטיים ותרופות בגלל נדודי שינה, כל אחת ארבעה או חמישה סוגים מאותו סוג.
אריה אלדד: והם אומרים לנו אנחנו לא חולי נפש, אנחנו סובלים מדיכאון כי שבע שנים יורים עלינו.
אריה אלדד: אנחנו לא מצליחים לישון בלילה כי אנחנו חוששים לחיינו, וההתפוצצויות מעירות אותנו, וצבע אדום מעיר אותנו.
אריה אלדד: אין לנו מחלת נפש, אבל אנחנו חיים בסיוטים.
אריה אלדד: וכל מה שהמדינה מסוגלת לעשות לנו זה לתת לנו כדורים נגד דכאון.
אריה אלדד: וראש הממשלה, שלא מגיע לדיון הזה, בתירוץ שנשמע לי ילדותי במקצת, שהוא בסך הכל המנהל, הוא לא, מי שכתבו בדו"ח מבקר המדינה שהוא אחראי, אבל למרות זאת.
אריה אלדד: ראש הממשלה היה זה שאמר לא נמגן את עצמנו לדעת, והוא עומד בראש צוות השרים המיוחד שעוסק במיגון שדרות.
זבולון אורלב: הוא אמר את זה פה בוועדה.
אריה אלדד: זאת אמירה מצויינת לא נמגן את עצמנו לדעת אם בוחרים בחלופה.
אריה אלדד: והחלופה היא מתקפה על עזה, ולא להניח לערבים לירות עלינו.
אריה אלדד: אבל אי אפשר גם לא לבחור במתקפה כשיטה וגם לזנוח את ההגנה.
אריה אלדד: בשורה התחתונה, כיוון שגם אם היום יועברו מאות מליונים למיגון, וגם אם כיפת ברזל תפותח בקצב כפול מהקצב הנוכחי שלה, אם זה אפשרי בכלל.
אריה אלדד: יש בשדרות היום אוכלוסיה גדולה שסובלת מהלם קרב.
אריה אלדד: הלם קרב כפשוטו, אי אפשר לטפל בהלם קרב בחפירות תחת אש.
אריה אלדד: אם הממשלה לא מצליחה להגן עליהם ולא מצליחה למנוע את הירי עליהם צריכה להתקבל לאלתר תוכנית לטפל באותם מאות אנשים שמטופלים עכשיו בתרופות לנדודי שינה, בתרופות נגד דכאון, בתרופות נגד מצבים פסיכוטיים.
אריה אלדד: אי אפשר להחזיק אותם שם בבית.
אריה אלדד: מי שראה את האנשים, אלה שברי כלים.
אריה אלדד: אנשים רועדים, אנשים בוכים, אנשים שאינם מצליחים להחזיק מעמד על הרגליים יותר מכמה דקות.
אריה אלדד: אי אפשר להמשיך להחזיק אנשים כאלה.
אריה אלדד: יש חזקים יותר, מצויין.
אריה אלדד: יש אנשים שמסיבות שונות לא סובלים מחומרת התופעה הזאת ויכולים להישאר, שיישארו.
אריה אלדד: אבל המדינה חייבת גם לטפל, לפנות אחורה, לדאוג לפתרונות, לאנשים שהפכו שברי כלים.
אריה אלדד: אנחנו הפקרנו אותם לגורלם.
אריה אלדד: זה מצב בלתי נסבל אדוני היושב ראש.
יצחק אהרונוביץ': גם אני נמצא לעתים קרובות בעיר שדרות, ואצל ידידי אלון שוסטר ביישובים עצמם.
יצחק אהרונוביץ': מכיר את התופעה, מכיר את הבעיה, מנסה לחזק, מנסה לתת עצות, ועד לא מזמן גם מנסה לעזור כחבר בממשלה.
יצחק אהרונוביץ': אני גם יכול להגיד לכם בפן האישי שחמישים שנה אני יושב וגרתי באחד מיישובי קו העימות בגבול הלבנון.
יצחק אהרונוביץ': ושם אני זוכר אותי כילד, כששם התחילה התופעה של הקטיושות, לא של קסאמים, שאני לא רואה הבדל גדול חוץ מראש הנפץ, מיד הלכו ומיגנו שם את כל היישובים, גם בקרית שמונה וגם ביישובי קו העימות, וכמעט כל חדר, כל בית היה לו חדר בטחון.
יצחק אהרונוביץ': והנושא של שבע שנים, שזה נמשך ונמשך, ומנסים לתת פתרונות, הפתרון שאני מציע הוא פתרון אחר לגמרי, לא ללכת למיגון אלא ללכת באמת על משהו הרבה יותר רציני כלפי אותם משגרי קסאמים.
יצחק אהרונוביץ': אבל הם לא עושים את זה, ואנחנו לא מצליחים לקדם את הדברים, מעבר לפעולות שנעשות כיום, ואני מברך על כך.
יצחק אהרונוביץ': צריך לתת פתרונות גם של מיגון.
יצחק אהרונוביץ': וכשמנסים לתת פה טלאי על טלאי, ולתת כל פעם שיש איזה ביקור או כל פעם כשקורה חלילה וחס איזה אירוע, ובא מי שמגיע ומבטיח, ואחר כך אומר רבותיי אנחנו נמגן, והדוגמה הבולטת כרגע שנותנים ומתקצבים, לתת מיגון לשלושת אלפים שש מאות דירות מתוך השמונת אלפים.
יצחק אהרונוביץ': עכשיו מה זה השמונת אלפים, זה אותן דירות שנמצאות למעשה בטווח של הארבעה קילומטר שאין כיסוי לכיפת ברזל.
יצחק אהרונוביץ': אבל את זה ידענו.
יצחק אהרונוביץ': כל מי שמתעסק בנושא של יירוט ומכיר את החומרים האלה יודע שאין לזה כיסוי על ידי כיפת ברזל.
יצחק אהרונוביץ': עכשיו מה זה שלושת אלפים שש מאות משמונת אלפים, איך בוחרים אחד כן אחד לא, רחוב כן רחוב לא.
יצחק אהרונוביץ': איך עושים את זה?
יצחק אהרונוביץ': אני לא יודע לעשות את הדברים האלה, אני גם לא יודע להמליץ לעשות את הדברים האלה.
יצחק אהרונוביץ': הנושא של המיגון, מאחר ואין פתרון וכיפת ברזל.
יצחק אהרונוביץ': אנחנו נדבר כרגע מעבר לארבעת אלפים קילומטר, צריך ללכת ולעשות את זה.
יצחק אהרונוביץ': מצביע על זה המבקר, מצביעים על זה מערכת הבטחון, הרי כולם מסכימים שצריך למגן, הבעיה היא תקציבית.
יצחק אהרונוביץ': אני אומר לכם שזאת לא הבעיה.
יצחק אהרונוביץ': הכל עניין של סדרי עדיפויות.
יצחק אהרונוביץ': נמצא פה נציג האוצר, ואני מכיר את החומרים ואני מכיר את הנושאים, כשרוצים מוצאים סעיף תקציבי למיגון.
יצחק אהרונוביץ': וצריך לעשות את זה.
יצחק אהרונוביץ': עכשיו ברגע שנופלת החלטה, הוחלט להקים שלושת אלפים שש מאות, הוחלט להקצות לזה שלוש מאות, שלוש מאות חמישים מיליון.
יצחק אהרונוביץ': מתי יהיה הביצוע, מחר בבוקר, בעוד שבוע, בעוד חודש?
יצחק אהרונוביץ': אני באמת חושב שהנושא הוא באמת נושא של מדיניות, כפי שבית המשפט או כפי שהמדינה באה לבית המשפט העליון.
יצחק אהרונוביץ': אבל המדיניות היא הממשלה, ואנחנו, חייבים לפקח ולהביא אותם ולדרוש וללחוץ ולכנס, כדי להביא את הממשלה למצוא את הפתרון לתושבי שדרות והיישובים הסמוכים.
יצחק אהרונוביץ': כי אין פתרון אחר שנראה באופק.
יצחק אהרונוביץ': ודיברנו על כיפת ברזל, זה פתרון שנותן לחלק, והוא לא נותן מלא.
יצחק אהרונוביץ': ובסוף זה יקרה, אנחנו יודעים את זה.
יצחק אהרונוביץ': כמו שמחכים, אוטוטו יוצאים למבצע.
יצחק אהרונוביץ': בסוף זה יקרה.
יצחק אהרונוביץ': בשולי הדברים אני אומר לך המבקר, ואני אומר את זה גם ליושב ראש הוועדה, מאחר והופץ, לא כרגע לנושא הזה, הופץ גם דו"ח של המבקר בנושא היערכות העורף לשעת חירום, אני מאוד ממליץ, כאחד שמסייר הרבה בעורף וביישובים, לראות את ההתקדמות של העבודה ושל הנעשה בתחום הזה, שאתם הצבעתם על הליקויים, גם אני כחבר בועדת חוץ ובטחון בדו"ח שהוצאנו על הליקויים.
יצחק אהרונוביץ': לפי דעתי רובם לא מתממשים, וכדאי לפקח גם על הדברים האלה כי יש הרבה דברים שאנחנו מדברים פה כרגע, על איומים ועל טילים ועל כל מה שאנחנו שומעים באטמוספירה.
יצחק אהרונוביץ': אנחנו לא מוכנים לקראת המלחמה הבאה, מעבר לנושא של הדרום כרגע.
יצחק אהרונוביץ': וצריך גם על זה לעשות באמת איזה שהוא פיקוח, ובחידוד של כל המערכות.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: אני רק רוצה להגיד שבעניין הזה יש פעולה לעשות דו"ח מעקב רציני, יסודי, משמעותי לגבי הדו"ח שלנו על המלחמה בעורף, כך ייעשה.
זבולון אורלב: וגם לומר שמעבר לאחת עשרה ישיבות שהוועדה קיימה עם כל אחד מהשרים הנוגעים בדבר גם הוועדה שלנו נחלקה לשש או שבע ועדות משנה, שכלועדת משנה זה צמד של חברי כנסת שקיבלו על עצמם לקיים מעקב מול נושא או מול משרד ממשלתי, והדברים האלה כרגע נמצאים בהליכי מעקב.
זבולון אורלב: אנחנו קבענו לעצמנו נקודת זמן, חצי שנה, כדי לקיים ישיבת מעקב שלנו, כתוצאה מהעבודה של ועדות המשנה, אני מסכים איתך במאה אחוזים שדרך הטבע במשטר דמוקרטי שאם הכנסת לא תקיים את תפקידה לפקח צמוד,נחוש ונחרץ אחר הרשות המבצעת אזי הרשות המבצעת כנראה לא עושה את כל הדרוש.
יוסף פנחס כהן: אני מצטער לומר לכם, מהדברים ששמעתי כבר כאן, שאני אקלקל קצת את החגיגה, כי אני רואה שחלק מהאנשים התבשרו כבר מעצם ההודעה של ראש הממשלה או של הממשלה ביום ראשון שהנה אישרו.
יוסף פנחס כהן: הרבה אומרים לי רגע, מה הבעיה, אישרו כבר, סגרו את העניין, הכל בסדר.
יוסף פנחס כהן: לכן הקפדתי הבוקר עוד לצרף כאן לאנשים הודעה מעדכנת מטעם המדינה, שהוגשה אך אתמול בלילה לבית המשפט העליון.
יוסף פנחס כהן: די בהודעה הזו, אם אתם תעיינו בה לעומק.
זבולון אורלב: ההודעה הזו היא אחרי החלטת ועדת השרים?
יוסף פנחס כהן: כן, היא הוגשה אתמול, כי מחר יש במקרה דיון.
יוסף פנחס כהן: חוץ מהדיון בועדה לביקורת המדינה.
יוסף פנחס כהן: אני רוצה לשאוב מכאן, מהמסמך שהמדינה כתבה, מספר עובדות שקצת יקלקלו פה את החגיגה.
יוסף פנחס כהן: אני רוצה שתבינו שלולא הקרבות בנפש של התושבים, לא היינו מגיעים גם להבטחות הללו.
יוסף פנחס כהן: אני לא מדבר על היישום, אני מדבר על ההבטחות לא היינו מגיעים.
יוסף פנחס כהן: לו תושבי שדרות היו יושבים בחיבוק ידיים ולא נאבקים, ולא פונים לבית המשפט, ולא מפגינים ולא מקריבים אנשים ולא חוטפים קסאמים, אני מסופק אם מישהו בכלל היה חושב שצריך לעשות משהו למענם של אותם תושבים.
יוסף פנחס כהן: ואני בקצרה, כמי שמלווה את העניין הזה, ויש יתרון בעניין שלי כי אני מלווה אותו מכמה כיוונים, גם הייתי ממלא מקום ראש העיר בשדרות, בתחילת ההסלמה הבטחונית שליוותה את העיר שדרות, וגם בתפקידים האחרונים שלי גם כדובר עירייה וגם כתושב המקום וגם כאחד שיש לו אמא שגרה בשדרות, בת שמונים ושתיים, שגרה בדירה צמודת קרקע עם גג רעפים, ואני יזמתי גם את ההליך בבית המשפט העליון כי ראיתי ששום דבר לא קורה.
יוסף פנחס כהן: פנינו לבית המשפט אחרי שקרו כמה דברים מאוד חמורים בעניין של הבטחות שלטוניות כתובות, של מסמכים, של דו"ח מבקר מדינה שמבטיחים לו שהנה עושים, וציין פה יושב ראש הוועדה את מאתיים יחידות הדיור כדוגמא להתחייבות של הממשלה, ואני אפנה אתכם לדיונים חוזרים ונשנים שהיו כאן בכל השנים האחרונות, כולל עם אלוף פיקוד העורף מישלב, ואחריו גרשון, ועכשיו עם מר גולן, שגם אנחנו מאחלים לו הצלחה רבה בתפקידו.
יוסף פנחס כהן: וקצינים מתחלפים ואנשים מתחלפים, והיה רמ"ח מיגון קופרשטיין ועכשיו יש רמ"ח מיגון חדש, והדברים ממשיכים ככה לזרום, כאילו כלום לא קורה.
יוסף פנחס כהן: אני מבטיח לכם כאן נאמנה, מניסיון, ואני הולך לומר דבר מאוד קשה, אם חלילה ייפול טיל קסאם על בית עם גג רעפים ויהרוג כמה אנשים אני מבטיח לכם שתוך כמה חודשים בודדים יהיו חדרי יגון בשדרות.
יוסף פנחס כהן: זאת המציאות.
יוסף פנחס כהן: אני מפנה אתכם למסמך של המדינה ששלחו אתמול לבית המשפט, הם אומרים כאן בסעיף 17, כל התהליך שדיברו עליו השבוע של אישור בממשלה, דרך אגב זה לא נכון, הממשלה עוד לא אישרה כלום, רק ביום ראשון, אבל לא בטוח יום ראשון כי יש סקירה מודיעינית, אז יהיה רק בתחילת מרץ.
יוסף פנחס כהן: לקראת פורים הממשלה תיכנס ואז היא תאשר, הם גם מקפידים לכתוב כאן שלא די במה שהצהירו לכל המדינה כאן בתחילת השבוע, אלא אם המדינה תאשר את מה שהצוות, אותו צוות שראש הממשלה עומד בראשו ואומר לא נמגן את עצמנו לדעת, אם הממשלה לא תפקפק באמירתו הראשונה ותפקפק אולי באמירה השנייה, אם היא תאשר, אז יתחילו בתהליך, וזה עתיד להסתיים, התהליך הראשוני של שדרות עם הקו של הארבעה קילומטר יסתיים ברבעון הראשון של שנת 2009.
יוסף פנחס כהן: הבשורה כאן שתושבי שדרות צריכים להמתין עוד שנה, ולחטוף עוד קסאמים.
יוסף פנחס כהן: התכנון היה להביא לכאן המון אנשים שגרים בבתים כאלה, הקפדנו להביא איתנו שני אנשים שמבטאים איך שהוא את העניין מעבר לביטוי שאני נותן בדבריי.
יוסף פנחס כהן: יש פה את פנחס עמר משדרות, נשוי לתושבת שדרות, מגדל ארבעה ילדים ברח' סיני בשדרות.
יוסף פנחס כהן: תגלו שאשתו עליזה עמר חטפה ביום חמישי יחד אתו לפני חודשיים, טיל בפגיעה ישירה לביתם, גג רעפים.
יוסף פנחס כהן: שר הבטחון ביקר אותם, כולם ביקרו אותם, נכבדים ביקרו אותם.
יוסף פנחס כהן: הבית עד הרגע הזה הרוס לגמרי, יצא מכלל שימוש.
יוסף פנחס כהן: אין בית אני אספתי אותו הבוקר ממתקן הנופש באשקלון, של הצבא.
יוסף פנחס כהן: ובהזדמנות הזו גם צריך להגיד מילה טובה לצבא ולמשרד הבטחון, אותם גורמים שעזרו לו למצוא קורת גג בינתיים במתקן של האגודה למען החייל.
יוסף פנחס כהן: אשתו עדיין מתהלכת עם מקל הליכה, היתה אחרי אירוע מוחי, חטפה טיל קסאם בבית.
יוסף פנחס כהן: הבית יצא מכלל שימוש.
יוסף פנחס כהן: איתי נמצאת גם אסנת נעים שגם גרה בשדרות,ההוריה גרים בשדרות.
יוסף פנחס כהן: היום היא מובילה איתי ועם אחרים מאבק של בעלי עסקים בעיר, כי הם השקיעו כשלושה מיליון שקלים באולם אירועים, בין הבודדים שנמצא בעיר, וגם בו אין מיגון, והאולם מושבת לגמרי כי איך היא אמרה אתמול, היא מספקת רק ארוחות קייטרינג ללוויות ואזכרות.
יוסף פנחס כהן: אני חושב שהסקירה שאתם תשמעו כאן תעזור לכם סוף סוף לשים קץ לכלל הדיונים האלה, שכבוד המבקר אמר, שדי עם הדיונים, מרוב דיונים לא רואים עצים ולא רואים כלום, וצריך לשים סוף למעגל המצחיק הזה.
יוסף פנחס כהן: לא יכול להיות שכשנופלים טילים ונהרגים אנשים ויש זעקה ומחאה אז כולם באים ומבטיחים ומתחייבים בכתובים, ויום אחרי זה או חודש אחרי זה הולך ראש הממשלה ואומר בכנס הרצליה, עוד לפני הוועדה לביקורת המדינה, אומר לא נמגן את עצמנו לדעת.
יוסף פנחס כהן: לא נמגן את עצמנו לדעת.
יוסף פנחס כהן: אני רוצה לגלות לכם שעד למסמך הזה שאני מחזיק ביד, ועד לאישור שהודיעו עליו ביום ראשון המדינה בכלל הודיעה שמה פתאום, לא צריך למגן.
יוסף פנחס כהן: כתבו את זה לבית המשפט העליון.
יוסף פנחס כהן: לא צריך למגן כי התושבים חייבים היו בשנות השישים, שימו לב, לבנות לעצמם מקלט, מכוח חוק התגוננות אזרחית.
יוסף פנחס כהן: זאת תגובת המדינה.
יוסף פנחס כהן: ולא צריך למגן כי אם נמגן היום את שדרות נמגן מחר את אשקלון ואת אשדוד.
יוסף פנחס כהן: ולא צריך למגן כי מצאנו טיל באזור שכם שהיה מוכן לשיגור, ולא צריך למגן כי זה עולה הרבה כסף, זה עולה כמה מיליארדים.
יוסף פנחס כהן: עובדה שהיא לא נכונה בכלל.
יוסף פנחס כהן: דרך אגב גם במסמך הזה שעכשיו מציגים לבית המשפט, עם נתונים לא נכונים.
יוסף פנחס כהן: היתרון של העתירה שלנו לבית המשפט שגלומות בה עובדות מגובות במסמכים.
יוסף פנחס כהן: העתירה שלנו יש בה ביטוי למשפחות בודדות משדרות שהיה ביכולתן לקחת הלוואה מהבנק, ולהחזיר אלף שש מאות שקל בחודש לבנק הפועלים או לבנק אחר בשדרות ולבנות מקלט, כי נפל להם טיל ליד הבית והדבר היחיד שהבטיח את חזרתם הביתה זה נטילת אותה הלוואה כדי לבנות ממ"ד, בהסתמך על התחייבות של מנכ"ל משרד ראש הממשלה שניתנה בשדרות, בכתב, ולהקים את אותו ממ"ד עד שהמדינה תחזיר להם את הכסף.
יוסף פנחס כהן: אז העתירה גם, כפי שצויין גם במסמך הזה, מתייחסת גם למשפחות בודדות, שהגישו חשבוניות על עלות הקמת ממ"ד.
יוסף פנחס כהן: אני מדבר על אנשים שהקימו ממ"ד וזה עלה להם בסך הכל בין ארבעים אלף שקל לשישים אלף שקל, תלוי מה גודל הממ"ד.
יוסף פנחס כהן: ומי שמפקפק בזה מוזמן לבוא לשדרות, וניקח אותו ונראה את הממ"דים שהתושבים בנו בכוחות עצמם, ותראו שזה הרבה רחוק למטה מהנתונים שמנסים להגיש גם לועדה הזו, גם לבית המשפט, גם למדינה כולה.
יוסף פנחס כהן: אני רוצה להזכיר לכם שיש כאלה שמדברים על עלויות של מיליארדים.
יוסף פנחס כהן: זה לא נכון, שלא לדבר על זה שיש יתרון בכלל לזה שנותנים לאזרח לבנות בכוחות עצמו את הממ"ד, ככה גם מנפים את הכלכלה המקומית והאזורית של עוטף עזה, וככה גם דואגים לפחות בירוקרטיה.
יוסף פנחס כהן: אלא שכנראה מישהו מעוניין לסחוב, ולדשדש ולתת לזמן לעשות את שלו, ואולי כיפת הברזל תפתיע בשנת 2010.
יוסף פנחס כהן: דרך אגב מהמסמך הזה המדינה אומרת לנו שרק ב-2010 מערכת כיפת הברזל תתחיל לפעול.
יוסף פנחס כהן: אז מי יודע, אולי כיפת הברזל תפתיע והיא תיתן פתרון גם לשדרות ועוטף עזה, ואז נחזור בנו מאותן התחייבויות שעדיין לא מומשו בשאלת המיגון.
יוסף פנחס כהן: אני רוצה לומר לכם שהנתונים מאוד פשוטים.
יוסף פנחס כהן: בשדרות גגות הרעפים, בתים צמודי קרקע, מדובר בסך הכל בשמונה מאות ארבעים בתים כאלה, כי יש בתים שהם בכלל לא מאוכלסים.
יוסף פנחס כהן: שמונה מאות ארבעים בתים צמודי קרקע, עם גגות קלים, כמו שאני מצטט מהמסמך הזה, גגות קלים, כפול חמישים אלף שקל, וגם הגזמתי, אתה מגיע בקושי לאותם חמישים מליון שקל שראש הממשלה התחייב בפני מליאת הכנסת במסגרת הצעת התקציב לשנת 2008, די באותם חמישים מליון שקל, לו ניתנו בזמן, בסמוך למתן ההתחייבות בפני כל המדינה, היינו כבר מקימים את הממ"דים לאותם שמונה מאות ארבעים בתים, היינו מסיימים את הבנייה, היינו עוזרים לקבלנים קטנים משדרות לקבל כמה מקורות הכנסה נוספים, היינו עוזרים לחנויות לחומרי בניין בתוך שדרות למכור.
זבולון אורלב: למה אתה מדבר רק על צמודי קרקע?
יוסף פנחס כהן: אני אסביר, כי הדחיפות, הרי גם המסמך הזה מדבר על סדר עדיפות.
יוסף פנחס כהן: יש היגיון להתחיל קודם עם בתים שאין בהם בכלל יכולת להסתתר.
יוסף פנחס כהן: יש בהם גג רעפים, דוגמת משפחת עמר.
יוסף פנחס כהן: דרך אגב הטיל במשפחת עמר לא פגע פגיעה ישירה.
יוסף פנחס כהן: הוא רק פגע בגג והרסיסים שלו מוטטו את כל הבית.
יוסף פנחס כהן: הפגיעה היתה בכלל בין החצר שלו לחצר של השכנה.
יוסף פנחס כהן: החור עדיין פעור שם.
יוסף פנחס כהן: הטיל נלקח בכלל מהבית של השכנה, גברת ששון, שגרה באותו רחוב.
יוסף פנחס כהן: אתמול בלילה בתשע נפל טיל נוסף באותו רחוב.
יוסף פנחס כהן: הרס מרפסת שלמה של משפחת דהן.
יוסף פנחס כהן: בית הכנסת שנמצא מרחק של עשרים מטר משם ברחוב סיני, בהילולה של אותה משפחת דהן, נהרס לגמרי חלקו של בית הספר בגלל פגיעה מטיל קסאם.
יוסף פנחס כהן: אין רחוב, והיה שם גם פרופ' אלדד ביום שישי וראה את בית הכנסת שהיה צריך לדאוג לו לתרומה של מקלט, להציב ליד בית הכנסת מקלט כדי שאם חלילה הטיל הנוסף ברחוב סיני יפגע באותו בית הכנסת יהיה לאנשים להיכן להימלט בשלושים שניות.
יוסף פנחס כהן: אז כדאי שתבינו שבסך הכל ביקשנו להתחיל עם הדברים הדחופים, עם שמונה מאות ארבעים בתים שאין להם גג מבטון, שאין להם יכולת להסתתר מפני הטיל.
יוסף פנחס כהן: למה לא הולכים לבניינים רבי קומות?
יוסף פנחס כהן: למה לא הולכים לבתים צמודי קרקע או בתים אחרים שנמצאים בעיר ושגם בהם אין ממ"ד, התשובה פשוטה.
יוסף פנחס כהן: עדיין אותם בניינים ואותן דירות יש להם תקרה כזאת או אחרת של בטון.
יוסף פנחס כהן: כשהטיל נופל על הגג, גם כשהוא חודר את כל הבטון בבית, האפקט המירבי של הטיל מקבל ביטוי על הגג עצמו ולא על בני האדם שנמצאים בבית או לא נמצאים בבית.
יוסף פנחס כהן: ולכן יש חשיבות גדולה, היתה חשיבות למגן את שדרות על פי ההתחייבות שניתנה למבקר המדינה לפני שנתיים או שלוש, ולתושבים לפני שנתיים, הייתה חובה לתת לנו למגן את הבתים האלה מזמן, ולא להמתין להרס של בית משפחת עמר, ולא להמתין לניסים ונפלאות שקורים כל יום בשדרות, ולא להמתין לפגיעות של רסיסים וכו'.
יוסף פנחס כהן: היה שלב, הרי כל ההתהוות הבטחונית בשדרות, אני מתאר אותה כל הזמן כגרף בורסאי, ממש ככה, זה גרף שעולה ויורד, הגרף התחיל לעלות באפריל 2001 כשנפל טיל קסאם ולא התפוצץ בשדרות, נפל בשטח פתוח.
יוסף פנחס כהן: לא קרה כלום.
יוסף פנחס כהן: מדינת ישראל הגיעה באותו יום לשדרות אחר הצהריים, לא האמינו שנפל טיל לשדרות.
יוסף פנחס כהן: תקראו את הכותרות של אפריל 2001.
יוסף פנחס כהן: היה אז השר בן אליעזר ושר הבריאות דהן מש"ס שבה ואמר מה, באמת נפל טיל?
יוסף פנחס כהן: אין לכם אמבולנס בעיר הזאת, עכשיו אני מביא מייד אמבולנס.
יוסף פנחס כהן: התקשר מהשטח.
יוסף פנחס כהן: הציבו אמבולנס טיפול נמרץ.
יוסף פנחס כהן: אני מספר את זה כי זה מזכיר לי את שאלת האמבולנס.
יוסף פנחס כהן: יעיד על זה פרופ' אלדד, כי הופענו גם לפניו בועדת הפנים של הכנסת, אז לא היו לנו מספיק קשרים ליזום ועדה לביקורת המדינה, אז היינו בועדת הפנים של הכנסת וזעקנו איך יכול להיות שטילים נופלים בשדרות, ונפלו עוד טילים מאז אפריל 2001, ואין אמבולנס טיפול נמרץ, כי לקחו אותו.
יוסף פנחס כהן: אותה הצגה שעשו באפריל 2001 תם זמנה, ולקחו את האמבולנס ואמרו שאם לא ניתן מיליון שקל ואם לא נפקיד ערובה האמבולנס יילקח, והוא נלקח.
יוסף פנחס כהן: האמבולנס נלקח, לא באפריל 2001, הוא נלקח ב-2003.
יוסף פנחס כהן: כל 2003 לא היה אמבולנס טיפול נמרץ בעיר שדרות.
יוסף פנחס כהן: היה צריך לעתור לבית משפט השלום באשדוד להוציא צו מניעה, להפקיד ערובה כדי להותיר את האמבולנס בשדרות.
יוסף פנחס כהן: ומתי הביאו אמבולנסים?
יוסף פנחס כהן: ביוני 2004 הביאו אמבולנסים בלי סוף.
יוסף פנחס כהן: למה?
יוסף פנחס כהן: נהרגו שני אנשים בשדרות.
יוסף פנחס כהן: הגרף עלה.
יוסף פנחס כהן: אחר כך לקחו, דיללו את האמבולנסים, ושכחו שאמרו שלא צריך אמבולנסים.
יוסף פנחס כהן: גם היום אומרים שלא צריך למיגון.
יוסף פנחס כהן: עכשיו חזרו בהם אתמול וכן צריך מיגון, אבל המיגון הזה ייקח זמן.
יוסף פנחס כהן: אני אומר לכם שבלי מעקב צמוד, בלי דו"ח מבקר מדינה, שמתייחס לשאלת המיגון, מה עשו, למה לא מיגנו, מי אחראי לזה אישית, לפגיעה של גב' עליזה עמר שישבה בבית חולים שבוע, שמתהלכת עם רסיסים בברך עד עכשיו, עם מקל הליכה.
זבולון אורלב: יוסי, האם לא מספקת אותך ההודעה שועדת השרים החליטה ושהממשלה תאשר כשהביצוע הוא כבר ב-2008, כבר בשנה הנוכחית.
יוסף פנחס כהן: לא מספקת אותי בכלל, אני אסביר למה.
יוסף פנחס כהן: כאשר היתה ההסלמה האחרונה במאי 2007 של קסאמים שנפלו בשדרות הגיע ארקדי גיידמאק לשדרות, אני זכיתי להיות בישיבה הזאת, ישיבה די מצומצמת, והתקיימה ישיבה, הוא הגיע עם מהנדס והציג מצגת מפורטת של הדמייה של בתי התושבים בשדרות, לקח מחשב ושאל כמה זה עולה את האיש שלו.
יוסף פנחס כהן: אמר לו שלושים מיליון שקל אני ממגן את כל הבתים בדחיפות עכשיו.
יוסף פנחס כהן: שאל ארקדי גיידמאק כן, אתם רוצים שאני אתחיל לעבוד, אמרה לו עיריית שדרות, בצדק או שלא בצדק, יש לנו חוקים, אנחנו כפופים למדינת ישראל, יש התחייבות של פיקוד העורף למגן מאתיים בתי תושבים, אנחנו אמורים לקבל את הבתים האלה.
זבולון אורלב: אגב המאתיים האלה מוגנו?
יוסף פנחס כהן: לא, אין מאתיים, אין כלום.
יוסף פנחס כהן: אין אחד.
יוסף פנחס כהן: ואז אמרו לארקדי גיידמאק סליחה, ניתן לך תשובה עוד שלושה ימים.
יוסף פנחס כהן: תן לנו שהות לדבר עם משרד ראש הממשלה ועם פיקוד העורף, יכול להיות שאנחנו נאמר לך תודה ונסתפק במה שהמדינה עושה.
יוסף פנחס כהן: אמר תודה רבה, תודיעו לי.
יוסף פנחס כהן: באה המדינה וכתבה, וזה צורף לעתירה, כתבה בכתב, משרד ראש הממשלה כתב מכתב התחייבות, עם העתק לראש הממשלה, לשר האוצר, לשר השיכון.
יוסף פנחס כהן: כתבו אל תמגנו, אל תיזקקו לפילנטרופיה.
יוסף פנחס כהן: אנחנו החלטנו כבר למגן והקצינו שלוש מאות מיליון שקל לצורך העניין.
יוסף פנחס כהן: חתום על זה מנכ"ל משרד ראש הממשלה.
יוסף פנחס כהן: שלוש מאות מיליון שקל למיגון כל שדרות ועוטף עזה.
זבולון אורלב: וזה בוצע?
יוסף פנחס כהן: לא בוצע, אחר כך אמרו לא ממגנים את עצמנו לדעת.
יוסף פנחס כהן: סליחה רגע, ויש התחייבות, אני מפנה אתכם לישיבת ממשלה, לכן אני לא מתרשם גם מהחלטת ועדת שרים, ישיבת ממשלה בינואר 2007, אני מבקש, לא ינואר 2008, ינואר 2007, כשהגרף שוב עלה, בפתח ישיבת הממשלה, אני הייתי ברכב, אני זוכר את זה כמו היום, פתחתי לשמוע חדשות יומן צהריים, השמיעו את ראש הממשלה בישיבת הממשלה על הכורסה שלו לעיני כל שרי הממשלה הודיע ראש הממשלה במלים הבאות, אמר:
יוסף פנחס כהן: אני לא חושב שהמיגון זה הפתרון אבל הואיל ותושבי שדרות אומרים שזה ייתן להם הרגשת בטחון טובה יותר, והואיל ואנחנו מחוייבים לתת את הרגשת הבטחון הזו הממשלה ברשותי תמגן את בתי התושבים, והקמנו צוות ואנחנו מתקדמים עם העניין הזה.
יוסף פנחס כהן: כמובן אחרי זה הגרף ירד, ושוב אמרו לא ממגנים את עצמנו לדעת, ואין כלום.