GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איתי אהרונסון: זה לא סגור, מה שאני אומר---
עמירה דותן: הוא לא אומר שזה סגור, הוא לא יכול להגיד לבד שזה סגור, אבל אומר שזה 'עושה שכל'.
איתי אהרונסון: אין הבדל ברמה העקרונית, יש הבדל מעשי גדול, אבל אין הבדל ברמה העקרונית בין איך שאנחנו תופסים את הזכות למגורים בדיור הזמני לבין מי שזכאי לקבל שכר הדירה.
איתי אהרונסון: ההבדל הפרקטי הוא שזה שנמצא בדיור הזמני, אבל בלי זכות, אז הוא יושב במבנה של---
דורון בן שלומי: אתה משווה להוציא כסף מהמדינה ולא לשלם?
איתי אהרונסון: זה ההבדל הפרקטי.
איתי אהרונסון: אמרתי, יש הבדל גדול בצד הפרקטי, אין הבדל ברמת התפיסה העקרונית שלנו את העניין.
איתי אהרונסון: גם אלה, גם אלה, על פי הסיכום עם חבר הכנסת אריאל ועל פי סיכום הדברים הזכאות היא, ברמה העקרונית צריכה להיוולד ברגע שהאיש יהיה ממש צד להסכם העתקה באופן שלם ומלא.
איתי אהרונסון: עצם הדיבורים לא מייצרים את הזכאות.
איתי אהרונסון: אנחנו הלכנו צעד נוסף מעבר לסיכום עם חברי הכנסת, חבר הכנסת אריאל, אנחנו הרחבנו מעט מעבר למה שסוכם, ואנחנו כן מאפשרים מתן מענה לפרק הזמן של המשא ומתן שמתנהל לקראת גיבוש והשלמה של ההסדר, אבל הפתרון הזה מותנה בזה שבסופו של יום האנשים ילכו.
איתי אהרונסון: היה ולא ילכו, הם יצטרכו להחזיר כסף.
עמירה דותן: אומר מר אבי פרחן, 'אנחנו רוצים להיות שם, אני מוכן אפילו להוציא מכספי, אני רוצה להיות מעורב ושותף לתהליך'.
עמירה דותן: אני חושבת שעל זה צריכים לברך.
איתי אהרונסון: על זה עניתי, בוא נדבר.
איתי אהרונסון: בוא נשמע מה אתה מציע ונדבר.
עמירה דותן: יפה, צריכים לברך ואנחנו נשמח אפילו לקחת חלק בישיבה כזאת, כדי לראות שהדברים נעשים ומתקדמים.
עמירה דותן: נווה ים, אנחנו סגרנו?
ירון סהר: אם מותר רק שתי נקודות מאוד קטנות, מעבר לברכות על התהליך.
ירון סהר: דבר ראשון, הצעתם למעשה פגישה בנוכחות המפונים במינהל.
ירון סהר: הייתי מאוד מבקש, ברוח הדברים של מר עזרא גרינבאום, לא לעשות פגישה במינהל על כל הבעיות של המנהלת.
ירון סהר: הדבר שלנו הוא מאוד ממוקד.
עמירה דותן: דיברנו על נווה ים.
ירון סהר: שיואיל ראש המינהל לשבת איתנו רק על העניין שלנו, בלי כל הנושאים האחרים.
ירון סהר: דבר שני, אם תצא מכאן ברכת הדרך למנהלת.
ירון סהר: המנהלת מנסה לפורר בתוך הקבוצה,שיקבלו הנחיה להפסיק לפורר, בין בקבוצה שלנו ובין באחרות.
עמירה דותן: אני לא יודעת מי זה המנהלת.
עמירה דותן: אני דיברתי עם גב' צביה שמעון, מיוזמתה, לא שמעתי את זה ממנה בכלל.
עמירה דותן: להיפך, היא רואה בהתגבשות סביב מר אבי פרחן וסביב הרעיון הזה כדבר מבורך מאוד.
עמירה דותן: לכן אני יכולה רק לומר לך מה שבאים אנשים לומר לי.
עמירה דותן: אני רואה אותה הולכת עם הרעיון הזה ומברכת עליו ומקדמת אותו.
עמירה דותן: זה מה שהיא ביוזמתה אמרה לי לפני שבועיים.
עמירה דותן: לכן קצת משונה לי הדברים האלה, אז גם תבדקו את החבר'ה שלכם, מי אומר מה למי, למה ואיך.
עמירה דותן: אני חושבת שהרעיון של מר אבי פרחן, שבו הוא אומר 'בואו נלך יחד ונראה רצינות, ומי שאיתי, איתי, ומי שלא איתי, לא איתי', זה רעיון מבורך.
עמירה דותן: ולכן אם המנהלת תשתף פעולה בעניין של היחד הזה, שהוא מאוד מאוד חשוב לכולם, אני חושבת שכולנו נהיה בהרגשה טובה מאוד.
עמירה דותן: נווה ים, אני מרגישה שאנחנו על גל של התחלה ולוח זמנים יש לנו, של שבועיים, ונראה איך אנחנו ממשיכים.
עמירה דותן: חבר'ה, תודה רבה שחיכיתם, ניצנים.
אהרן חזוט: אני רוצה להתחיל בסעיף השני.
אהרן חזוט: בסעיף הראשון, מחיר קרקע, הייתי רוצה שתשמעי את נציגת הצעירים, גב' ימית מרדכי, בבקשה.
ימית מרדכי: הסוף של הדיון הקודם הוא בדיוק ההתחלה שלנו.
ימית מרדכי: היחד שלנו הוא מאוד חשוב.
ימית מרדכי: חשוב לנו מאוד להישאר בתוך הקהילה שלנו, קהילה שבאנו ממנה, וכרגע המחיר שמבקשים מאיתנו לשלם הוא לא ריאלי בכלל.
ימית מרדכי: אין לנו שום אפשרות, לאף אחד, לשלם מחיר כזה.
ימית מרדכי: זה אחת הבעיות שהצגנו מהתחלה כבר.
ימית מרדכי: זו הבעיה העיקרית שלנו.
ימית מרדכי: אנחנו רוצים לגור בניצנים, כרגע המחיר הוא 90,000 דולר רק לקרקע, בלי לדבר בכלל על בניית בית.
ימית מרדכי: את המחירים מר אליעזר יעקב יותר בקי בהם.
אהרן חזוט: חשוב לי להדגיש בכל הנושא של הילדים שלנו, את ההתעלמות המוחלטת לאורך כל הדרך, מכל הבחינות.
אהרן חזוט: חשוב מאוד שזה יירשם, כי כל הבעיות שמועלות כרגע זה דברים שבכלל לא עלו לדיון, גם הנושא שבכלל מגיע להם קרקע, ובדיעבד אושר.
אהרן חזוט: יש כאן את כל הניירת שצמודה למה שמסרנו.
ימית מרדכי: כן, דנו על זה בוועדות הקודמות כבר, שלא היה שום אזכור לגבינו, בשום חוק.
ימית מרדכי: עכשיו יש כבר איזה שהיא אפשרות לקנות שטח, אבל זה רק על הנייר, כי מבחינת המחיר זה לא ריאלי.
ימית מרדכי: שוב פעם.
ימית מרדכי: את החשיבות הראינו לך בכל כך הרבה דרכים.
עמירה דותן: אנחנו ייחדנו דיון לדור ההמשך.
עמירה דותן: השאלה אם הנושא של דור ההמשך, דווקא בקהילה שלכם, שונה מאשר בקהילות אחרות.
ימית מרדכי: הוא לא שונה, הוא מרכזי פשוט.
אהרן חזוט: השאלה שלך היא במקום, אנחנו עוד לא יודעים, כי חלק מהקהילות ישנם חוזים שהם עוד לא נחשפו, אנחנו לא יודעים מה נסגר שם.
ראובן ריבלין: השאלה אם מבקשים מהם לקנות בערך שמאי.
אליעזר יעקב: אני רוצה להגיד משהו בעניין הזה.
אליעזר יעקב: בזמנו עלה רעיון, והוא מופיע גם בהחלטת מועצת המינהל, אני חושב, אם אני מבין נכון את החלטת מועצת המינהל, זה שבעצם בזמן שתהיה העברת זכויות בשלב הבא, אם איזה בן צעיר בעוד שנה, בעוד 20 שנה, בעוד 100 שנה, יחליט למכור את המגרש שלו, המדינה תתחשבן איתו במידה והיא לא מיצתה את התשלום שלו כלפי המדינה.
אליעזר יעקב: וזה הרעיון שהעלינו כבר מהתחלה, במשאים ומתנים שהיו לנו, שהיות ואנחנו, הדור המבוגר יותר, רואה בצעירים הללו כעתודה שלנו, אנחנו מקימים בית אבות, מכיוון שהם רואים את החיבור אלינו, ומדובר פה על פרויקט הדגל של מדינת ישראל, שנקרא פרויקט ניצנים, לדעתי זה משליך על כל הפרויקטים האחרים, אבל אני כרגע מדבר על הפרויקט הזה, שהוא מהווה עתודה.
אליעזר יעקב: היום רק הקבוצה שמדובר עליה, זה קרוב ל-200 משפחות צעירות.
אליעזר יעקב: אז אני בא ואומר, בפרויקט הזה.
אליעזר יעקב: .. ורובן אין להן את האמצעים לרכוש מגרש במחירים הללו, באנו ואמרנו את הדבר הבא, במקום לבוא ולהגיד נקטין את זכויות הבנייה שלהם ונקטין ונקטין ונקטין, והרי כולנו יודעים שבעוד 3, 4, 5 שנים, לאור המקור של האוכלוסייה הזאת וההתנהגות שלה, אנחנו נגיע למצב של התעמתות בקטע הזה של רצון לבנות מצד אחד ואי יכולת לממש את זה, מצד שני, באנו ואמרנו, תראו, היות וכולם רוצים ברמה הקהילתית להיות במתחם הזה, כל תהליך שהוא "נדל"ני", ישלמו עליו.
אליעזר יעקב: זאת אומרת, ייקבע בתוך החוזה שתהיה התחשבנות, וזה מופיע גם בהחלטת המינהל היום, שתהיה התחשבנות.
אליעזר יעקב: אם הבן אדם ימכור את המגרש בעוד 5 שנים,
אליעזר יעקב: בעוד 7 שנים, ואז תהיה התחשבנות ריאלית.
אליעזר יעקב: אף אחד לא יגנוב את אף אחד בעניין הזה.
אליעזר יעקב: מה שאני בא ואומר, שם צריך ללכת על כיוון של הפתרון ולא ברמה של היום תבקש רק 100 מטר ובעוד 5 שנים, עם 5 ילדים, לא תהיה לך ברירה ותיתקע בשמאויות עדכניות בעוד 5 שנים.
איתי אהרונסון: הסוגיה של הילדים זו סוגיה שעיכבה את המאסה הגדולה במבצע ניצנים וגם אני חושב במקומות אחרים.
איתי אהרונסון: הוויכוח הוא ויכוח אמיתי והטיעונים היו טובים משני הכיוונים.
איתי אהרונסון: באו המפונים ואמרו, 'תראו, בגוש המחירים היו מאוד מאוד זולים, הילדים היו רוצים להישאר, והיו יכולים יחסית במחיר זול יכולים לרכוש מגרש.
איתי אהרונסון: עכשיו עברנו פינוי, חלק מהאוכלוסיות עושות העתקה קהילתית לאתרים שבהם ערכי הקרקע גבוהים בהרבה', סדרי גודל של 100,000 דולר, כדי לא להיתפס בשום מספר, כי זה תלוי בסופו של דבר בשמאות, 'ו-100,000 דולר זה כבר מחיר שהוא מאוד מאוד יקר והרבה מהילדים לא יוכלו לעמוד בו'.
איתי אהרונסון: מנגד אמרה המדינה, תשמעו, אין בשום מקום במדינת ישראל זכות מוקנית לילדים לגור ליד ההורים, ואחד, ההורים שלו נמצאים והוא גדל אצל ההורים שלו באזור שהוא אזור ביקוש ואחר באזור שהוא ספר, וגם הביקושים יכולים להשתנות,ואפילו זכות לקבל קרקע בפטור במכרז היא לא בהכרח קיימת, בוודאי שלא במחיר הנחה.
איתי אהרונסון: בתוך הוויכוח---
ראובן ריבלין: אבל אנחנו לא משווים את מגורשי גוש קטיף לכל אחד בארץ.
איתי אהרונסון: והדיון היה דיון---
ראובן ריבלין: הם מוכנים כרגע לחזור לגוש קטיף ולא מבקשים---
איתי אהרונסון: אני אגיע, אני מתאר את התהליך.
ראובן ריבלין: זאת נקודת ההנחה שלנו, לא צריך לעשות דבר שיטשטש ובסופו של דבר לא יביא לשום פתרון.
ראובן ריבלין: השאלה אם ניצנים הוא מקום שאתם מוכנים להקצות אותו לדור ההמשך וכאשר אני מוכן להקצות אותו, אבל במחיר שוק, היא צודקת, ימית.
ראובן ריבלין: מחיר שוק זה דבר יפה מאוד בשבילי, היא גם רוצה להיות כמוני, אבל בשלב זה היא לא יכולה כי אני כבר 60 שנה מתפרנס, חסכתי כך או כך.
ראובן ריבלין: הם לא יוכלו.
ראובן ריבלין: השאלה למה לבוא ולומר דבר שאתם לא מתכוונים לעשות אותו, מהטעם הפשוט שניצנים, אם היא בחישוב שמאי, לפי ערך שמאי, הם לעולם לא יקבלו את זה.
איתי אהרונסון: אז אני אתן סקירה וכבר היתה התייחסות לדברים לכיוון שאתה מתאר, ותיכף אני אשלים את הסקירה.
איתי אהרונסון: זאת היתה נקודת המוצא.
איתי אהרונסון: מה שחשוב, חבר הכנסת ריבלין, בסקירה, בסופו של דבר זו האמירה שהנקודה הזו היא נקודה שגם חבר הכנסת אריאל היה עמוק בתוך הדיונים ובסופו של דבר הגענו לאיזה שהיא הסכמה שכן נותנת מענה והיום אני שומע לראשונה שהמענה שניתן, אחרי באמת אין סוף דיונים ואחרי השקעה של הרבה הרבה הרבה מיליונים, עכשיו לראשונה אני שומע שזה לא מספיק.
איתי אהרונסון: בסופו של דבר, המענה שניתן, ניתן בשתי דרכים.
איתי אהרונסון: ראשית, חבר הכנסת אורי אריאל ישב דיונים ארוכים עם רענן דינור וגובש סיכום דברים שמאפשר לילדים של המפונים, שהולכים לגור ביחד עם הוריהם, לקבל מענק של עד 140,000 שקל, בדיוק לצורך הזה, על מנת לעזור להם לרכוש את הקרקע.
איתי אהרונסון: זה תלוי אם מדובר בזוג נשוי, או בבודד, המחיר המשתנה אם יש ילדים, מספר הילדים, אבל זוג נשוי עם 3 ילדים, יקבל כבר מענק של 140,000 שקל.
איתי אהרונסון: זה סכום מאוד גבוה, אני חושב שהוא משלים חלק גדול מהפער.
איתי אהרונסון: עדיין, נשמעה דרישה מצדם.
איתי אהרונסון: מי שהוביל את המהלך הזה הרבה מאוד היו אנשי נווה דקלים, שניהלו משא ומתן אינטנסיבי בעניין הזה, וזה לא סיפק.
איתי אהרונסון: ולצורך ההגרלות, נערכנו בסופו של דבר לאנשי נווה דקלים בניצן, שהם העלו דרישה נוספת והיא שיתאפשר להם לרכוש זכויות בנייה חלקיות לילדים.
איתי אהרונסון: מי שמכיר את הנושא, יודע שבעבר מינהל מקרקעי ישראל איפשר, בעיקר בהרחבות של המושבים והקיבוצים---
ראובן ריבלין: אם חבר הכנסת אורי אריאל הסכים...
איתי אהרונסון: בעבר איפשר מינהל מקרקעי ישראל.
איתי אהרונסון: זה עוד אחרי הסיכום עם חבר הכנסת אריאל, היה עוד מהלך נוסף שנתן עוד מעבר למה שסוכם.
איתי אהרונסון: הנושא של רכישת זכויות בנייה חלקיות מאפשר, אני אתן את זה כדוגמה מספרית מאוד גסה, זה לא בדיוק, אבל בערך.
איתי אהרונסון: נניח שתמ"א מאפשרת 200 מטר מרובע בית לבנות.
איתי אהרונסון: מי שרצה לבנות בית בגודל 100 מטר מרובע, מינהל מקרקעי ישראל איפשר לשלם לפי 100 מטר מרובע ולא לפי 200 מטר מרובע.
איתי אהרונסון: זה לא חצי, אבל זה לא רחוק מחצי, זו הטבה, עוד פעם, אני נורא רוצה להיזהר עם המספרים, אבל סדרי גודל, אבל אל תתפסו אותי בלשון, זה הטבה שיכולה להגיע ל-20,000 דולר.
איתי אהרונסון: על כל המקומות.
עזרא גרינבאום: על קבוצה של מקומות שהוגדרה בהחלטת מועצת מינהל מקרקעי ישראל ועוד מרחיבים את זה.
איתי אהרונסון: במועצה הקרובה אנחנו נקנה סמכות למנהל המינהל להרחיב את זה לכל מקום שיש בו הסדר העתקה קהילתי.
עזרא גרינבאום: אני מסביר מה שיש עכשיו.
עזרא גרינבאום: עכשיו זה ניצן, ניצנים, שכונת הגולף ויד בנימין.
עזרא גרינבאום: יד בנימין מוגבל.
איתי אהרונסון: נכון, ואנחנו מקנים סמכות בהחלטת המועצה הקרובה---
ראובן ריבלין: 35,000 הנחה על הקרקע.
איתי אהרונסון: 35,000 דולר, שזה מענק, הלוואה עומדת שתהפוך למענק.
זאב אלקין: זה, עד 35,000 דולר.
אהרן חזוט: ימית מקבלת 10,000 דולר.
אהרן חזוט: כי היא לא נשואה.
ימית מרדכי: אז אני כביכול נחשבת עדיין רווקה, כי אני בן אדם אחד מכל המשפחה.
עמירה דותן: את נשואה, אבל הזכויות הכלכליות שלך---
אליעזר יעקב: זו הצגה יפה, שאין מאחוריה כלום.
עמירה דותן: סליחה, יש לנו דיון על ניצנים.
עמירה דותן: אנחנו מסיטים את הדיון מניצנים לדור ההמשך.
עמירה דותן: דור ההמשך הוא לא רק ימית וניצנים, אלא כל דור ההמשך, שעל זה יש לנו דיון לדעתי נפרד, עם האנשים הרלוונטיים לנושא של דור ההמשך.
עמירה דותן: אני מציעה לראות את הדברים הנוספים שיש לכם, כניצנים, שאנחנו צריכים את העזרה שלנו כוועדה, ואתם יודעים שאנחנו מקיימים דיון נוסף, כמו שליווינו אותם עד עכשיו, נלווה אותם גם אחר כך, כאשר יהיו גם נציגים אחרים של דור ההמשך ממקומות נוספים.
עמירה דותן: לכן אני מציעה, אבל שוב, ההחלטה שלכם, אתם ניצנים.
אליעזר יעקב: הנושא של הצעירים הוא נושא קריטי לפרויקט.
אליעזר יעקב: אני מתעלם כרגע מהבעיות הפרטיות שלהם, אני אומר, הוא קריטי לפרויקט.
אליעזר יעקב: אנחנו לא רוצים בית אבות, לא מוכנים להיות בבית אבות, חושבים שזה לא נכון גם.
עמירה דותן: אתם צעירים מדי.
אליעזר יעקב: אמירה שנייה---
ישראל חדד: סליחה, הצעירים שלנו חושבים שאנחנו באנו ופותרים את הבעיות שלנו ואותם השארנו מאחור.
ישראל חדד: אתם לא יודעים מה שהם עושים לנו שם.
ישראל חדד: הרשימות, רשימות חיסולים על לוח מודעות של בתי כנסת וזה.
עמירה דותן: יפה, זה אומר שיש מנהיגות לדור ההמשך.
עמירה דותן: זו ההחלטה שלכם, חבר'ה.
אליעזר יעקב: יש שתי נקודות נוספות, טכניות, שהן קשורות לפרויקט ניצנים דווקא.
זאב אלקין: שאלה קטנה לפני שאתם עוזבים את זה, לפני ש'חיסלו אתכם', אז חשוב לקבל את התשובה.
זאב אלקין: בחומר שאתם העברתם רשמתם שיש התלהבות גדולה דווקא של דור ההמשך, ויש צורך באשכול שלישי.
זאב אלקין: רק ההתלהבות הגדולה היא במחירים האלה?
אליעזר יעקב: לא, לא, לפרויקט.
אליעזר יעקב: רוצים לעבור על פרויקט, אבל לא במחיר הזה.
אליעזר יעקב: הנושא הזה של האשכול השלישי, שהוא לכאורה עשוי/אמור, אני לא יודע מה יקרה פה במערכת, למעשה לפי החלטות ממשלה ב-31 לדצמבר 2007, האשכול השלישי אמור להיגרע אוטומטית, בצורה כזו או אחרת.
אליעזר יעקב: אני לא יודע אם צריך החלטה פורמלית או לא צריך, ואנחנו באים ומבקשים שלפחות להקפיא את הדבר הזה.
אליעזר יעקב: אנחנו לא כבר לא מבקשים לשייך אותו, בוא נקפיא את זה.
אליעזר יעקב: אם הנושא של דור ההמשך נפתר, לדעתי, יש לנו בעצם אשכול שלישי.
אליעזר יעקב: כי אין לנו מקום אחר, הרי אחת הבעיות של כולנו זה חילונים-דתיים, ופה ניתן פתרון מרבי בהקשר הזה של פרויקט גדול אחד, שנותן מענה גם לדתיים וגם לחילוניים.
עמירה דותן: עורך דין אהרונסון, בנושא הזה יש לכם, בגלל לוחות הזמנים של דצמבר 07'?
אהרן חזוט: לפני שעורך דין אהרונסון ייתן תשובה, אני רוצה באותו הקשר להמשיך את מר אליעזר יעקב, בעניין הזה.
אהרן חזוט: מאז שהתחילו התשתיות, הרישום לאשכול השלישי של כולנו, שלא התקיים, פשוט אין עוד 182 משפחות נרשמות, לכן החשיבות---
איתי אהרונסון: הם שלחו לנו טופס?
אהרן חזוט: גב' בקי,שעובדת איתכם, המערכת שלכם יודעת על הרישומים האלה.
איתי אהרונסון: שרה מדברת על אותם מספרים ישנים.
איתי אהרונסון: אני לא שמעתי.
אהרן חזוט: אז אני אומר לך, זה משהו חדש, וככל שהפרויקט הזה יתפוס אמינות, שהעסק הזה הולך לכיוון הנכון, לדעתי הרישום ילך ויגדל.
אהרן חזוט: העסק הזה, לגרוע היום, את האשכול השלישי, זה יגרום---
איתי אהרונסון: זה 300 יחידות שיש שם, בשני.
אהרן חזוט: אז אני אומר שמאחר וישנו תאריך של גריעה, לעצור אותו, להשאיר אותו לעוד---
איתי אהרונסון: לדעתי המנהל הכללי היה רלוונטי לנקודה הזו.
אהרן חזוט: אבל אתם כמנהלת תיקחו את זה בחשבון---
איתי אהרונסון: אין לי את הנתונים האלה.
אהרן חזוט: אז אני נותן אותם ואם אתה צריך, אנחנו נביא לך אותם על נייר.
עמירה דותן: תעבירו דף.
איתי אהרונסון: על פי התמ"א.
עמירה דותן: דבר עם מר אריה בר, אבל תעבירו לנו את הדברים באופן פורמלי.
אהרן חזוט: אנחנו נביא לכם את הניירות, עם כל הרישומים החדשים, שזה אומר שזה הולך כמו שדיברנו כל הזמן.
אהרן חזוט: המגמה הזו תלך ותגדל ולא תהיה בעיה, לכן העניין הזה שייקבע תאריך וייסגר, ואחר כך, אם חס וחלילה באמת ובעזרת ה' הדברים ייקרו, אנחנו נצטרך עוד פעם להתחיל לחזור לכל הביורוקרטיה שאתה מכיר אותה ויתעכב לנו עוד פעם.
עמירה דותן: אני שוב אומרת לכם מה שאמרתי בישיבה של השדולה.
עמירה דותן: 31 בדצמבר זה עוד שבוע, אם לא היינו נפגשים היום, אז מתי היינו יודעים מזה, כדי לדבר עם המנהל הכללי של השיכון, כדי לטפל בנושא הזה?
יעקב אליעזר: אנחנו פנינו למנהל הכללי של משרד השיכון לפני שבוע, או עשרה ימים הוא ארגן ישיבה.
יעקב אליעזר: העלינו את העניין.
עמירה דותן: זה טופל?
יעקב אליעזר: לא, העלינו את העניין הזה ואז התחילו להגיד, כן מכירים, לא מכירים, איך מכירים.
אהרן חזוט: זה המנהל הכללי של משרד השיכון.
אהרן חזוט: הוא ביקש נתונים, אבל, שוב פעם, עצלות.
אהרן חזוט: ביקשנו קודם כל שיעצרו, לא יקרה כלום.
אהרן חזוט: זה טכני.
אהרן חזוט: שבוע הבא יכולים להוציא את זה.
עמירה דותן: מאחר ואנחנו קצת נגד הזמן, אז תכניסו אותנו גם לדברים שלא נבכה על זה אחר כך.
אהרן חזוט: מה שחשוב לנו כרגע שהתאריך הזה שהוא בעצם עוד שבוע חייב היום להיות מטופל על ידכם, לבקש לפחות לתקופה מסוימת, עד שאנחנו נביא את כל הנתונים.
עמירה דותן: אז אתם מעבירים לנו את האינפורמציה.
יעקב אליעזר: משפט אחרון בנושא הצעירים.
איתי אהרונסון: רק רציתי לכוון אתכם שאם יש לכם עוד נרשמים, אז תעשו את זה בטופס ההצטרפות של הסכם ההעתקה.
אהרן חזוט: בסדר.
אהרן חזוט: אנחנו נעשה את הפעילות הטכנית.
איתי אהרונסון: לא, אתה מדבר על לא-זכאים?
אהרן חזות: לא-זכאים שלנו.
יעקב אליעזר: עוד משפט אחד, חברת הכנסת עמירה דותן, בנושא של הצעירים וזה נושא שהוא קטן, אבל צריך להדגיש אותו.
יעקב אליעזר: ישנם צעירים שבאים מיד בנימין לניצן, ואולי גם הפוך, אבל אני חושב שקורה תהליך מסוים, מה שקורה, לכאורה ההחלטה של מועצת המינהל מגבילה את ההצמדה של אותו צעיר למשפחה, לא לקהילה, אלא למשפחה.
עזרא גרינבאום: תסתכל על אתר האינטרנט של המינהל.
עזרא גרינבאום: אמור להיות דיון במועצת המינהל, ב-30 לחודש, והסעיף הזה אמור להיות מוסר חלקית, משום שההטבה הזו של התשלומים, של ההנחה, לא תינתן למישהו שהוא לא בן אותה הקבוצה.
עזרא גרינבאום: אבל בעניין הזה היו שלושה תנאים מצטברים, אחד התנאים האלה הוא, אפשר להגיד, הוא לא מוסר, הוא יוצא מההתניה הזאת, ולא ניתנת לו ההנחה.
עזרא גרינבאום: תסתכל, לדעתי זה נמצא באתר המינהל, לקראת מועצת המינהל ב-30 לחודש.
כרמל מיכאלי: גם מי שההורים שלו לא עברו למתחם מסוים, בן, יכול ללכת---
איתי אהרונסון: הוא לא יקבל את ההנחה הזו של הדירוג בתשלום.
ראובן ריבלין: מענק מותנה כמובן.
כרמל מיכאלי: הטבות מקבלים צמוד להורים.
ראובן ריבלין: השאלה אם זה נכון והאם זה רק סיכומים שהם גם לא מספקים---
דורון בן שלומי: הנקודה הזו היא נקודה חשובה.
דורון בן שלומי: בוא נניח שיש משפחה מנווה דקלים שהבן שלהם---
עמירה דותן: על מה אתה מדבר כרגע?
דורון בן שלומי: מר עזרא גרינבאום מעלה מה קורה לבן---
עמירה דותן: אתם מדברים על דור ההמשך?
עזרא גרינבאום: אני מדבר על הצעה שעדיין לא דנו בה ועדיין לא קיבלה החלטה במועצת המינהל.
עזרא גרינבאום: אני שם על השולחן מה שבא על סדר היום.
עזרא גרינבאום: אתם שואלים שאלה, אני שם---
דורון בן שלומי: אני רק מעלה פה איזה שהיא נקודה.
דורון בן שלומי: נגיד שיש משפחה מנווה דקלים שהבן שלהם לא דתי והוא רוצה ללכת לגור בניצנים.
דורון בן שלומי: אתה אומר, זה לא היישוב של ההורים שלו.
איתי אהרונסון: על מה אתה מדבר עכשיו?
איתי אהרונסון: בן או שוכר פרטי.
דורון בן שלומי: בן ממשיך.
איתי אהרונסון: בן ממשיך, הוא לא רוצה לגור ליד ההורים שלו, הוא רוצה ללכת לניצנים, ההורים שלו הלכו למקום אחר.
דורון בן שלומי: ההורים שלו הלכו לניצן.
דורון בן שלומי: הוא לא דתי, הוא לא יכול לגור בניצן.
איתי אהרונסון: הוא זכאי להשתתף בהרשמה וההגרלה, לקבל את המגרש בעצם בפטור ממכרז, אבל הוא לא יוכל לקבל את ההטבות הכספיות.
ימית מרדכי: כי שוב פעם, הוא לא בן אדם בפני עצמו ובגלל זה אין חוק לגביו.
עמירה דותן: אם אתם רוצים להסיט את זה לדור ההמשך, נדבר על דור ההמשך.
עמירה דותן: להערכתי, זה לא הדיון כרגע.
עמירה דותן: סיכמנו שאנחנו רוצים להמשיך את ניצנים, ולדור ההמשך יש לנו את התאריך בשבוע הבא או בעוד שבועיים.
זאב אלקין: לא, אבל הם צודקים.
עמירה דותן: אבל אנחנו לא יכולים לקפוץ מרגע לרגע.
זאב אלקין: אנחנו כבר שבעים מהחלטות שמתקבלות ובסוף הן לא מותאמות לצורך.
זאב אלקין: עוד מעט המינהל הולך לדון בדור ההמשך ולא ידון על זה עוד פעם שלישית, לכן חשוב, אני לא יודע אם כן, או צריך לקבוע בדחיפות עוד ישיבה, אבל לפני שהמינהל מקבל את ההחלטה המחודשת, צריכים להעלות את הסוגיה הזו.
עמירה דותן: אנחנו צריכים להקדים את הישיבה שלנו בנושא של דור ההמשך, לאור כל האינפורמציה הזו.
ראובן ריבלין: שאם במינהל זה עולה כשהם מחוברים, אז אי אפשר ל---
ראובן ריבלין: אם הם תולים אחד בשני, אז חשוב, והם צודקים, זה עניין אחר.
עמירה דותן: מבחינתי אפילו ביום חמישי בבוקר אפשר לעשות על זה דיון ולקדם את הנושא.
אליעזר יעקב: שתי נקודות.
אליעזר יעקב: אחד, ההחלטה שהתקבלה לא מזמן בוועדות כאלה ואחרות, מיוחדות, זה הנושא של רפיח ים, ישוב שכל דרכו, עוד לפני ההתנתקות ועד היום, אפשר להגיד, היה צמוד לפרויקט ניצנים, כחלק מהקהילות שמשתלבות.
אליעזר יעקב: הודיעו להם, למרות שלצורך העניין היו הבטחות מכאן עד להודעה חדשה, הוועדות במנהלת סל"ע החליטו החלטה סופית לא לאשר לאנשים הללו, כמו כל חקלאי גוש קטיף, 2 יחידות קרקע, והתוצאה היא שהאנשים האלה בעצם היום הפכו, היום, בנקודת הזמן הזאת, למרות שהם בחרו מראש, בניגוד לאחרים, שהיו להם הרבה אפשרויות, הם בחרו באפשרות אחת, והיום בעצם האפשרות הזו נסגרת בפניהם, כי אומרים להם 'אתם לא זכאים'.
עמירה דותן: יש מישהו מהחבר'ה?
אליעזר יעקב: הם ביקשו מאיתנו להעלות.
אליעזר יעקב: זאת החלטה שאף אחד לא יודע איך להתמודד איתה.
אליעזר יעקב: מבחינתנו, סגורה ל-20 או 15 משפחות.
אליעזר יעקב: ועוד משפט אחד בעניין הזה, הם מקרה כל כך חריג בכל התהליך, ואני אומר לכם בהקשר הזה, לפחות אני יודע שהיתה שם התחייבות ראש ממשלה לשעבר, הבן שלו אישר את זה.
אליעזר יעקב: אני שמעתי את הבן שלו מדבר.
אליעזר יעקב: מה שאני בא ואומר, ודיברתי עם מר אילן כהן, היום כולנו כבר לא זוכרים כל כך, הזיכרון קצת אבד, כולם נפגעו מההתנתקות הזאת, מה שאני בא ואומר, ההחלטה שמתקבלת היום היא החלטה שפוגעת בכל השיקום.
אליעזר יעקב: זה אומר שיתחילו עכשיו לחפש להם אפשרויות אחרות וכולי.
אליעזר יעקב: אני חושב שזה לא תקין, לא פייר, ולא יודע, כל מלה אחרת.
עמירה דותן: בוא נשמע רגע את עורך דין אהרונסון.
אהרן חזוט: אני יכול רק נקודה, זה קשור לזה.
אהרן חזוט: בעניין של רפיח ים.
אהרן חזוט: חשוב מאוד שהנציגים של הסוכנות וכל החבר'ה שהיו עסוקים עם רפיח ים בנושא ההעברה לחקלאות, הם כולם באו לוועדה והודו שהחבר'ה האלה היו בשלב האחרון של הקבלה של המסגרת, של החקלאי.
אהרן חזוט: מר איתי אהרונסון יודע את זה, והופיעו שם הנציגים של הסוכנות והודיעו, למרות זה, הוועדה החליטה לא לתת להם.
אהרן חזוט: ושוב פעם, אנחנו רגילים להחלטות---
עמירה דותן: אני פעם ראשונה שומעת על רפיח ים.
איתי אהרונסון: הסוגיה שהעלו רפיח ים ופאת שדה, והם העלו את זה כבר בימים הראשונים של הפינוי.
איתי אהרונסון: רפיח ים ופאת שדה הם שני יישובים שהוקמו כיישובים קהילתיים, הרצון היה בכלל שהם יעסקו בתיירות, בשעתו, ובחלוף הזמן התברר שתיירות אין שם, ואז חלק מהתושבים, משהו כמו 15 או 20 , סדרי גודל כאלה בכל ישוב, קיבלו הקצאה של קרקע חקלאית לעיבוד, סדר גודל של 10, 15 דונם בתוך הגוש, וכאשר בעצם המצב היה שיש ישוב קהילתי.
איתי אהרונסון: ישוב קהילתי עם מגרשים של חצי דונם, לכל משפחה, ומשהו כמו 20 משפחות מחזיקות בקרקע חקלאית בהיקף של 10, 15 דונם בתוך הגוש לצורך עיבוד, עם זכויות מוסדרות.
איתי אהרונסון: זו לא נחלה של מושב, זה היה ישוב קהילתי עם כמה אנשים שמחזיקים בקרקע חקלאית.
איתי אהרונסון: ביקשו אנשי רפיח ים ופאת שדה שלעניין ההעתקה הקהילתית לניצנים, יכירו בהם כאילו הם בעלי נחלות.
איתי אהרונסון: אני מזכיר, מי שהיה בעל נחלה, קיבל אפשרות לרכוש את המגרש של 40 דונם בזיקים, במסגרת ההסדר של זיקים, מי שעיבד קרקע, ולבית המגורים, מכיוון שהיה לו מגרש של בית מגורים בגוש שהוא חלק מנחלה שמאפשר אפילו שתי יחידות דיור, אז אישרנו לחקלאים, בעלי הנחלות, למושבניקים ולמושבי העובדים בגוש, וגם למושבים המשותפים, לקבל מגרש כפול.
איתי אהרונסון: שני מגרשים למעשה צמודים שמתייחסים אליהם מבחינה קניינית כמגרש אחד.
איתי אהרונסון: זאת אומרת, יש לו אפשרות להקים שתי יחידות דיור.
איתי אהרונסון: אפילו היתה לו אפשרות גם להקים יחידת הורים שלישית.
איתי אהרונסון: ביקשו אנשי רפיח ים ופאת שדה, שגם לעניין הקרקע החקלאית וגם לעניין בית המגורים, יכירו בהם כאילו הם היו מושבניקים במושב עובדים בעלי נחלות.
איתי אהרונסון: הדבר הזה נבחן, התשובה שניתנה להם די מהתחלה, לאורך כל הדרך, אבל בעניין הזה הם חזרו וביקשו שוב ושוב ושוב לדון בעניין, אבל התשובה היתה עקבית לאורך כל הדרך, אמרו להם 'לעניין הקרקע החקלאית, אנחנו הולכים לקראתכם, למרות שהפיצוי שלכם לפי החוק הרבה יותר קטן, כי לא היו לכם נחלות.
איתי אהרונסון: אנחנו ניתן לכם את הקרקע החקלאית בדומה למה שקיבלו המושבניקים, קרי עד 30 דונם, מאוד דומה למושבניקים.
איתי אהרונסון: ולגבי בית המגורים, אמרו להם, חברים, לגבי בית המגורים, היה לכם מגרש של חצי דונם, לא היה לכם שום דבר שדומה לנחלה במושב עובדים.
איתי אהרונסון: תקבלו אפשרות לקבל מגרש של חצי דונם בניצנים, אבל לא תכפילו את כמות המגרשים לעומת מה שהיה לכם בגוש'.
איתי אהרונסון: על הנקודה הזו, לא של החלק החקלאי אלא של בית המגורים, כרגע, זו הנקודה שהועלתה פה, כאשר באים ואומרים, ברגע שהם לא קיבלו שום הטבה גדולה בניצנים, אז הם אומרים, אז ניצנים לא מעניין אותנו, אולי נלך למקומות אחרים, אז אני מבין ש-15 משפחות נופלות מהפרויקט.
איתי אהרונסון: אבל זה בוודאי לא נכון מה שמר אהרן חזוט אמר, שהעובדות שהיו נגד עיני הוועדה המיוחדת שקיבלה את ההחלטה בעניין, או ועדות הזכאות, שכאילו היה פה איזה מהלך של להפוך אותם למושב והמהלך הזה הסתיים.
איתי אהרונסון: זה לא נכון.
איתי אהרונסון: ביישוב אחד הכול היה תקוע, ביישוב שני היתה התחלה של מהלך, זה היה רחוק רחוק רחוק רחוק מהשלמה של מהלך.
איתי אהרונסון: היו הרבה מאוד גורמים ממשלתיים שהתנגדו למהלך הזה.
איתי אהרונסון: אלה לא העובדות.
אליעזר יעקב: בכל הישיבות שאני השתתפתי בהן, אני אומר לכם שהיתה הבטחה.
אליעזר יעקב: נכון שהכול בעל פה, האמנו אז שמדינת ישראל היא מדינה מתוקנת וכשראש ממשלה מתחייב על דברים לפני ההתנתקות, הוא מתכוון ליישם את זה.
עמירה דותן: מר אליעזר יעקב, אני לא שמעתי את זה עד הרגע הזה, כבר שנה וחצי שאנחנו עוסקים בזה.
אליעזר יעקב: אמירה שנייה, היות ועורך דין אהרונסון הזכיר באותה אמירה גם את רפיח ים וגם את פאת שדה, אני רוצה להזכיר לכם שפאת שדה הלך ליישוב מבקיעים וקיבל תנאים סופר, הלוואי על כולנו בהקשר הזה את התנאים שהיישוב פאת שדה קיבל.
אליעזר יעקב: ואין לי בעיה עם זה, בכיף.
אליעזר יעקב: אני בא ואומר, באותה נשימה, אותו יישוב.
אליעזר יעקב: ..
אליעזר יעקב: דרך אגב, אני כגזבר המועצה, היינו מעורבים בכל הנושא הזה של העברת היישוב רפיח ים, בגלל שהבנו, כמו שהוא אמר, שאין פתרון ברפיח ים ובפאת שדה בנושא של תיירות, אין שום דבר, אין בררה, הופכים אותם למושב עובדים.
אליעזר יעקב: משרד החקלאות היה שותף לתהליך, יש לי מסמכים, אני יכול להביא גם מהבית מסמכים שעוסקים בתהליך הזה.
אליעזר יעקב: שוב, זה תהליך, ההתנתקות קטעה את זה.
אליעזר יעקב: אין חוכמות, אנחנו בשנה וחצי לפני ההתנתקות, מאותו רגע שהתקבלה החלטת ממשלה וקצת, מ-17 לנובמבר 2003, המערכת השתבשה לגמרי.
אליעזר יעקב: אבל צריך לדעת שהיה תהליך מסודר שהיה אמור להסדיר את הזכויות של האנשים הללו.
אליעזר יעקב: זה התחיל לקום, וזה היה התהליך.
אליעזר יעקב: העסק הזה נפתר אצל רוב המשפחות בעצם, במסגרת של מבקיעים.
אליעזר יעקב: לכן אני אומר, אותן 14 משפחות,
אליעזר יעקב: שזה הסיפור שלהן, על זה מתדיינים, על קוצו של יו"ד.
אליעזר יעקב: איך אמר עזרא סדן?