GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יחיאל שרשבסקי: כתוב בתוך חוק השיקום.
יחיאל שרשבסקי: אני חושב שזה נאמר גם מכיוון שבניגוד לכל נושא רפואי אחר, שבדרך כלל הוא קשור לקדוש ברוך הוא, אני לא יודע מה, שבנאדם נעשה חולה, הנושא של השיקום מטפל במה שהחברה גורמת.
יחיאל שרשבסקי: מכיוון שהוא מדבר על ההדרה של האנשים.
יחיאל שרשבסקי: על זה שאם אתה בא לעבוד אומרים לך קיבלתי לפני שתי דקות מישהו אחר.
יחיאל שרשבסקי: החברה לא יכולה להגיד אני אוציא אותך מהחברה אבל אני אחזיר אותך מוגבל בתקציב.
יחיאל שרשבסקי: היא מוציאה את האנשים בלי הגבלה.
יחיאל שרשבסקי: אז היא צריכה גם להחזיר אותם בלי הגבלה.
אריה מונט: שמי אריה מונט ואני מנהל עמותת בית חם, מן הסתם העמותה הגדולה ביותר שעוסקת בנושא של שיקום בקהילה, וזה המקום שאני מרשה לעצמי להגיד משפט.
אריה מונט: עברתי על כל הדו"ח של המבקר, ועל כל סעיף בסופו סיכמתי אז איפה הבעיה.
אריה מונט: והתשובה היתה מאוד פשוטה, כסף.
אריה מונט: אני מגיב את זה לאוצר מפני שהאוצר בא ומנסה להראות כאילו הכל בסדר.
אריה מונט: עוד משפט אחד שנאמר לי בנוכחות אחד היושבים פה, באוצר, בקומה שנייה.
אריה מונט: אנשים פה מקבלים כסף, משכורת, בשביל לחסוך למדינה כסף.
אריה מונט: תצאו למאבק.
אריה מונט: אז האוצר שלא ינסה לבוא ולדבר בצורה שונה.
אריה מונט: האוצר רוצה לחסוך כסף, לא מהאוכלוסיה הכי חלשה.
אריה מונט: העצה שלי, תבואו איתנו לבית חולים פסיכיאטרי, תבואו איתנו לעבודה שלנו, ותראו מה אנשים עוברים.
אריה מונט: אני עכשיו נמצא אחרי שלושים שעות שאני ער במרדף להציל נפש של אדם סכיזופרן פרנואיד, שחושב שכולם רוצים להרוג אותו, פסיכיאטר מחוזי התערב ולא הצליח לאשפז אותו באישפוז כפוי.
אריה מונט: תבואו ותבינו את המטריה.
אריה מונט: אתם משחקים בנפשות.
אריה מונט: כשסגרו את ועדות השיקום לשלושה חודשים התוצר שלנו בבית חם בלבד היה שלושה מתאבדים.
אריה מונט: תבינו, לסגור שיקום זה להרוג אנשים.
אריה מונט: זה המסר שהאוצר צריך להבין.
אריה מונט: זה לא סטטיסטיקות ולא מספרים.
אריה מונט: תוציאו את זה מהראש שלכם.
אריה מונט: חייבים להציל את האנשים האלה.
אריה מונט: ולא להציל אותם זה לשלוח אותם ברכבת לאיזה שהוא מקום.
זבולון אורלב: אני שמח שאפשרתי לך לומר את הדברים האלה, אני חושב שאמרת דברים חשובים מאוד.
זבולון אורלב: אני רוצה לסכם ולומר קודם כל שאנחנו כמובן מאמצים את הממצאים וגם את ההמלצות של דו"ח מבקר המדינה, ושמחתי שכל הגורמים לא חלקו על התשתית העובדתית, על הממצאים וגם על ההמלצות, וגם אנחנו כמובן שותפים למדיניות שגורסת שצריכים לתת עדיפות יותר ויותר בכל מה שקשור לשיקום בקהילה.
זבולון אורלב: וקצרה היריעה כרגע לפרט את כל היתרונות המאוד מאוד גדולים.
זבולון אורלב: אלא שלצערי האוצר מחזיק את החבל משני הקצוות.
זבולון אורלב: כלומר מחד גיסא מקצץ במיטות אישפוז ומאידך גיסא בולם את ההתפתחות הראוייה והרצוייה בכל מה שקשור בשיקום בקהילה, ביצירת מכסות ובטכניקות אוצריות אחרות.
זבולון אורלב: אני חושב שזו שגיאה קשה מאוד.
זבולון אורלב: זה אני לא אומר כוועדה, אני אומר כחבר כנסת, המגבלה בחוק שעבר קריאה ראשונה להגביל זכויות בסיסיות בתקרה תקציבית היא בעיניי מקוממת, לא דמוקרטית ופסולה מן היסוד.
זבולון אורלב: לדעתי גם היא לא חוקתית.
זבולון אורלב: אי אפשר להגביל זכות חוקתית בתקציב.
זבולון אורלב: למה הדבר דומה, שיבוא ילד לכיתה א' ויגידו לו מצטער, נגמר התקציב של משרד החינוך, אתה לא לומד השנה.
זבולון אורלב: זה בלתי מתקבל על הדעת הדברים האלה.
זבולון אורלב: או מישהו מחר יגיד שאין יותר מים לשתות כי נגמר התקציב של המדינה אז אין יותר מים.
זבולון אורלב: יש מים רק לכך וכך אנשים.
זבולון אורלב: אני חושב שיש פה איזה שיבוש בהבנה מה הם זכויות יסוד.
זבולון אורלב: אפשר להתווכח מה הזכות, אבל משהוכרה זכות היא זכות שעומדת והיא בלתי תלוייה.
זבולון אורלב: ממש מקומם הדבר הזה.
זבולון אורלב: אני מאמין שוועדת העבודה והרווחה לא תאפשר להעביר את הדבר הזה.
זבולון אורלב: ואם הממשלה תמשוך את החוק אז נעשה את מעשה גוז'נסקי ונגיש הצעת חוק פרטית.
זבולון אורלב: מרבית החוקים החברתיים הגדולים עברו בחקיקה פרטית.
זבולון אורלב: אם מותר לי להשתבח בחוק השילוב, שהוא חוק שלי, שכבר שמחתי לדעת שהמדינה כבר השקיעה שלוש מאות שישים מיליון, ועדיין היד נטויה, אגב שהוא חוק חוסך תקציב, כי ילד שמסיים את החינוך המיוחד עתידו כאזרח לוט בערפל.
זבולון אורלב: אותו ילד אם היה מסיים בחינוך הרגיל יכול להיות קצין מצטיין בצה"ל ואזרח מועיל בחברה.
זבולון אורלב: והבעיה היא, לצערי אני אומר, לפעמים השיקולים התקציביים הם שיקולים לטווח קצר ולא לטווח ארוך, ואין ספק שלטווח ארוך המגמה גם של הרפורמה היא מגמה נכונה, והמגמה של דגש עם הפנים לשיקום בקהילה לפי דעתי הוא הדגש הנכון.
זבולון אורלב: יחד עם זה אנחנו כמובן מצפים שמשרד הבריאות ומשרד האוצר יישמו את ההמלצות של מבקר המדינה.
זבולון אורלב: מה שקשור למשרד האוצר, כולל גם הנציבות, להבין שאי אפשר גם פה להחזיק את החבל משני קצותיו.
זבולון אורלב: מצד אחד מנוונים את שירות המדינה בסגירת תקנים, קיצוצי רוחב וכדומה.
זבולון אורלב: ומאידך גיסא כשהממשלה מפעילה את השירות במיקור חוץ היא לא מאפשרת פיקוח ראוי ולא מאפשרת הדרכה והשתלמויות וכל האמצעים שניתנים, אנחנו רואים את זה אגב לאורך כל הדרך ויש דו"ח מבקר מדינה, במה שקשור בשירותי הרווחה בעניין הזה, ונדמה לי זה יידון מחר בבוקר.
זבולון אורלב: אני לא אשתתף בישיבה הזאת כי הייתי שר הרווחה אז הגבלתי את עצמי, תוביל את הדיון חברת הכנסת שלי יחימוביץ, אבל זה בדיוק אותו עניין.
זבולון אורלב: אנחנו רואים את הדבר הזה כגישה פסולה מן היסוד ודורשים מן הממשלה, גורמי הממשלה המתאימים לתת מענה, פתרון ראוי.
זבולון אורלב: כי אחרת כספי מדינה, כספי הציבור, אין עליהם פיקוח.
זבולון אורלב: מדובר פה בלמעלה משלוש מאות מיליון שקלים שמושקעים כאשר מבקר המדינה מדווח שיש מסגרות שאין לא הגיע אליהם ואי אפשר לדעת מה נעשה שם, וידי משרד הבריאות קצרות מלהושיע.
זבולון אורלב: וכן כמובן נמשיך ונתקן את יתר הממצאים.
זבולון אורלב: אני רוצה להוסיף גם ברכה לעובדי נכי הנפש, גם מבקר המדינה מצא לנכון לציין אותם וגם פרופ' אבירם מצא לנכון לציין אותם אז אני גם אצטרף, אני גם מכיר את עבודתם ואני גם רוצה לחזק את ידי העוסקים במלאכת הקודש ואת משרד הבריאות על אגפיו המקצועיים שעושים את עבודתם נאמנה.
זבולון אורלב: אני סומך מאוד על הנציבות שתמשיך לפקח ותמשיך להשגיח ותמשיך להתריע.
זבולון אורלב: אוזנינו מאוד כרויות לנציבות, שהיא בלתי תלוייה ושאני חושב שעושה מלאכתה נאמנה, ופרסום הדו"ח גם הוא העלה את הנושא לסדר היום.
עמירה דותן: אני רוצה לומר תודה רבה על קבלת הפנים החמה, על האכפתיות, על המוכנות ועל ההכנה.
עמירה דותן: זה מאוד מחמם את הלב.
עמירה דותן: כולכם לקחתם את זה כדבר מובן מאליו שלא הוכרתם ובעצם כמעט כל הבעיות נובעות מחוסר ההכרה.
עמירה דותן: הייתי רוצה להתחיל מאותו א' של לא הוכרנו.
איציק וזאנה: אנחנו לא הוכרנו כקהילה בעלת זכויות קהילתיות שהמשמעות של זה בתחום החומרי הוא הכנת האתר.
עמירה דותן: למה לא הוכרתם ואחרים כן הוכרו?
איציק וזאנה: זאת שאלה טובה.
אריק יפת: כשהתחיל כל המהלך של השחרור מבתי המלון והמגורים הזמניים, היה בעצם מצב שהרבה קהילות לא מוכרות קיבלו תנאים קצת יותר נורמליים מאשר יש באתר כאן.
אריק יפת: משרד ראש-הממשלה לא נתן, זה כמו שראש העיר אמר, הם לא רצו להשקיע כאן.
אריק יפת: מי שמכיר את החוק, החוק הוא די פתוח.
אריק יפת: אפשר לנהל עד 20 משפחות כאשר מדברים על הכרה קהילתית אבל אז בהכרה הזמנית היה ברור לכולם שצריך להוציא את כולם.
עמירה דותן: כלומר, מספר המשפחות הוא הגורם?
עמירה דותן: אני באמת רוצה להבין למה אתם לא הוכרתם.
עמירה דותן: בגלל שהיה כאן מספר מצומצם של משפחות?
עמירה דותן: בגלל שזה אריאל?
אריק יפת: לטעמי בעיקר בגלל שזה אריאל.
קריאה: זה לא בגלל תקציב הקהילות?
אריק יפת: זה לא קשור לתקצוב הקהילה.
זאב אלקין: מבחינת המינהלת, כמה משפחות יש כאן?
אריק יפת: בערך 15-16 משפחות אבל אם היו בונים כאן אתר קרווילות כמו שבנו בשאר האתרים שהוקמו עבור משתכן אחד, היו כאן עוד 100 משפחות.
דורון בן-שלומי: זה בעצם מערך שנבנה על מערך.
דורון בן-שלומי: לא היו כאן 20 זכאים מהתחלה שחתמו לבוא לכאן ועל זה הצטרפה העובדה שלא רצו שהם יבואו לאריאל.
דורון בן-שלומי: ההוכחה שמקומות אחרים שלא היו 20, כן בנו אתרים.
זבולון אורלב: למשל, איפה לא היו 20 משפחות והקימו אתרים?
דורון בן-שלומי: למשל בשקף, מקום שאני גר, למשל באבני איתן ועוד מקומות אחרים.
עמירה דותן: שם היו 20 מהתחלה?
דורון בן-שלומי: 20 זכאים.
דורון בן-שלומי: אני מדבר על זכאים.
קריאה: למשל בן ממשיך לא נחשב זכאי.
דורון בן-שלומי: שם כן בנו למרות שלא היו 20 כי אמרו שהם עדיין קהילה והחשיבו גם את אלה שלא זכאים לטובת העניין.
דורון בן-שלומי: כאן הלכו עם החוק עד הסוף, עם החוק היבש.
דורון בן-שלומי: גם באבני איתן לא היו 20 זכאים.
עמירה דותן: זאת הקהילה היחידה שבעצם לא קיבלה הכרה כקהילה.
דורון בן-שלומי: נכון.
דורון בן-שלומי: שיפרו את זה במעט אחר כך כאשר המינהלת נתנה להם תקציב מינימלי קהילתי, חברתי-קהילתי כפי שהוא נקרא.
דורון בן-שלומי: המינהלת אמרה שבכל זאת את זה כן יעשו.
עמירה דותן: במהלך השנתיים האחרונות?
דורון בן-שלומי: כן.
עמירה דותן: כולל גם השנה הזאת?
דורון בן-שלומי: השנה הזאת הם טוענים שכן.
זאב אלקין: זאת החלטה של ועדה מיוחדת?
דורון בן-שלומי: לא.
דורון בן-שלומי: פשוט החליטו.
דורון בן-שלומי: הם מבינים שיש כאן קהילה, אז איפה שנוח להם לומר שזאת לא קהילה, הם אומרים שזאת לא קהילה כדי שלא נתחיל להסתבך עם בינוי אבל בנושא פרט יותר, שזה רווחה, שם יותר נוח לומר שזה בסדר וזאת כן קהילה.
ראובן ריבלין: אני מבקש לעשות סדר לפרוטוקול.
ראובן ריבלין: בראשית התנגדה ממשלת ישראל באמצעות מנכ"לה שבהחלט פעל למען המפונים, המגורשים, אילן כהן, היא התנגדה לאיזשהו שיקום מגורש באזור אריאל.
ראובן ריבלין: האם זה נכון אדוני ראש העיר?
2482: נכון מאוד.
עמירה דותן: לא זה מה ששמענו מהמתיישבים.
ראובן ריבלין: הדבר השני היה במישור אחר לחלוטין, והוא היה דבר נפרד, אי רצון המדינה להכיר בחלק מקהילת נצרים כישוב קהילתי וכקבוצה קהילתית שהיא רשאית וזכאית לקבל את ההתייחסות של המדינה אליה על כל הבעיות האישיות של כל אחד ואחד מהמגורשים ועל הבעיה של הקהילה כשיקום הקהילה בתוך הישוב.
עמירה דותן: שאלה נוספת, כי נצרים בעצם היא אריאל ויבול.
עמירה דותן: יבול מוכרת כקהילה.
עמירה דותן: כמה משפחות זכאיות יש ביבול?
קריאה: בסביבות 20-25.
עמירה דותן: כלומר, מעל ל-20 משפחות.
עמירה דותן: זאת אומרת, לגבי ההיסטוריה, הייתי שמה את זה לרגע בצד.
2482: לא, אתם טועים.
2482: עצם הדיון שלכם כאן הוא שגוי מהיסוד.
עמירה דותן: למה הוא שגוי?
2482: כל הדיון הזה שגוי מתחילתו ועד סופו, כי אם היו לקבוצה הזאת 20 משפחות לפי חוק פינוי-פיצוי, לא הייתה שום בעיה אלא לפי החוק הם היו חייבים לקבל.
עמירה דותן: זאת הייתה השאלה.
עמירה דותן: הבנו שזאת הנקודה.
2482: אני ותיק כאן בדברים האלה ואני רוצה שהדברים יבואו לידי ביטוי.
2482: באותו לילה כל גרעין נצרים, כל נצרים, הגיעו לקרוואנים אצלנו, כולם הגיעו, משעה 11:00 חיכינו כאן עם אלפי אנשים וזה היה דבר מדהים כל המחזה הזה, אז לא היה יבול, לא היה אריאל ולא היה שום דבר אלא הייתה קהילת נצרים אחת.
2482: לאחר מכן בא הרעיון במשרד ראש-הממשלה שלא יתיישבו באריאל, בשטחים.
2482: לא אמרו את זה, אף אחד לא אמר את זה, שאלתי את אילן כהן האם ישנה החלטה של מדינת ישראל שהמגורשים של גוש קטיף לא יכולים להתיישב מחדש ביהודה ושומרון, והוא אמר שאין החלטה כזאת.
2482: אמרתי בסדר, אני רוצה קרווילות עבורם.
2482: אמר אילן שלא יהיו קרווילות באריאל.
2482: אמרתי לו שיש החלטת ממשלה, והוא אמר לא, לא יהיו קרווילות.
זבולון אורלב: איך הוא נימק את זה?
2482: לא נימק, אמר שלא יהיה.
2482: שאלתי אותו איזה מין דבר זה, למה הם לא נותנים קרווילות והוא לא רצה לומר לי.
עמירה דותן: כולם מנצרים הגיעו לכאן.
2482: כולם הגיעו לכאן.
2482: החבר'ה שהם בעלי המשקים החקלאיים לחצו לקבל שטחים.
2482: הציעו להם כאן לקבל שטחים בבקעה ולגור באריאל.
2482: אמרו שנשמור על האחדות, ניקח את כל אלה שנמצאים בגרעין עם כל המקצועות שלהם והעיסוקים שלהם, אנחנו מוכנים למצוא להם שטחים חקלאיים במרחק 30-40 קילומטרים מכאן, לבקעה, ושיגורו כאן.
2482: יהיה להם שם את החלקות והמגורים יהיו כאן.
עמירה דותן: מי הציע את זה?
2482: כאן.
עמירה דותן: זאת אומרת שכן היו מוכנים להכיר במגורים כאן.
קריאה: זאת שאלה מאוד מהותית, מי הציע את זה.
2482: אני לא יודע מי הציע את זה, אבל אני חושב שזאת החטיבה להתיישבות.
קריאה: החטיבה.
קריאה: הבעיה שהיא לא ברת סמכה.
קריאה: לחטיבה אין שום סמכות בזה.
2482: החטיבה משום שהישובים בבקעה שייכים לחטיבה.
2482: החטיבה לפי דעתי עם אמנה בדקו את האפשרות הזאת.
2482: אני חושב שזאת הייתה החטיבה.
2482: אני זוכר שישבתי עם החקלאים והם נתנו תשובה שלילית לאפשרות שהם יגורו כאן ויהיו להם שטחים חקלאיים שם והם נענו לדיבורים שדיברו אתם ממינהלת סל"ע שירכזו את כולם בדרום, את כל מפוני גוש קטיף, וייתנו להם את המקום שנקרא יבול.
2482: באותו רגע שזה קרה, נפרד הגרעין הזה כאן והתחלק לשני חלקים.
2482: החבר'ה, אחרי שעברו את כל התלאות באזור כאן ירדו לנגב.
2482: מאותו רגע שהם ירדו לנגב, נשארה הקבוצה הקטנה כאן שמתוכה בערך 12 משפחות היו זכאיות על פי חוק פינוי-פיצוי.
2482: כאשר אני דיברתי עבורם עם מינהלת סל"ע, לא יכולתי להיפגש עם מינהלת סל"ע.
2482: יונתן בשיא, שבוע לפני שהוא עזב את התפקיד שלו, הוא בא אלי לביקור פעם ראשונה.
2482: זאת שערורייה.
2482: פעם ראשונה שמנהל מינהלת סל"ע מגיע לכאן שבוע לפני שהוא עוזב את התפקיד.
2482: אני ישבתי אתו כאן במשרד שלי עם אנשי נצרים אבל מה יש לו לומר שבוע לפני שהוא עוזב וכאשר משרד ראש-הממשלה לא נותן כלום?
2482: כל הזמן הסבירו לנו שמדובר רק ב-12 משפחות ולא במינימום 20.
2482: אמרתי לאילת כהן שיש לו בבתי מלון בירושלים מאות משפחות שאין להן פתרון, אמרתי לו שייקחו מהמשפחות האלה ויצרפו אותן לגרעין של 100, 150, 200.
2482: אני רציתי להקים שכונה של 500-600 יחידות דיור ולפתור את הבעיות של גוש קטיף כאן.
2482: לכן יש לנו את השטח.
2482: יש לנו אתר.
2482: יש לנו תוכנית בתוקף בשטח המערבי.
2482: לקחתי אותם עם הג'יפים ונסענו לשם להראות להם את הגבעה שמחר הם יכולים לעלות עליה.
2482: התב"ע בתוקף.
2482: מדינת ישראל פרצה את הדרכים, מדינת ישראל פרצה את הכבישים של השכונה המדוברת ומחר הם יכולים לקחת אותה.
2482: כמו שאני מראה לך את העניין הזה שגדיש תנהל הקמת ישובים, אני דורש שייקחו - פה יש רק 690 בתים – עוד 600 בתים ויתכננו את הגבעה שלנו כאן וייפנו לא רק לאנשי נצרים אלא גם לאחרים שהם מהישובים של גוש קטיף.
2482: כולם דתיים שם, כולם פחות או יותר דומים מבחינת הרקע ואפשר לקחת אותם ולעשות כאן ומחר קהילה של 500-600 משפחות.
2482: הדברים האלה גורמים לטעם לא טוב והם עושים הרבה דברים שיש להם אחר כך השלכות על המשפחות, על הרס המשפחות, על הילדים, על הפרנסה שלהם, על האחדות ועל לכידות המשפחות.
2482: אני לא צריך לומר לך שאני שמח שכאן באריאל לפחות החבורה הזאת שיושבת כאן יש לה כאן את התמיכה של כל השירותים שישנם כאן ואלה שירותים של עיר והשירותים של העיר הם חשובים ביותר לאותם משפחות לצורך ניהול החיים שלהם, אבל אני אומר לך שלפי דעתי – ובזה אני אסיים את דבריי בשלב זה – שמדינת ישראל צריכה לומר בריש גלה - היא לא צריכה לקרוץ ולא לרמוז – שיודיע משרד ראש-הממשלה ומינהלת סל"ע האם המגורשים של גוש קטיף יכולים להתחיל חיים חדשים באריאל, כן או לא.
2482: שיאמרו את הדברים האלה.
עמירה דותן: השאלה נשאלה.
עמירה דותן: אנחנו רוצים לנסות לעזור לאנשים שנמצאים כאן ולשם כך הגענו.
עמירה דותן: בשנה וחצי שאני מלווה את המפונים-מגורשים, כל אחד יקרא לזה איך שהוא רוצה, אני מאוד שמחה שגדיש קיבל את התפקיד ושניצנים בדרך ולכיש בדרך ולא תהיה עינינו צרה בקהילות אחרות שסוף סוף חוזרות לאיזשהו נוהל חיים נורמלי, כך אנחנו מקווים, במהרה יותר מאשר באיחור.
עמירה דותן: גם כך זה באיחור מאוד גדול וכולנו יודעים את זה.
עמירה דותן: על האיחור הזה אני בוכה וכועסת.
עמירה דותן: באנו לכאן כדי לראות מה אפשר לעשות באריאל, איך אפשר גם לסייע וגם לשקם.
עמירה דותן: מה שראינו עכשיו בעינינו בקרוואן הזה שנכנסנו אליו, זה לא יתכן בשנת 2007 בחורף לראות משפחה שחיה כך כאן במדינת ישראל.
עמירה דותן: זה פשוט לא יתכן.
עמירה דותן: לכן השאלה היא איך אנחנו יכולים לעזור.
מרים ביליג: ההגעה של קבוצת נצרים לאריאל הייתה מקרית לחלוטין.
מרים ביליג: לא היה איזשהו תכנון מראש אלא אני שעסקתי בהרבה מחקרים על כל חבל עזה, על כל הקהילות, ועמית שלי, פרופסור שרגא שובל, הגענו למסקנה שבעצם הטיפול בקהילות צריך להיות ברמה של קהילה ולא של פיזור.
מרים ביליג: זה היה עוד לפני הפינוי וניסינו להבהיר את זה לגורמים שונים אבל לא מספיק בהצלחה.
מרים ביליג: בשלב שכבר החל הפינוי הבנו שמציעים לפרק את קהילת נצרים לכמה בתי מלון ועמדנו כאן במרכז האוניברסיטאי, שהיה אז עוד מכללה, והסתכלנו על הקרוואנים ואמרנו שיש פה קרוואנים ריקים ולמה לא נזמן את הקהילה הזאת כי יש לנו 200 קרוואנים ריקים.
מרים ביליג: הרמנו טלפון אל הקהילה.
מרים ביליג: שיתפנו את ראש העיר בשלב כזה ואחר ובעצם הייתה פה החלטה שאנחנו מציעים לנצרים להגיע לכאן.
מרים ביליג: כך הם הגיעו.
מרים ביליג: לא היה איזשהו צעד אידיאולוגי, אלא פשוט פתרון הומניטרי שגם אם היו מפונים מסומליה או מאיזשהו מקום אחר, זאת הייתה ההצעה שלנו.
מרים ביליג: כך הגיע הגרעין.
עמירה דותן: איפה היה השבר?
מרים ביליג: היו קשיים.
מרים ביליג: לא היה שיתוף פעולה מבחינת מינהלת סל"ע.
מרים ביליג: המינהלת לא אהבה את זה, היא לא ראתה את זה בעין יפה.
מרים ביליג: לא אמרו למה אבל כאילו אנחנו גנבנו להם את ההצגה.
מרים ביליג: אנחנו הצענו פתרון שהוא אולי יותר טוב.
ראובן ריבלין: לא גנבו את ההצגה אלא הייתה מחויבות של הממשלה כפי שהיא חשבה לא להרגיז את אומות העולם ולא לגרש ממקום אחד בארץ ישראל וליישב במקום אחר שלדעת העולם לא צריך ליישב.
מרים ביליג: יכול להיות.
עמירה דותן: זאת ידיעה מהכנסת הקודמת?
ראובן ריבלין: זאת ידיעה מפי הגבורה.
מרים ביליג: זה סביר.
מרים ביליג: ברור שזה עמד ברקע.
ראובן ריבלין: אנחנו כוועדה לביקורת המדינה באנו על מנת לומר אחת משתיים.
ראובן ריבלין: האנשים האלה לא מצורעים.
ראובן ריבלין: הם גורשו מבתיהם וביקשו להתיישב כקהילה כאן.
ראובן ריבלין: האם מותר להם להתיישב כאן או אסור להם להתיישב כאן?
ראובן ריבלין: האם נוח כרגע לבוא באנאפוליס – ואני מצטער שאני משתמש בשם הזה – ולומר להם שאנחנו לא מעבים את ההתנחלויות והלא אריאל היא התנחלות.
ראובן ריבלין: חברים, שלושה מאנשי קדימה כאן והם הבסיס לכל דבר.
מרים ביליג: אני לא מתכחשת לאמת.
מרים ביליג: אני מציגה את נקודת מבטם של המתיישבים.
עמירה דותן: אני מבינה מדברי ראש העיר שהיה איזשהו מצב בו שלמתיישבים החקלאים הציעו אדמות בבקעה ובעצם הם לא נענו להצעה הזאת וכאן היה השבר הקהילתי כאשר הם עזבו את אריאל ועברו לדרום.
מרים ביליג: היו כמה הצעות, ביניהן מגדלים באשקלון.
מרים ביליג: היו כמה הצעות שונות והקהילה באמת התלבטה בין הדברים.
מרים ביליג: היה אילן כהן שמאוד מאוד משך לכיוון של יבול והיו כאלה מבין הגרעין שמאוד התלהבו מהעניין הזה ומשכו לכיוון הזה.
מרים ביליג: אני חושבת שכאן הצומת החשובה מבחינת המתיישבים של אריאל בגלל שברגע שהסכימו ללכת ליבול, הרצון היה למשוך את כל הקהילה.
מרים ביליג: אמרו שיש קהילה אחת וזה הכלל.
מרים ביליג: אם הקהילה החליטה, גמרנו עם האחרים ולא רוצים לטפל באחרים ויהיו מה שיהיו.
מרים ביליג: המקרה הזה הוא לא נכון לגבי הרבה קהילות אחרות כי הקהילות האחרות כן התפצלו וזה תהליך מאוד טבעי והבאתי לך את החוברת שכתבתי על הנושא הזה, על מה קרה לקהילות שלפני כן היו מפולגות.
מרים ביליג: זאת הייתה הזדמנות לאיזשהו פילוג.
זבולון אורלב: אם אינני טועה, אף קהילה לא נשארה בשלמותה.
מרים ביליג: לא.
מרים ביליג: רק גני טל היא הקהילה היחידה שנשארה בשלמותה, אבל רוב הקהילות בצורה כזו או אחרת נחלקו.
מרים ביליג: התהליך הוא מאוד טבעי.
מרים ביליג: מאוד קשה לשכנע 80 משפחות או 100 משפחות על אותו רעיון בשלב כזה או אחר של החיים שלהם.
עמירה דותן: זה נכון לומר שזאת הקהילה היחידה שבפיצול הזה חלק מהפיצול לא זוכה להכרה?
מרים ביליג: בדיוק.
מרים ביליג: זאת הייתה הנקודה.
עמירה דותן: זאת הנקודה המרכזית עליה אנחנו מדברים.
מרים ביליג: זאת הייתה הנקודה המרכזית.
עמירה דותן: זאת הנקודה עליה אנחנו רוצים לייחד את הדיבור.
קריאה: יש את גרעין עצמונה שהלך ליתד.
קריאה: ביתד בהתחלה, אפילו 20 זכאים לא היו אבל מכיוון שהיה אינטרס ליישב שם, הכירו בהם.
עמירה דותן: זה מחדד את הנקודה, כי בעצם זה הישוב היחיד בתוך הפיצול שלא זוכה להכרה.
קריאה: בנו לנו קרווילות ביבול, את בית הכנסת, כי היו בטוחים שלא נחזיק מעמד ונעבור לשם.
עמירה דותן: אבל אתם נשארים כאן.
מרים ביליג: בעצם הפיצול היה על בסיס אידיאולוגי ויש פה שתי אידיאולוגיות שהובילו ובעצם הן חילקו בין התושבים של נצרים כמו שאני מבינה את זה.
מרים ביליג: גישה אחת טענה – ואני חושבת שזאת הגישה שמוביל הרב טאו – שעל כל עקירה תבוא נטיעה מחדש, והרעיון היה שאם עקרו ישוב, מקימים ישוב חדש רחוק ומבודד כמו שהוא, שהוא יהווה איזשהו מוקד ודוגמה לישוב דתי בעל ערכים וכולי לעם ישראל.
מרים ביליג: הצד השני האידיאולוגי אומר שההתנתקות באה לצורך התחברות מחדש ואנשים שהגיעו לאריאל הם בחרו באידיאולוגיה הזאת, הם ראו שיש פה מה לעשות והם גרעין איכותי שבא לתרום ולהתחבר כמה שיותר לאוכלוסייה שהם חשבו שיש להם מה לתרום לה.
מרים ביליג: זה הבסיס הרעיוני של הפיצול.
מרים ביליג: סביר להניח – ושוב אני מדגישה – שמאוד קשה שקבוצה של אוכלוסייה תגיע לאותה החלטה ברגע של שבר כזה.
מרים ביליג: זאת התוצאה.
עמירה דותן: אני חושבת שהתמונה מבחינת ההיסטוריה והרקע מאוד מאוד ברורה לנו.
עמירה דותן: אני מבינה שיש לנו כאן 25 משפחות.
2482: לא, חסר לך עוד משהו לרקע.
2482: אני כראש העיר פניתי לרענן דינור מנכ"ל משרד ראש-הממשלה.
עמירה דותן: אז או עכשיו?
2482: אז.
2482: פניתי כדי לראות איך לקדם את העניינים של נצרים.
2482: במליאת מועצת העיר, בוועדה המקומית לתכנון ובנייה, העברתי החלטה בהתנגדות של כמה אנשים שלא רצו באמצע הישוב לעשות את המחנה הזה של הקרוואנים כי אין בזה שום הגיון תכנוני, והעברתי את זה בקואליציה שלי, לתת להם אישור לשנתיים.
2482: השנתיים נגמרות בחודש אפריל 2008.
2482: זה האתר שאתם ביקרתם בו.
2482: הייתה תקווה שבמשך שנתיים ממשלת ישראל תפתור את הבעיה שלהם.
2482: העברנו את ההחלטה הזאת והמקום שעכשיו את יושבת בו, זאת בעצם פלישה לכיכר, זה מקום שהמבנה הזה לא צריך להיות כאן בכלל ויש להם צו פינוי שלי כראש העיר כי המבנה הזה לא חוקי.
2482: לפי התקנות ביהודה ושומרון אני עבריין, עשיתי עבירה פלילית, כי הם עכשיו יושבים כאן יחד עם הוועדה לענייני ביקורת המדינה של הכנסת במבנה שהוא לא חוקי.
2482: זאת אומרת, ממשלת ישראל, בכך שלא נתנה להם שום פתרון חלופי מהיום שאנחנו אישרנו כאן והשנתיים שכבר חלפו, מעמידה אותם במצב בלתי אפשרי לחלוטין ואותי כראש העיר בהיותי בעצם עבריין של החוק.
2482: מה שקרה מאז הוא שלא נתנו לנו ללכת לגבעה ההיא כי אמרו שזה רחוק מהשכונה הבנויה של אריאל.
2482: בקו אווירי מדובר ב-800 מטרים ולפי מה שאמרה ציפי לבני אז זה רחוק מהישוב הקיים והאמריקאים כנראה לא ייתנו הסכמה.
2482: לפני שעמיר פרץ הלך אמרו לי אנשים במשרד ראש-הממשלה – ואני לא אומר לפרוטוקול את שמותיהם אבל הם מהבכירים ביותר – שהם מחכים שיתחלף שר הביטחון ואכן התחלף שר הביטחון.
עמירה דותן: אם זה במרכז העיר, למה צריך אישור של שר הביטחון?
2482: כי כך פועלת ממשלת ישראל היום.
2482: היא מגבילה את הבנייה של היהודים גם בתוך הערים שלהם.
2482: הערבים, השכנים שלי יכולים לבנות כמה שהם רוצים אבל לא אני.
עמירה דותן: מבחינת הרחבת הישוב?
2482: נכון.
2482: הנושא הזה של הקפאת הבנייה, אצל עמיר פרץ זה היה מוצהר אבל חיכו שהוא יתחלף ואכן הוא התחלף ובא ברק.
2482: היה כאן איתן ברושי והוא בא עם כניסתו לתפקיד כעוזר שר הביטחון להתיישבות.
2482: הוא אמר שהוא היה ראש מועצה אזורית והוא נדהם ממה שקורה כאן כי הוא לא העלה על דעתו שכאלה דברים יש היום במדינת ישראל וכי אין אפשרות לבנות.
2482: הוא אמר שאנחנו צריכים לבנות.
2482: ביקשנו ממנו בשביל אנשי נצרים שייבנו 48 יחידות דיור.
2482: אמרו בסדר.
2482: ישבנו עם מנהלת המחוז, רבקה אדלסון ממשרד השיכון, על דעת המנכ"ל ועל דעת השר – שטרית היה שר השיכון והרי כל שנה מתחלפים שרים ואפשר להשתגע מהדבר הזה – וישבנו גם עם שטרית עצמו, גם עם אריה בר כמנכ"ל משרד השיכון.
2482: ישבנו במשרד השיכון ואמרנו שניתן להם לא את הגבעה הרחוקה כי עכשיו יש בעיות מדיניות כאלה ואחרות אלא אני רוצה להיות פרקטי ומעשי ולפתור את הבעיה שלהם כי עוד מעט אני צריך לפנות אותם מכאן.
2482: יש פה בעיה קשה מאוד.
2482: אז ישבנו במשרד השיכון עם אנשי הגרעין, עם אריק יפת ועם אחרים, ואמרו שנכין תוכניות להתאמת בניית קבע לחבר'ה שגרים באריאל.
2482: איתן ברושי הוציא אישור למשרד השיכון על דעת משרד הביטחון לאשר שיווק של 48 יחידות דיור וראה זה פלא – זה היה בספטמבר – לפני אנאפוליס מנכ"ל משרד השיכון קיבל מכתב מאיתן ברושי – את זה הוצאתי מהטלוויזיה כי קיבלתי אותו בסוד ולא ידעתי שיש מכתב כזה כי אני כראש העיר לא צריך להיות מכותב – והוא כותב שלמרות האישור שהוא נתן בספטמבר, לאור ההתפתחויות, הכל מוקפא.
2482: גם את ה-48 יחידות האלה הקפיאו.
2482: לפני 10 ימים ישבתי עם אהוד ברק אצלו במשרד עם כל הצוות של משרד הביטחון וביקשתי ממנו שמשרד השיכון יקבל את האישור לא ל-48 אלא ל-98 יחידות דיור משום שאתה צריך לשנות את הבנייה מבנייה רבויה לבנייה צמודת קרקע ולכן צריך להוריד יחידות דיור ואז משתנות עלויות הפיתוח ויש לזה מחיר כלכלי.
2482: אז משרד השיכון צריך לתקצב בצורה אחרת את הבנייה.
2482: אחרון חביב בהקשר הזה.
2482: אני הבאתי לכאן ניירות על כספים שמגיעים לנו.
2482: כמו שנאמר לכם קודם, כל ההתיישבות של הקבוצה באריאל לא תוכננה, היא הייתה ספונטאנית, היא הייתה תוצאה של קבלת הפנים וההתייחסות של העיר הנפלאה הזאת והתושבים שלה.
2482: התושבים פשוט נפלאים והיה צריך לראות מה הם עשו עם האנשים האלה שהגיעו בשעה הכי קשה שלהם.
2482: השערות שלי סומרות כאן עכשיו.
2482: מי שלא היה ברגע הזה, לא יודע על מה מדובר.
2482: אנחנו עמדנו ובכינו.
2482: זה היה דבר נורא.
2482: אספו את השמיכות, אספו כרים, אספו כל דבר ודבר בשביל לסדר להם את הקרוואנים של המסכנים האלה שהם גרו בקרני שומרון.
2482: לעירייה אין כספים, אין תקציב פיתוח ואין לנו כלום.
2482: מי שהקים את הקרוואנים האלה היא לא מדינת ישראל אלא זאת אמנה.
2482: אמנה הקימה אותם ולאמנה מגיע הכסף בחזרה אבל אף אחד לא משלם לה אותו.
2482: למה?
2482: כי זה לא נכנס בחוק פינוי-פיצוי.
2482: אמנה הקימה את הדברים הללו על חשבונה ועשתה זאת במהירות שיא.
עמירה דותן: נמצא כאן נציג אמנה?
2482: אמנה הקימה את זה.
2482: אנחנו נתנו כספים.
2482: לי מגיע בגין הפיתוח הסביבתי סכום של 250 אלף שקלים שהוצאתי מתקציב העירייה אבל לא קיבלתי אגורה ממדינת ישראל.
2482: את המדרכות כדי שהילדים לא ילכו כאן בבוץ אני בניתי.
2482: בושה למדינת ישראל שכך היא מתנהלת.
2482: שעוני מים, צריכת מים כאן זאת עבירה פלילית כאשר אתה צורך מים ואתה לא משלם בעדם.
2482: הכל הלך בצורה שכזאת לא מתוכננת, באו במכה אחת, התיישבו כאן, צרכו את המים.
2482: זה לא הבנייה הכפרית של משרד השיכון וכל אלה שעושים את ההתיישבות שם בנגב שהכל מסודר ועל החשבון שלהם כל אחד גוזר קופונים שם.
2482: כאן עשו את מה שעשו במחירים שבחיים הם לא יעשו כאלה זולים, אבל עשו את הדבר הזה.
2482: ריבונו של עולם, אמנה צריכה לקבל את הכסף שלה ואף אחד לא דואג לזה.
2482: מדובר במיליוני שקלים.
2482: אני לא נציג של זמביש, אבל אני אומר לכם שזאת בושה וחרפה שהם צריכים לממן את זה.
2482: הכסף הזה מגיע ממדינת ישראל.
2482: לשם מי הם עושים את זה, עבורי?
2482: לא, עבור האנשים האלה שגרים כאן.
2482: יותר מכך, אני דורש מממשלת ישראל לקבל החלטה אחרי שנתיים ויותר של עקירת גוש קטיף ושל ההרס שלו בשביל כלום.
2482: אני כל כך שמח שאת כאן ועתניאל שנלר כאן, שהוא היה מזכיר מועצת יש"ע ואת שהיית קצינת ח"ן ראשית ואת יודעת מה קורה במשפחות האלה ואנחנו עושים את המאמצים העצומים כדי לשקם את המשפחות האלה בשביל הילדים שלהם כי יש כאלה שזה כבר אבוד.