GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חנא סוייד: זו השיטה הנהוגה בארה"ב, שכל גיוס חדש צריך לקרב את החלוקה, פחות או יותר, לכיוון הנכון.
חנא סוייד: זאת אומרת, אם צריך להיות 50-50 ואז יש 60-40, וכל אחד חדש צריך לדאוג שלא יגדיל את ה-60 ויקטין את ה-40 אלא שיקטין את הקווים זה מול זה.
משה גפני: אדוני היושב ראש, אנחנו נמצאים בוועדה לביקורת המדינה והדיון העקרוני הוא חשוב, אבל מה שאתה מבקש מהוועדה זה האם להחליט לבקש חוות דעת ממבקר המדינה בקשר לנושא של הייצוג ההולם בשירות הציבורי.
משה גפני: לכן, הדיון העקרוני הוא דיון פחות רלוונטי אף על פי שהוא בעצם הדיון החשוב כיוון שבסופו של דבר אנחנו צריכים לדבר על החוקים הקיימים, והאם החוקים הקיימים בכלל רלוונטיים למה שאנחנו מדברים היום.
משה גפני: אגב, ההערה של חברת הכנסת לבנת, למה אני מתערב בענין הזה - -
לימור לבנת: התפעלתי...
משה גפני: - - למה אני בכלל מתערב בדיון הזה על הנשים החרדיות שיוצאות לעבודה?
משה גפני: כי חשבתי לא לדבר בדיון הזה על הנשים החרדיות אבל זה נתן לי כיוון ועכשיו אדבר.
משה גפני: אתמול אישרנו בוועדת החוקה החלת דין רציפות על החוק של בנימין אלון, על ייצוג הולם לעולים חדשים.
משה גפני: זאת אומרת - -
ערין ספדי: בקרב - -
משה גפני: זה נכון מה שעורכת הדין ערין העירה, שם מדובר על דירקטורים בחברות ממשלתיות אבל אנחנו רואים את המכלול.
משה גפני: האם מדינת ישראל רוצה לעודד ייצוג הולם לעולים חדשים?
משה גפני: החליטה אתמול ועדת החוקה שכן, פה אחד.
משה גפני: היו שני נמנעים.
משה גפני: אנחנו הולכים לסדרה של חוקים בענין הזה, שבסופו של דבר איך אמר ח"כ יצחק לוי בדיון?
משה גפני: עוד מעט נהיה בעודף של ייצוג הולם.
משה גפני: זאת אומרת, לפי מספר החוקים שאנחנו עושים - -
מרית דנון: אין שום חשש.
משה גפני: אני יודע, אבל אני מדבר על הענין הזה שהתחלנו את מערכת החקיקה הזאת בגלל צורך אמיתי.
משה גפני: אנחנו הולכים עכשיו לחוקים פופוליסטים, שעניינם שונה לחלוטין ולדעתי, לא הוקם שום מטה לבחון האם החוקים הללו רלוונטיים היום.
משה גפני: מרית, אני רוצה להגיד לך שבנושא של הנשים אני לא בטוח שהיום רלוונטי ייצוג הולם לנשים.
משה גפני: אני יותר בטוח שהיה צריך להקים מטה ולבחון את משכורתם של הנשים מכיוון שבמערכת כולה, אני לא מדבר על נציב שירות המדינה או על הממונה על השכר - -
מרית דנון: זה מאוד רלוונטי.
משה גפני: גם ייצוג הולם?
מרית דנון: מאוד.
משה גפני: לפי הגרף שהוצג כאן.
משה גפני: לכן, הבחינה של הענין הזה, האם אנחנו מבקשים חוות דעת בענין הזה, לא בטוח שהגענו למיצוי הנושא שאנחנו מבקשים שמבקר המדינה יבקש חוות דעת, אבל אני בעד.
משה גפני: אם הצעתך, אדוני היושב ראש, תהיה לבקש חוות דעת בנושא הזה, אני בעד.
משה גפני: אני רוצה להוסיף משפט לגבי נושא החרדים: אם מבקשים חוות דעת ממבקר המדינה, אני מבקש להוסיף לחוות הדעת כדלהלן.
משה גפני: אני לא יכול לבקש חוות דעת על חרדים כיוון שהחוק לא מגדיר חרדים ולכן, אין למבקר המדינה מה לבדוק.
משה גפני: אין גוף במדינה שאפשר לבוא אליו בטענות ולהגיד: לא עשית את המוטל עליך.
משה גפני: כולם עושים שאת המוטל עליהם – החרדים בחוץ.
זבולון אורלב: גם הציונות הדתית בחוץ.
משה גפני: בא לא נתחרה בענין הזה, אנחנו יותר מקופחים.
משה גפני: תעשה לי טובה, אל תתערב עכשיו בענין הזה.
משה גפני: גם בגלל הפרוטוקול אני לא אומר כלום.
משה גפני: תעזוב עכשיו את הציונות הדתית, תמיד אנחנו יחד ועכשיו תשאיר אותי לבד.
משה גפני: אני מבקש חוות דעת בענין הזה.
משה גפני: התקיימו אין ספור דיונים.
משה גפני: אחת הבעיות המרכזיות של מדינת ישראל, לא ידוע באיזו דרגה זה עומד, יותר מהביטחון או פחות מהביטחון, יותר מהכלכלה או פחות מהכלכלה, שהחרדים הם לא פרודוקטיביים כי הם פשוט לא יוצאים לעבוד.
משה גפני: הנשים החרדיות לא יוצאות לעבוד, הן יושבות בבית ושוטפות כלים.
מרית דנון: - - -
משה גפני: - - שלא לדבר על הגברים החרדים, וזה נזק כלכלי עצום למדינת ישראל.
משה גפני: יושבת פה קבוצה גדולה מאוד, לא פרודוקטיבית.
משה גפני: אז אנחנו אשמים, אנחנו מכים על חטא כל יום.
משה גפני: מה המדינה עושה בשביל זה?
משה גפני: בא הנציג של הציבור החרדי בכל ועדה שדנה בענין הזה, במליאת הכנסת, ואומר שהנשים החרדיות רוצות לצאת לעבוד, הגברים החרדיים רוצים לצאת לעבוד, אני אומר את זה, אני מייצג אותם, ואתם יודעים שלא הייתי מעיז להגיד את זה אם זה לא היה נכון, אחרת היו פשקווילים נגדי.
משה גפני: אני מבקש מכם, אם לא היו חוקים על ייצוג הולם בשירות המדינה, בדירקטורים, בחברות הממשלתיות, בכל המקומות, אז אין דבר כזה.
משה גפני: יש חוקים, סדרה של חוקים בכל הנושאים, חלקן הצעות חוק ממשלתיות, ואני אומר: תוסיפו את החרדים לענין.
משה גפני: על מה אנחנו מדברים על ייצוג הולם?
משה גפני: אנחנו מדברים על כאלה שמבחינת הידע וההשכלה שלהם הם שווים.
משה גפני: אנחנו לא מדברים על מי שלמד בישיבה, שילך לעבוד אלא על מי שרכש השכלה.
משה גפני: שלא לדבר שהישיבה זה ההשכלה הכי טובה אבל נניח, לא חשבתי שהמשיח הגיע ומישהו יכיר בזה.
משה גפני: אני מבקש לעודד את אותו אדם חרדי לצאת לשירות המדינה, ללכת לחברות הממשלתיות, להיות דירקטוריון, לעבוד.
משה גפני: מה אומרת לי המדינה?
משה גפני: ובזה אני פונה למבקר המדינה: אומר משרד המשפטים פעם אחר פעם שעל הכנסת אתה לא יכול להעביר ביקורת בגלל שהכנסת מחוקקת חוקים.
משה גפני: אבל עונה משרד המשפטים פעם אחר פעם, במשך שנים, ואומר שאין הגדרה לחרדים.
משה גפני: יודעים שהם לא יוצאים לעבודה אבל לא יודעים מי הם.
משה גפני: יודעים להטיח האשמות בציבור החרדי אבל לא יודעים מי הם.
משה גפני: אני רוצה לעודד את הציבור החרדי לצאת לעבוד לכל הרמות, הנמוכות, הבינוניות והגבוהות.
משה גפני: תנו להם ייצוג הולם, תשלבו אותם, תנו להם משרות.
משה גפני: אומר משרד המשפטים: לא.
משה גפני: אני מבקש, אם אכן הוועדה מחליטה, ואני אתמוך, אם אכן יתברר שאנחנו מבקשים חוות דעת ממבקר המדינה, אני מבקש לבדוק למה משרד המפשטים באחת הבעיות הקרדינאליות של מדינת ישראל, של שילוב עובדים חרדים במערכת, למה הוא מתנגד לזה.
משה גפני: למה הוא מוצא כל היום תירוצים פרוצדוראליים באחד הנושאים האקוטיים שחברת הכנסת לימור לבנת העירה מאוד בדאגה, שהנשים החרדיות לא יוצאות לעבוד.
משה גפני: אתם פשוט לא יודעים מה שמתרחש בציבור החרדי, אין לכם שמץ של מושג בענין הזה.
זבולון אורלב: סליחה, למי שלא היה בתחילת הישיבה, אמרתי שב-12:30 אני צריך למסור לנשיאת בית המשפט העליון את החלטת הוועדה מאתמול להקים ועדת חקירה ממלכתית, אז אצטרך לצאת בעוד שתי דקות.
זבולון אורלב: בדרך כלל, כשאני שם נושא על סדר היום להפעיל את סעיף 21 אני מתכוון לזה, וכך כוונתי.
זבולון אורלב: מה עוד, שהיתה ישיבה בראשותי ב-16 ביוני 2007, וזה דיון המשך.
זבולון אורלב: אז התייחסו רק למגזר הערבי אבל אני מודה שאני בא בראש פתוח והדברים של חבר הכנסת אלדד שינו את עמדתי.
זבולון אורלב: כלומר, אנחנו נבקש מהמבקר לבחון את הסוגיה של ייצוג הולם.
זבולון אורלב: יבוא המבקר ויגיד: של מי?
זבולון אורלב: של אלה שבחוק או שלא בחוק.
זבולון אורלב: אלה שלא בחוק לפי מה, לפי הגדרות?
זבולון אורלב: אקדמאים לא אקדמאים?
זבולון אורלב: אין סרגל.
זבולון אורלב: אנחנו צריכים להגדיר.
זבולון אורלב: אני הצעתי לחברת הכסת לבנת שבסיום הדיון, כפוף להמשך הדיון, נבקש מנציב שירות המדינה שתוקם ועדה בראשות שופט על ידי נציבות שירות המדינה, בהשתתפות אישי ציבור ראויים, שתקבע מודל לסוגיה של ייצוג הולם.
זבולון אורלב: דבר ראשון, על מי אנחנו מדברים בייצוג הולם.
זבולון אורלב: על אלה שבחוק, שלא בחוק?
זבולון אורלב: אלה שנמצאים בחוק, מה אנחנו רוצים?
זבולון אורלב: סופרים אנשים, סופרים תפקידים - -
מרית דנון: ובעיקר מה זה ייצוג הולם, החוק לא מגדיר את זה.
מרית דנון: האם אישה אחת בגוף של 30 איש זה נקרא ייצוג הולם?
זבולון אורלב: ואז תבוא נציבות שירות המדינה עם הנתונים, ואגב, נבקש באותה הזדמנות להביא את את כל החברות הממשלתיות, שלהם קל יחסית להציג את הנתונים, זה מוסיף בבת אחת עוד ציבור מאוד גדול - -
מרי חדאייר: מה קורה עם העיריות וכולי?
זבולון אורלב: נפתור "פרה פרה".
זבולון אורלב: אם נפתור את שירות המדינה ואת רשות החברות הממשלתיות שעליהן יש מערכת חוקית יותר מפקחת, נוכל להתקדם לרשויות המקומיות.
זבולון אורלב: ואז נבוא למבקר ונגיד שיש מודל כזה וכזה, אנא בדוק מה המצב לעומת המודל הזה.
זבולון אורלב: נקיים דיון על המודל הזה, נראה שאנחנו מסכימים על המודל הזה, אני מעריך שהוא יעורר ויכוחים, למשל, מי האוכלוסיות?
אריה אלדד: בענין של "פרה פרה", אני דורש ייצוג הולם לפרים.
מרית דנון: מאחר ואנחנו מתמקדים כרגע בשירות המדינה, דיברנו רוב הזמן על הנושא של קליטת עובדים.
מרית דנון: יש חקיקה שמדברת על ייצוג הולם שמתייחסת לשילוב של נשים בכל צוות ציבורי בוועדה שדנה בנושא של עיצוב מדיניות לאומי דהיינו, צוותי משא ומתן וכולי.
מרית דנון: הדבר הזה, על פי החוק, כל משרד ממשלתי שמקים גוף כזה צריך לדווח לרשות לקידום מעמד האישה על מנת שתבחן אם יש שם ייצוג הולם.
מרית דנון: הדבר הזה לא מיושם בכלל.
זבולון אורלב: הישיבה ממשיכה, חברת הכנסת לבנת תמשיך לנהל אותה.
זבולון אורלב: אמרתי שהצעתי היא לא לקבל היום את ההחלטה בעקבות הדברים של חבר הכנסת אלדד אלא להקים ועדה בראשות שופט ואז, כשיש לנו מודל - -
משה גפני: אדוני היושב ראש, אבל בוועדה הזאת יבחנו גם את מה שאמרתי?
זבולון אורלב: הוועדה הזאת תקבע באילו אוכלוסיות כשאנחנו מדברים על ייצוג, והכוונה היא לייצוג הרחב ביותר, לא להשאיר אוכלוסיות שזקוקות לייצוג שלא מיוצגות, בהתחשב בכל הדברים שנאמרו כאן, ואני חושב שנאמרו דברים מאוד חשובים.
זבולון אורלב: אני מתנצל, אני חייב לעזוב.
זבולון אורלב: חברת הכנסת לבנת תמשיך לנהל את הישיבה.
חנא סוייד: אני רוצה להעיר עוד הערה קצרה: אני מסכים בהחלט לגישה שצריך לבחון מחדש את כל הענין של ההגדרות וזה התפקיד של הוועדה בראשות שופט.
חנא סוייד: אבל יחד עם זאת, יש חוקים שמדברים על ייצוג הולם.
לימור לבנת: זה לא עומד בסתירה, אני מיד אבהיר את הדברים.
לימור לבנת: אבקש לשמוע את החברים שנרשמו.
30095: בנושא של קהילת עולי אתיופיה, זה הגדרות ברורות.
30095: מכיוון שבהחלטות הממשלה שהתקבלו ובחוק שהתקבל גם פה, בכנסת, זה היה הגדרה ברורה של עולים אקדמאים של יוצאי אתיופיה ולכן, ב-99, בפעם הראשונה, התקבלה החלטה על ידי הממשלה, כשראש הממשלה היה בנימין נתניהו, ש-55 אקדמאים יוצאי אתיופיה ישולבו בשירות המדינה.
30095: ב-2005 הכנסת קיבלה פה, ביוזמתו של מיכאל איתן, חוק שישלב העדפה מתקנת, לשלב את עולי אתיופיה האקדמאים בשירות המדינה.
30095: ב-13.5.07 הממשלה הנוכחית קיבלה החלטה ל-15, הם צמצמו את זה.
30095: מכל הנושאים שאני הזכרתי, הנקודות וההחלטות, שום דבר לא יצא לפועל.
30095: לכן, יש מה לבדוק על ידי הוועדה.
לימור לבנת: שום דבר מאלה לא יצא לפועל?
30095: חוץ מבימים האלה, שיצאו 2 מרכזים.
לימור לבנת: מה שהנציבות מסרה כרגע, לגבי המכרזים שיצאו.
30095: גם הם עוד לא התקבלו, זה רק מכרז.
30095: לכן, למה ההחלטה של 99 לא בוצעה וכולי, יש מה לבדוק.
מרית דנון: אמרתי בהיעדרך, וחשוב לי להשמיע שוב את הדברים: דיברנו פה בעיקר על ייצוג הולם בקליטה של מגזרים שונים בשירות המדינה, אבל יש חקיקה שמדברת על ייצוג הולם בנושא של נשים, של שילוב נשים בדירקטוריונים, של שילוב נשים בוועדות וצוותים וכולי, והנושא הזה לא נאכף בכלל.
מרית דנון: אני רוצה לציין את העבודה של רשות החברות הממשלתיות, שבעקבות החלטת ממשלה של חיוב ל-50% נשים בדירקטוריונים של החברות הממשלתיות לפני שנה, הקימה מנגנון והיא מחזירה לשרים מינויים שלא עומדים בדבר הזה.
מרית דנון: אני מקווה שזה יקדם את הנושא.
לימור לבנת: בענין החקיקה לשילוב נשים, בנושאים מדיניים, אני לא אגיד כרגע ולא אכנס לנושאים פוליטיים של דעתי הפוליטית בענין, אבל מאחר ויש משאים ומתנים כאלה, יש את שרת החוץ שנמצאת בראש צוותים כאלה ויש צוותים נוספים, ובענין הזה אני חושבת שהרשות צריכה לטפל בענין הזה, צוותי משנה וכולי, שיהיו שם נשים.
מרית דנון: הבעיה העיקרית היא שהחוק לא מגדיר מה זה ייצוג הולם.
מרית דנון: ועלה התאנה של אישה אחת בצוות גדול לא קובע את השיעור.
לימור לבנת: אני רוצה להדגיש ולהזכיר שבשעתו היתה עתירה לבג"ץ של השדולה, כי היתה טענה לגבי הדירקטוריונים שאם יש פה ושם אישה אחת, זה בגדר ייצוג הולם.
לימור לבנת: בג"ץ פסל את הטענה הזאת וקבע באופן חד משמעי שזה איננו בגדר ייצוג הולם, ומאז יש מחצית, בקירוב, נשים בדירקטוריון.
מרית דנון: זה עוד לא קורה.
לימור לבנת: יש הרבה יותר מאישה אחת פה ואישה אחת שם, וזה לא נחשב בגדר ייצוג הולם.
מרית דנון: בוועדה שתוקם, אם תוקם, אני מציעה שיהיו נציגי כל הגופים שעליהם חלה חובת ייצוג הולם.
סיגל כץ: ראשית, בהמשך לדבריה של מרית ולדבריו של גפני, שכבר אין צורך בייצוג הולם בשירות המדינה בכלל לגבי נשים, יש שיפור מאוד גדול בשנים האחרונות אבל זה עדין רחוק מלהיות תקופת של עדנה, שלא מצריכה יותר פיקוח.
סיגל כץ: הזכרת את החברות הממשלתיות, שיש חברה לייצוג הולם שם.
סיגל כץ: בשנת 2007, 33.6% של הדירקטורים היו נשים מתוך הדירקטוריון.
סיגל כץ: למרות שיש חוק, עדין הן 33%.
סיגל כץ: אגב, החוק הזה מוחל מכוח סעיף 60 לחוק החברות הממשלתיות וגם התאגידים שהוקמו על פי חוק, ושם המצב הרבה הרבה יותר נמוך.
סיגל כץ: כמו שראינו בשקף שהוצג בפנינו, זה לא רק הענין של מה אחוז הנשים המועסקות בשירות המדינה, כ-65% אלא מאוד חשוב אילו דרגות.
סיגל כץ: ואז, כשאתה מדבר על הדרגות הבכירות זה נהיה 40% ולפעמים גם פחות.
סיגל כץ: הנקודה זה לא רק האם יש שוויון מספרי או מה האחוז אלא הדרגות הן נקודה מאוד חשובה להתייחס אליה.
סיגל כץ: לענין של מהו ייצוג הולם, כפי שגברתי הזכירה, יש מספר פסקי דין שהשדולה עתרה בהם, וביניהם בג"ץ הדירקטוריונים המפורסם, שבית המשפט לא הסכים לנקוב במספר ונתן לזה פרשנות מאוד גמישה.
סיגל כץ: הוא אמר שזה תלוי במשרה, באופייה, באופן המשרה, אבל באופן כללי, אם אין שום דבר מיוחד, אנחנו מדברים על 50% נשים, ובוודאי שאין די באישה אחת כדי להוות ייצוג הולם.
סיגל כץ: אני, אישית, סבורה שזו אמירה שאומרת שזה דבר חשוב.
סיגל כץ: זו אמירה שאומרת שאנחנו רוצים לפקח כי בלי פיקוח זה לא יקרה.
ראג'י חוסיין: אני חושב שאני מרגיש עד כמה הדברים חשובים.
ראג'י חוסיין: אם אנחנו מסתכלים על הנציבות לפני 12,13 שנים, היינו נראים אחרת, כלומר, אין זכויות לערבים.
ראג'י חוסיין: אבל היום אנחנו מתגאים ואני חייב להגיד לך תודה רבה ואני צריך להודות לגברת הניה מרקוביץ, שעכשיו אנחנו מנסים לפתוח קורס ניהול יחידות ממשלתיות, שהגברת הניה ואנחנו מנסים לבנות.
ראג'י חוסיין: לקחת 30 עובדים ערבים מהשירות הציבורי שהם בדירוג ניהולי ביניים, ולהכשיר אותם לכיוון של מנהלי יחידות ממשלתיות בעתיד הלא רחוק.
ראג'י חוסיין: אני רוצה לגעת בנקודה של עובדים אתיופים.
ראג'י חוסיין: יש לנו עובד אתיופי שנקלט לעבודה במערכת בתי המשפט ואני המנהל שלו.
ראג'י חוסיין: הוא נכשל במבחנים והנציבות הלכה לקראתו, הוא נשאר בעבודה וב-30 בדצמבר קיבל עובד מצטיין.
לימור לבנת: זאת שאלה שצריכה להחזיר אותנו לשאלת המבחנים שעלתה פה קודם.
לימור לבנת: אם הוא עובד מצטיין, זה אמנם מקרה אחד ואי אפשר להסיק ממקרה אחד - -
30095: הוא גם לא אקדמאי.
לימור לבנת: - - אני מציעה לבחון את המבחנים לא רק לגבי הערבים אלא גם לגבי האתיופים.
ראג'י חוסיין: לצערנו הרב, בתל אביב, במערכת בתי המשפט מנסים לקלוט עובדים, כולל אקדמאים יהודים וכולם נופלים במבחנים.
ראג'י חוסיין: אני חייב להדגיש את זה, לא רק ערבים.
ראג'י חוסיין: זה מראה שיש בעיה.
לימור לבנת: יהודים זאת לא הבעיה שמדברים כאן.
לימור לבנת: אנחנו מדברים לגבי המגזרים.
ראג'י חוסיין: יש בעיה במבחנים.
ראג'י חוסיין: בנושא קליטת עובדים ערבים – שירות התעסוקה, מתברר שהמכרזים של שירות המדינה לא נוגעים בכלל בשירות התעסוקה.
נציב שירות המדינה שמואל הולנדר: זה תאגיד סטטוטורי, אנחנו לא מטפלים בהם.
הניה מרקוביץ: כל המכרזים פתוחים לכל האוכלוסייה במדינת ישראל.
לימור לבנת: אני מבינה שהמכרזים מפורסמים בכלל, ואם יש בעיה בין הנציבות לבין שירות המדינה, אני בטוחה שתוכלו לפתור את זה.
לימור לבנת: אני מודה לך על דבריך.
שמואל חיימוביץ: אין בעיה ברורה.
שמואל חיימוביץ: אני נציב בפועל לשוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.
שמואל חיימוביץ: אנחנו נמצאים בבעיה במובן זה שאין הגדרה ברורה מהו ייצוג הולם.
שמואל חיימוביץ: הציגו בפנינו את הנתון של 2.1% מועסקים עם מוגבלות.
שמואל חיימוביץ: אנחנו לא יודעים להעריך אם זה אחוז הולם או לא, מה עוד שטוענים שיש בערך 3% ומדברים בעיקר על המוגבלויות החמורות.
שמואל חיימוביץ: אני מבקש להפנות את תשומת הלב שמדובר על כך ש-51% מתוכם הם מכוחות הביטחון, נכי צה"ל ששייכים לכוחות הביטחון.
שמואל חיימוביץ: זה אומר שדווקא בקבוצה הגדולה של הנכים הכללים יש תת-ייצוג בנושא של תעסוקה.
שמואל חיימוביץ: הדברים האלה גם קשורים להיבט אחר שנבחן במסגרות אחרות וזה הנושא של תעסוקה של אנשים עם מוגבלות בשל המגבלה שבעצם איבוד קצבת הנכות כתוצאה מזה שאנשים מועסקים, שזה יכול להיות תמריץ שלילי לאנשים עם מוגבלות לצאת לעבודה.
לימור לבנת: לא הייתי כאן בתחילת הישיבה אבל האם נמסרו נתונים לגבי אנשים עם מוגבלויות?
הניה מרקוביץ: יש דוח ואפשר להעביר לך אותו.
יעקב ברגר: יש לנו קושי אמיתי בבסיס הנתונים הזה כי צריך לקחת בחשבון שמפאת צנעת הפרט של אדם שמוכן לדווח על עצמו שיש לו מוגבלות נפשית, כן או לא.
שמואל חיימוביץ: גם וגם.
יעקב ברגר: אבל יש אנשים עם מוגבלות פיסית וגם מוגבלות נפשית.
יעקב ברגר: אנחנו כן הצלחנו ליצור בדרך עקיפה בסיס נתונים ראשוני על בסיס זה שהרצנו את הקבצים של ביטוח לאומי, את הקובץ של משרד הביטחון ואת הקובץ שלנו כמשרדי ממשלה, שזה היה דבר לא פשוט לעשותו.
יעקב ברגר: אפילו הכנסת הנכבדה לא הצליחה לסייע לנו ובכל זאת הצלחנו להתגבר על הנושא הזה.
לימור לבנת: אין לכנסת קובץ נתונים.
לימור לבנת: למרות הציניות בדבריך, עם כל הכבוד לך מר ברגר, זה לא תפקיד של הכנסת, זה תפקיד של הנציבות.
לימור לבנת: ההערה הזאת לא היתה במקומה.
יעקב ברגר: אז אמרתי שיש את הנתונים האלה ונערכנו לגבי קליטת העובדים החדשים.
יעקב ברגר: כל עובד חדש שנקלט מתבקש להצהיר על פי רצונו, אם הוא נמנה על אחת מארבעת הקבוצות שמופיעות על פי החוק, כולל הקבוצה של המוגבלים.
יעקב ברגר: מי שמדווח - -
שמואל חיימוביץ: אני חוזר על ההערה הקודמת ש-51% מהנתונים זה מנכי צה"ל וכוחות הביטחון.
ליאורה רופמן: וגם מספר הנשים הוא נמוך.
לימור לבנת: אני מבינה שאתם עובדים על זה ביחד.
שמואל חיימוביץ: יש גם כמה רעיונות לגבי קידום הנושא הזה, כולל ניסוח של הצעת החלטה לממשלה, שהעברנו לפני שבועיים.
ליאורה רופמן: אם אפשר, עוד מילה אחת:
ליאורה רופמן: לגבי הנושא של המשרות הייעודיות, בניגוד למגזר הערבי והמגזר האתיופי, שבעבר היתה החלטת ממשלה כמו שנאמר קודם, גם נראה שנעשים דברים.
ליאורה רופמן: לגבי אנשים עם מוגבלות עדין לא נעשה המהלך הזה ואנחנו בצורך מאוד גדול שיעשה מהלך כזה - -
לימור לבנת: נדמה לי שזה החוק האחרון בין החוקים, נכון?
יעקב ברגר: לא, האוכלוסייה האתיופית.
ליאורה רופמן: אנחנו כרגע מנסים לדחוף את זה אבל זה משהו שגם אנחנו וגם הנציבות - -
לימור לבנת: אני מבינה שזה מקודם.
הרשל קליין: אני הוזמנתי לוועדה כנציג ג'וינט-ישראל וכנציג טבת - מיזם משותף של ממשלת ישראל עם ג'וינט ישראל שבראשו עומד פרופסור יוסי תמיר, שהיה המנכ"ל של ביטוח לאומי.
הרשל קליין: אני משמש כמנהל ארצי של חברת השמה שהוקמה לפני שנה וחצי בשם מפת"ח – מרכזי פיתוח תעסוקת חרדים.
הרשל קליין: למעלה מעשור שהג'וינט מלווה את הציבור החרדי במסלולים שונים במטרה לעזור לאותם גברים ונשים כאחד, שישתתפו במעגל של שוק העבודה.
הרשל קליין: יש נתונים מאוד מעניינים אבל לא אלאה את הוועדה, אבל אני מזמין אותך לעשות ביקור במקום ולראות אותו מקרוב.
הרשל קליין: אני קיבלתי היום עידוד מדבריה של גברת הניה מרקוביץ, ואני רוצה שהיא תיתן לי את כל האפשרויות כדי שנוכל להתחבר לזה.
הרשל קליין: אני דירקטור ברשות לפיתוח ירושלים למעלה מ-12 שנים.
הרשל קליין: כירושלמי, אני יודע ש-52% מהמועסקים בעיר הם עובדים בשירות הציבורי, כמעט ואין שם חרדים.
הרשל קליין: אם דיברה גברת מרקוביץ על רמות נוספות, חוץ מהאקדמיה, אני מייצג אנשים שרוצים לעבוד ולהתפרנס בציבור החרדי, גברים ונשים, 70% נשים ו-30% גברים, יש נתונים ברורים, אני מבקש מגברת מרקוביץ לתת לנו אפשרות להתחבר לנושא הזה ולראות איפה מפת"ח יכולה לעזור במסגרת השירות הציבורי לציבור החרדי.
יוסי הירש: אני ממשרד מבקר המדינה.
יוסי הירש: התבקשתי על ידי חבר הכנסת אורלב למסור את עמדתו של מבקר המדינה, ומסרתי לו אותה בכתב.
יוסי הירש: אם יש צורך, אחזור על זה לפרוטוקול.
יוסי הירש: כמובן שאין לנו עמדה לגופו של ענין, אנחנו מדברים על נושא של חוות דעת.
יוסי הירש: לאחרונה יש ריבוי בקשות לחוות דעת וצריך לתת את הדעת על כך גם, כי אנחנו מכינים דוחות על פי סעיפים 14,15,20, 22 שבחוק, וכמובן שאנחנו מכבדים כל בקשה ונכבד כל בקשה.
יוסי הירש: חוות הדעת היא כמשמעה, זאת אומרת שצריך לקחת בחשבון את הדברים האלה.
ראג'יה אבו עקל: אני רוצה להודות לוועדה על כך שקיימו את הדיון ועל חשיבותו.
ראג'יה אבו עקל: הדיון הזה, כפי שהובהר לנו לפני כן, הינו דיון המשך לדיון שהתקיים ב-18 ליוני 2007.
ראג'יה אבו עקל: פה היתה הצהרת כוונות, אני יכולה להגיד, להכין חוות דעת והדיון התמקד בעיקר לגבי הייצוג ההולם של האוכלוסייה הערבית.
ראג'יה אבו עקל: אני רואה שההיקף של הסוגיה אכן הורחב בישיבה הזאת.
ראג'יה אבו עקל: בנוגע להצעת יו"ר הוועדה להקים ועדה ציבורית בראשות שופט, מכיוון שאנחנו מדברים לגבי האוכלוסייה הערבית, אנחנו לא רואים במרכז מוסאוא שיש עמדה מיוחדת בקשירת כל הנושאים ביחד עם הנושא של האוכלוסייה הערבית, במיוחד לאור הפרוטוקול של הוועדה הזאת.
ראג'יה אבו עקל: מכל מקום, אם הוועדה תמצא היום לנכון להרחיב את הנושאים ולהקים את הוועדה גם לגבי האוכלוסייה הערבית, אנחנו מבקשים ומדגישים שלוח הזמנים יהיה מצומצם ביותר ולא יהיה רחב, לקבוע תאריך יעד שהעמדה של הוועדה תיתן אותה.
ראג'יה אבו עקל: בנוסף לכך, בנוגע לאוכלוסייה הערבית זה רלוונטי בעקבות החלטת הממשלה מחודש נובמבר 2007 בה חויבו משרדי הממשלה ויחידות הסמך לקיים תכנית עבודה.
ראג'יה אבו עקל: התכנית היתה אמורה להיות מוגשת לנציבות עד ה-31 בדצמבר 2007.
ראג'יה אבו עקל: אני מבקשת שגם התוכנית הזאת תובא לוועדה בשלב זה, ואני מקווה שהיא כבר הוכנה.
לימור לבנת: תודה לכולם.
לימור לבנת: ראשית, אני רוצה לומר שאין בחוקים הקיימים ובהחלטות הממשלה, כפי שאני רואה את הדברים, משום העדפה מתקנת שבאה לשריין מקומות מסוימים כפי שמקובל למשל בכנסת, במפלגות כאלה ואחרות, שבאה לשריין מקום כזה או אחר.
לימור לבנת: ההחלטה היא לאפשר לכל מיעוט, בין אם הוא מספרי או סוציולוגי, יכולים להיות ערבים, אתיופים, אנשים עם מוגבלויות או נשים, לאפשר לכל מיעוט כזה שמתקשה להיכנס לשוק העבודה או מתקשה להתברג במשרות בכירות, לאפשר לו את אותה נגישות שלא קיימת כרגע.
לימור לבנת: זה צודק, זה מוסרי, ולא במקרה הכנסת חוקקה חוקים, הממשלה קיבלה החלטות ונכון שעד היום זה נבע מקבוצות לחץ כאלה או אחרות שהצליחו להגיע למעמד שבו הנציגים שלהם הפעילו את כוחם הפוליטי, הציבורי, כדי להגיע לאותו מקום ולאותה עמדה שבה יכלו לדאוג להחלטה מסוגה זה.
לימור לבנת: נכון אמר חבר הכנסת אלדד קודם, שבאמת יש צורך לעשות סדר בתוך ים ההחלטות הללו ולכן, אותו סיכום שאותו הציע יו"ר הוועדה חבר הכנסת אורלב, על פיו אנחנו מבקשים מנציבות שירות המדינה להקים ועדה ציבורית בראשות שופט בדימוס או שופט, שאותה ועדה תכין את המודל שיכלול למעשה את כלל הציבור ויעשה בכך סדר וצדק עם כל הקבוצות הללו.
לימור לבנת: אני לא רוצה להיכנס מראש למסקנות ועדה כזאת אשר תקום.
לימור לבנת: הוועדה מקבלת את ההחלטה הזאת.
לימור לבנת: עם זאת, אני רוצה לבקש ממבקר המדינה לכלול את הנושא בתכנית העבודה השוטפת של מבקר המדינה ולא בחוות דעת מיוחדת.
יוסף הירש: מה שהיו"ר הציע, וגברתי לא היתה הכאן, שסדר הדברים יהיה כזה, כיוון שהנורמה כרגע בסימן שאלה.
יוסף הירש: הוועדה בראשות שופט תקבע את הדברים האלה ולכשית
יוסף הירש: קבלו, נבקש מהמבקר - -
לימור לבנת: בסדר, זה מקובל עלי.
לימור לבנת: הבהרה נוספת, שגם היא בגדר החלטה של הוועדה: בינתיים, עד אשר תקום הוועדה ותקבל את החלטותיה צריך להיות ברור לנציבות שירות המדינה ולכל העוסקים במלאכה החשובה מאוד, שהמשך יישום החלטות הממשלה והחוקים שהכנסת חוקקה צריך להמשיך להיות מיושם בקצב הראוי ואפילו בקצב מוגבר כדי שבאמת כל אותן קבוצות, שכרגע יש לגביהן חקיקה או החלטות ממשלה, היינו ערבים ונשים ואתיופים ואנשים עם מוגבלויות, כל אלה אכן - -
הרש קליין: החרדים בכללם?
לימור לבנת: לא, לגביהם אין החלטות ממשלה ולא חקיקה ולכן, אני לא מזכירה אותם.
לימור לבנת: 4 הקבוצות שאליהן התייחסתי, אלה הקבוצות שלגביהן יש חובה להבטיח את ייצוגן ההולם בשירות המדינה.
לימור לבנת: לגבי אותן קבוצות צריך להאיץ את הקצב ולוודא שמתקיים אותו ייצוג הולם באותה הצעת משרות, כל דבר לפי הענין, בקצב הראוי ואפילו להגביר את הקצב כדי שיהיה יישום מלא של החלטות הממשלה.
לימור לבנת: אני הייתי מציעה שהנציב ידווח לוועדה על הקמת הוועדה ועל הרכב הוועדה כפי שהוא רואה לנכון בתוך 45 יום, זה נראה לי סביר.
לימור לבנת: זה לוקח זמן.
נציב שירות המדינה שמואל הולנדר: זו צריכה להיות ועדה רצינית עם אנשים מקצועיים, אחרת לא עשינו שום דבר.
לימור לבנת: תוך 45 יום הנציב ידווח לוועדה על הקמת ועדה, הרכבה ועל תחילת פעולתה, על לוח הזמנים.
לימור לבנת: אני מבקשת להודות לכל המשתתפים.
לימור לבנת: הישיבה נעולה.
זבולון אורלב: הסוגייה שלנו היום זה דו"ח מבקר המדינה 58א' בעניין הטיפול של עיריית אריאל והמשטרה בדיווח על קטינות הנתונות בסיכון.
זבולון אורלב: אני חושב שזו גדלותו של דו"ח מבקר המדינה, שמעבר לטיפול בבית ישראל הוא יודע לטפל גם ברב ישראל, כלומר לא רק טיפול כולל, כוללני, בעניינים לאומיים, חשובים לאין ערוך, ראה דוגמא של ניצולי השואה שבעקבות הדו"ח הקימה הוועדה השבוע ועדת חקירה ממלכתית, אלא גם יכול לעסוק בעניין שלכאורה איננו נתון תחת העין הציבורית ומגיע לטיפול בסוגייה שהיא חשובה.
זבולון אורלב: והרי אנחנו אמונים על הערך שכל המציל נפש אחת מישראל כאילו הציל עולם מלא.
זבולון אורלב: ואם הדו"ח בנוי גם להציל את נפשותיהן של כמה נערות בסיכון באריאל אז ודאי ראוי שהוועדה תיתן תשומת לבה.
זבולון אורלב: אני מקיים את הישיבה גם נוכח בקשתה של המועצה הלאומית לשלום הילד, בראשותו של ידידי ד"ר יצחק קדמן, שביקש באופן מיוחד את קיום הישיבה הזאת, ואני מקדם בברכה את ידידי נחמן רון, שהוא ראש עיריית אריאל משכבר הימים.
זבולון אורלב: וגם כמובן את אנשי המשטרה שבזכותי הם לא קופאים בקור הירושלמי אלא נמצאים פה בחדר המחומם.
זבולון אורלב: אדוני הוא מפקד המשטרה באזור?
שלמה אפרתי: לא, אני ראש ענף החקירות במחוז ש"י ולידי קצין נפגעי עבירה של מחוז ש"י.
זבולון אורלב: אני מציע שכהרגלנו אנחנו נפתח בדבריהם של אנשי מבקר המדינה, שיתנו סקירה קצרה על הממצאים העיקריים של הדו"ח.
זבולון אורלב: אני רק אומר שהישיבה שלנו, פשוט שאנשים ידעו, היא מכוונת ומצולמת.
זבולון אורלב: יש פה מצלמות בחדר והיא משודרת בשידור חי באינטרנט.
זבולון אורלב: אז פשוט שנהיה מודעים לעניין הזה.
יובל חיו: בהמשך לדברים שלך אני אומר שהבדיקה בנושא הזה נעשתה במשרדנו בעקבות קבלת תלונה שהגיעה למבקר המדינה.
יובל חיו: אנחנו היום יש מדיניות במשרד שחלק מהתלונות שמגיעות למבקר המדינה ואנחנו מוצאים אותן כתלונות שראויות לבדיקה אנחנו מכניסים אותן לנתיב ביקורת, עד לתחנת הסיום של פרסום דו"ח, וזה המקרה הנדון פה.
יובל חיו: אני אתאר בכחמש דקות את ממצאי הדו"ח ואת פרטי המקרה.
יובל חיו: ביוני 2006 נפטרה בביתה שבאריאל תינוקת כבת שלושה חודשים.
יובל חיו: להורי התינוקת היו שתי ילדות נוספות, לאחת מלאו שנתיים ולאחרת ארבע שנים.
יובל חיו: לאחר חקירת המקרה הועמדו הורי הילדות לדין והורשעו בעבירות שעניינן פגיעה בילדיהם.
יובל חיו: האם הורשעה גם בגרימת מוות ברשלנות.
יובל חיו: ההורים נדונו לעונשי מאסר.
יובל חיו: בסמוך לאחר המקרה הועברה למבקר המדינה תלונה אשר בעקבותיה הוחלט לבדוק את אופן הטיפול של עיריית אריאל ושל משטרת ישראל בדיווחים שקיבלו באשר לבנות המשפחה שהיו נתונות בסיכון.
יובל חיו: למעשה בדקנו שני תחומים.
יובל חיו: אחד – הקשר שבין משטרת ישראל לבין העירייה והאופן שבו הועברו הדיווחים בין שני גורמים אלו באשר להזנחת הילדות.
יובל חיו: והתחום השני זה האופן שבו טיפלה העירייה במידע שקיבלה באשר למשפחה.
יובל חיו: לדאבוננו, בדיקת הטיפול במקרה הזה חשפה כשלים חמורים בתחום הדיווח והטיפול שבא בעקבותיו.