GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
בניהו אליהו: אני אתייחס לממצאים לגבי רכבת ישראל.
בניהו אליהו: אף שהרכבת מוגדרת כמפעל חיוני, לא היו לה הנחיות ונהלים לפעילות כאשר לא מופעל מערך המל"ח בהתקיים מצב חירום כלשהו, בכלל זה מצב מיוחד בעורף.
זבולון אורלב: מה פירוש לא היו לה?
זבולון אורלב: מי היה צריך לתת לה את ההנחיות?
זבולון אורלב: מי היה צריך לייצר את ההנחיות?
בניהו אליהו: מבקר המדינה המליץ שהרכבת תכין.
בניהו אליהו: למעשה הרכבת הייתה צריכה להכין והיא השיבה לנו שהיא עובדת על כך ומכינה.
שלמה גור: אם אדוני זוכר, יש את השתלשלות תרחישים ונהלים שצריכים להיגזר מתוכם.
שלמה גור: כל משרד אחראי לנהלים שבתחומו.
שלמה גור: אז זה יורד לרכבת ולכל הגורמים, לרשויות האחרות שצריכות לקבוע את הנהלים במהלך תקופת החירום.
בניהו אליהו: לא הוגדרו רמות השירות הנדרשות מהרכבת במצבים שונים כאשר לא מופעל מערך המל"ח, שעליהם להיערך אליהם ולא היו לרכבת נהלים באותם מצבים.
בניהו אליהו: מאחר שלא היה גורם מנחה אחד שיכול היה להנחות את הרכבת כיצד לפעול, בימים הראשונים של המלחמה היה בלבול, לא ניתנו הנחיות ספציפיות כיצד לפעול, ורק לאחר כמה ימים נוצרה שגרת עבודה בין הרכבת לפיקוד העורף.
בניהו אליהו: רכבות מטענים הופעלו על פי הנחיות פיקוד העורף וניתן אישור לנסיעה עד תחנת בנימינה בלבד ולא עד נמל חיפה.
עתניאל שנלר: הייתה הנחיה להגיע רק עד בנימינה?
בניהו אליהו: כן.
זבולון אורלב: הנחיה של מי?
בניהו אליהו: של פיקוד העורף.
בניהו אליהו: אני מדבר על מטענים.
בניהו אליהו: כעשרה ימים לאחר תחילת המלחמה אישר פיקוד העורף להפעיל רכבות משא בחיפה בשעות הלילה בלבד.
בניהו אליהו: נמל חיפה פעל ברוב ימי המלחמה 24 שעות ביממה והיה צריך לשנע מטענים באמצעות רכבות משא.
בניהו אליהו: הייתה בעיה שרכבות משא לא הגיעו ונכנסו במקומה משאיות בכמויות גדולות.
בניהו אליהו: נמצא כי לא היה גוף אחד שקבע מדיניות כללית מנקודת ראות רחבה.
זבולון אורלב: אותו גורם שאמר לרכבת לא להצפין עם רכבות מטענים צפונה לבנימינה, לא אמר למשאיות שום דבר או שאמר להן?
בניהו אליהו: אפשר להן את התנועה.
עתניאל שנלר: רכבות הנוסעים יכלו לנסוע?
בניהו אליהו: רכבות הנוסעים הגיעו עד חוף כרמל ובשלב מסוים גם עד בנימינה אבל עד חוף כרמל הייתה הפעילות ולא צפונה.
בניהו אליהו: לא לעכו ולא לנהריה.
קריאה: לא לקריות.
שלמה גור: לא לקריות ולא לנהריה.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: לא לנהריה ולא לעכו.
זבולון אורלב: לא לתחנות הצפוניות של חיפה.
שלמה גור: הדילמה שמר אליהו מצביע עליה היא אותה השאלה לגבי רכבות המטענים שצריכות להגיע לנמל חיפה.
שלמה גור: האוניות הגיעו, סחורות הגיעו והשאלה הייתה לגבי פינויין וברגע שהרכבות לא מגיעות, היכולת לפנות ולשנע את אותן סחורות היא מוגבלת יותר, ולכן היה צריך להכניס הרבה יותר משאיות לאזור הנמל כדי לפנות את אותו היקף סחורה ואז הערת הביקורת מדברת על כך שיש צורך בקביעת סדרי עדיפויות.
שלמה גור: מי הוא הגורם שבסופו של דבר יקבע מה הן סדרי העדיפויות?
שלמה גור: הדילמה הייתה הכנסת רכבת אחת בתוך נטילת הסיכון או עשרות או מאות משאיות שיעשו את אותה עבודה ויגבירו את הסיכון ואת העומס.
בניהו אליהו: נמצא כי לא היה גוף אחד שקבע מדיניות כללית מנקודת ראות רחבה ויכול היה להכיר בצורך להפעיל רכבות משא כדי לאפשר את הפעלת הנמל.
בניהו אליהו: כל גוף פעל עצמאית מול פיקוד העורף ולא היה גורם מתאם בין כל הגופים.
זבולון אורלב: איפה צריך להיות הגוף המתאם, במשרד התחבורה?
בניהו אליהו: יש לנו בנושא בסוף המלצות למשרד התחבורה.
בניהו אליהו: חיל האוויר הפעיל בזמן המלחמה מנחת מסוקים בסמוך למסילת הרכבת ותנועת המסוקים ורכבות בעת ובעונה אחת הייתה עלולה לגרום להתנגשות בין רכבת למסוק.
בניהו אליהו: לפני המלחמה לא נעשה תיאום בין הרכבת, חיל האוויר ורשות התעופה האזרחית, אלא רק ב-22 ביולי 2006, כעשרה ימים לאחר תחילת המלחמה, הוצב נציב חיל האוויר ברכבת לתיאום המראות עם מגדל הפיקוח.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: ליד שדה התעופה.
עתניאל שנלר: עסקתי בסוגיה הזאת אז, בצד הביטחוני.
בניהו אליהו: לגבי התחבורה הציבורית.
בניהו אליהו: בעת המלחמה צומצם שירות האוטובוסים הציבוריים בצפון לכ-30 עד 50 אחוזים מהשירות הרגיל.
בניהו אליהו: לא היה גורם מתאם בין פיקוד העורף לבין מערך התחבורה הציבורית לשם מתן הנחיות למשרד התחבורה ולמפעילי התחבורה הציבורית באשר לשעות פעילות באזורים שונים ועוד.
בניהו אליהו: לא נקבעו נהלי עבודה משותפים בין משרד התחבורה ובין מפעילי התחבורה הציבורית בנגוע לאופן התפעול, להיקף הפעילות ולרמת השירות של תחבורה ציבורית במצבי חירום שונים ובכללם מצב מיוחד בעורף.
זבולון אורלב: בפועל כל חברת אוטובוסים החליטה מתי היא נוסעת ולאיפה היא נוסעת?
שלמה גור: אם אדוני יזכור, מעבר לקווים המסורתיים של אגד, יש הפרטה של קווים שונים ואז בעצם כל אחד עשה שבת לעצמו ולמעשה אין רגולציה מתאימה לשעות חירום, במיוחד לאותן חברות פרטיות.
עתניאל שנלר: נבדקה גם התחבורה בנצרת למשל?
בניהו אליהו: לא.
זבולון אורלב: אנשי אגד יושבים כאן.
זבולון אורלב: אתם מוזמנים לתפוס מקום ליד השולחן.
בניהו אליהו: אחד הלקחים ממלחמת לבנון השנייה הוא כי בד בבד עם תהליכי ההפרטה של קווי התחבורה הציבורית והפרטה עתידית של גופים גדולים העוסקים בתשתית, על שר התחבורה והנהלת משרדו לפעול להסדרת הפעלתם בעתות חירום לטובת האינטרס החיוני של המדינה ולתת את הדעת על רמת השירות הנדרשת מהם במצבי חירום שונים.
בניהו אליהו: לדעת משרד מבקר המדינה, על משרד התחבורה לערוך סקר מקלטים מקיף בתחנות מרכזיות ובתחנות שיש בהן ריכוז גדול של נוסעים ובמקום שהמקלטים אינם מספקים את הצרכים, יש לתת את הדעת לסוגיית המיגון.
זבולון אורלב: מי אחראי לקבוע את הסדרי המיגון בתחנות הסעה של תחבורה ציבורית, רכבת ואוטובוסים?
שלמה גור: פיקוד העורף הוא הקובע סטנדרטים לגבי כל כללי המקלוט.
זבולון אורלב: מי צריך לממן זאת?
שלמה גור: הממשלה.
זבולון אורלב: נתת לי כתובת מאוד מדויקת.
שלמה גור: אתה רוצה שניכנס לוויכוחים מי יקצה למי?
שלמה גור: לגבי קביעת הסטנדרטים של כל נושא המקלוט, זה פיקוד העורף, ואם אדוני זוכר, יש לנו גם תקנות שצריכות להתנהל לגבי סכומים שונים.
זבולון אורלב: פיקוד העורף אמנם קבע תקנים לחברות ההסעה ולרכבות?
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: לא, לא קבע.
זבולון אורלב: ראיתי שאדוני עושה תנועות ראש.
ישראל מרקו: מנהל אגף הביטחון.
זבולון אורלב: למה המנכ"ל שלך לא הגיע?
זבולון אורלב: הזזנו את השעה בגלל השר שלו.
זבולון אורלב: מנכ"ל הרכבת לא קובע אם הוא בא או לא בא.
שלמה גור: אנחנו מדברים על התחנות הגדולות בהן יש ריכוזי נוסעים גדולים.
ישראל מרקו: יש היום ישיבה של ועדת מל"ח עליונה.
קריאה: בשעה 12:45.
זבולון אורלב: מצלצלים ואומרים.
זבולון אורלב: מישהו צריך להחליט אם הוא בא לוועדת ביקורת המדינה או לוועדת מל"ח עליונה.
זבולון אורלב: היו אנשים שצלצלו וביקשו ואמרו, ועשינו תיאום גם עם מל"ח מי יהיה ומי לא יהיה.
זבולון אורלב: זה לא נכון שכל אחד יחליט בעצמו מה הוא עושה.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: גם אם יש ועדת מל"ח עליונה כאשר ועדת הכנסת לענייני ביקורת המדינה, כאשר אנחנו מזמינים, מתייצבים אצלנו.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: זה הגוף המרכזי והעיקרי מבחינת הקונסטיטוציה, מבחינת מדינת ישראל, הכנסת.
זבולון אורלב: לכן המחוקק גם נתן לה אפשרות חוקית לחייב אנשים להופיע בפניה.
זבולון אורלב: עוד לא הגענו לכך, אבל זאת אפשרות.
זבולון אורלב: צריך אולי להעביר שיעור באזרחות.
בניהו אליהו: אני עובר לחברות הנמל.
בניהו אליהו: בשל המצב הגיאו-פוליטי של ישראל, תלויה כלכלת ישראל בהובלה ימית לישראל וממנה.
בניהו אליהו: 97 אחוזים ממטעני היבוא והיצוא מובלים דרך הים.
בניהו אליהו: בעקבות מעבר אוניות מנמל חיפה לנמל אשדוד, נוצר בו עומס עבודה ומחסור בעובדים.
בניהו אליהו: לא נמצאה הדרך לנייד עובדים וציוד חיוני מנמל חיפה לנמל אשדוד לשם פריקת מטענים.
בניהו אליהו: באזור אשדוד לא הוכרז מצב מיוחד בעורף או מצב מל"ח ולכן לא היה אפשר לפעול במתכונת חירום עם משמרות או בריתוק משקי על מנת להתגבר על העומס.
זבולון אורלב: מי היה צריך להכריז?
בניהו אליהו: מי שהכריז על מצב מל"ח בצפון.
בניהו אליהו: שר הביטחון.
זבולון אורלב: שר הביטחון, 48 שעות ראשונות, לאחר מכן הממשלה ולאחר מכן ועדת חוץ וביטחון.
זבולון אורלב: שר הביטחון לא הכריז.
בניהו אליהו: לא חשבו על אשדוד אלא על הצפון.
זבולון אורלב: מי בדרך כלל מייעץ לשר הביטחון בסוגיה הזאת?
זבולון אורלב: מל"ח או פיקוד העורף?
קריאה: מל"ח.
זבולון אורלב: מי היה במלחמה הגורם שבא לשר הביטחון ואומר לו שצריך להכריז על מצב מיוחד בעורף?
שלמה גור: יושב-ראש מל"ח.
שלמה גור: הוא יושב-ראש מל"ח הקבוע וממלא מקום יושב-ראש מל"ח, ממלא מקומו הקבוע שעומד בראש ועדת המל"ח.
זבולון אורלב: מר בן-עמי.
שלמה גור: בדיוק.
עתניאל שנלר: לפי דעתי אדוני היושב-ראש, שר הביטחון קובע מצב מיוחד.
עתניאל שנלר: יש מי שממליץ בפניו, או לא ממליץ.
עתניאל שנלר: פורמאלית הוא רשאי לקבוע מצב מיוחד.
עתניאל שנלר: הכנסת צריכה לאשר בתוך נדמה לי ארבעה ימים את אותו מצב מיוחד קונקרטי.
עתניאל שנלר: כשהגיעה לוועדת החוץ והביטחון הגדרת מצב מיוחד, הייתה הגדרה טריטוריאלית.
עתניאל שנלר: היו בתוכנו אנשים, ועבדך הנאמן אחד מהם, שסבר שיש גם הכרזה על מצב מיוחד פונקציונאלי בעל זיקה שאיננו בהכרח טריטוריאלי.
עתניאל שנלר: אם יש זיקה בין מה שקורה בנמל חיפה לנמל אשדוד, גם אם נמל אשדוד לא נכלל באזור מיוחד, הצד הפונקציונאלי צריך להיכלל באזור המיוחד.
עתניאל שנלר: זאת הפרוצדורה התקנית.
שלמה גור: על כך יש צורך להכריז.
שלמה גור: אנחנו אומרים שעל אזור אשדוד גיאוגרפית ועל נמל אשדוד פונקציונאלית, לא הוכרז מצב מיוחד ועל כן נוצרה הבעיה שכאשר הוסטו אותן אוניות מנמל חיפה לנמל אשדוד, לא ניתן היה להפעיל את המערכת כפי שיש להפעילה בשעת חירום וכמו גם לא לרתק על-ידי צווי התאמה עובדים בריתוק משקי.
זבולון אורלב: כי אם אין הכרזה על מצב, גם אי אפשר לרתק.
שאול אהרן: אני לא חושב שהיה צריך להכריז על מצב מיוחד באשדוד.
שאול אהרן: היו צריכים להכריז על נמל אשדוד כעל מפעל קיומי ואז זה היה פותר את העניין.
זבולון אורלב: למה לא הוכרז?
שאול אהרן: כי מבחינה חוקית אי אפשר היה לעשות את זה בזמנו.
זבולון אורלב: למה מבחינה חוקית אי אפשר היה להכריז על נמל אשדוד?
שאול אהרן: אי אפשר היה להכריז על מפעלים שהם מחוץ לאזור כעל מפעלים קיומיים.
זבולון אורלב: אתה אומר שלא היו צריכים להכריז מצב מיוחד אלא היו צריכים להכריז מפעל קיומי, אבל לא הכריזו מפעל קיומי כי לא הכריזו מצב מיוחד.
זבולון אורלב: אם כן, מה צריך לעשות?
שאול אהרן: העניין הזה טופל.
שאול אהרן: היום כבר אפשר להכריז על מפעל קיומי גם אם הוא לא נמצא במקום.
זבולון אורלב: אבל במצב של המלחמה, למה לא הכריזו עליו כמצב מיוחד?
שאול אהרן: כל העניין הזה של אזור מיוחד, הייתה הגדרה שלא הייתה הגדרה מוכרת לפני כן.
שאול אהרן: זאת הייתה המצאה די רגעית.
עתניאל שנלר: אני רוצה להבהיר דבר מאוד פשוט.
עתניאל שנלר: במדינת ישראל בעצם אף פעם לא הייתה הגדרת מלחמה.
עתניאל שנלר: המצב המיוחד, הוא הגדרת המלחמה.
עתניאל שנלר: אז אי אפשר לומר שהדבר הזה לא מוכר.
עתניאל שנלר: מה שקוראים ברחוב מלחמה, זה המצב המיוחד.
עתניאל שנלר: לכן האמרה שזה לא היה מוכר, אם זה לא היה מוכר, זה מחדל שבעתיים על כל מה שנאמר כאן, ואם זה היה מוכר, זה מחדל שלא קבעו את אשדוד כחלק מהאזור המיוחד.
בניהו אליהו: נקבע שכל העובדים שנעדרו מהעבודה, בשל המצב הביטחוני באזורי ההגדרה, יהיו זכאים לקבל 80 אחוזים מהשכר מהמעביד.
בניהו אליהו: כתוצאה מכך עובדים אשר נעדרו מהעבודה קיבלו שכר גבוה משכרם של עובדים אשר באו לעבודה תוך סיכון עצמי וגילו נכונות לתרום למאמץ הכללי.
זבולון אורלב: איך הם קיבלו שכר יותר גבוה?
בניהו אליהו: כי בנמלים עבדו ברמת עבודה נמוכה והעובדים בבית קיבלו לפי ממוצע של שלושת החודשים האחרונים.
שלמה גור: לפי שיטת הפרמיות.
זבולון אורלב: פועל בנמל חיפה שלא בא לעבודה, קיבל 80 אחוזים משלושת החודשים האחרונים, שזה עם פרמיות ושכר גבוה.
קריאה: בחברות ציבוריות הוא קיבל 100 אחוזים.
זבולון אורלב: אותו עובד נמל שאמר שהוא שליח ציבור, שהוא עובד ציבור והוא יתייצב במקום עבודתו למרות שנופלות שם קטיושות, ונפלו באזור קטיושות, ולא הייתה עבודה, הוא לא קיבל פרמיות אלא רק את השכר הבסיסי, כך שהוא קיבל פחות.
בניהו אליהו: נכון.
שלמה גור: מי שסיכן עצמו ויצא לעבודה, קיבל פחות ממי שנשאר בביתו ולא טרח להגיע לעבודה.
עמוס עוזני: בסופו של דבר זה נכון שזה היה ההסדר אבל לא השארנו את זה כך ושילמנו לאלה כמו לאלה.
עמוס עוזני: מבחינתנו, הפסדנו.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: לאחר שהייתה פנייה בעניין.
שלמה גור: הדבר נעשה לאחר תקופת הביקורת.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: לאחר הביקורת.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: מר עוזני, באיזה שלב שילמתם?
עמוס עוזני: במקום.
עמוס עוזני: באותו מעמד ששילמנו לאלה, שילמנו לאלה.
בניהו אליהו: לנו נמסר שהמצב היה שאנשים שסיכנו את חייהם, קיבלו פחות.
עמוס עוזני: זה לא היה מסוגל לחיות יומיים כי הייתה שביתה.
זבולון אורלב: בדרך כלל, בכל הוויכוחים שמתקיימים כאן, אנשי משרד מבקר המדינה הם מאוד מקצועיים ובדרך כלל הם שולפים את המסמך.
זבולון אורלב: אתמול היה ויכוח על הגדרת הסיוע וגם האם פיקוד העורף ביקש או לא ביקש גיוס מילואים.
זבולון אורלב: אלוף הפיקוד טען שהוא ביקש בשיחה עם הרמטכ"ל לגייס מילואים ואנשי מבקר המדינה שלפו מכתב שחתום עליו אישית דן חלוץ הרמטכ"ל שכותב שם בצורה מפורשת שלא הייתה בקשה אחת לגיוס מילואים של אלוף הפיקוד שלא נענתה בחיוב.
זבולון אורלב: לכן אני מציע שתחשוב טוב לפני שאתה מעיר את הערתך, כי אני מעריך שבמהלך הדיון יובא בפנינו, בפני הוועדה, המסמך.
בניהו אליהו: אני מגיע להמלצות.
בניהו אליהו: בשל חשיבות פעולתם של הנמלים ושל נותני שירותי התחבורה הציבוריים בעת חירום, מן הראוי שמשרד התחבורה יהיה גורם מתכלל שבידיו יהיו הסמכויות לתאם ולרכז את פעילותם בעת חירום.
בניהו אליהו: לשם כך יש לעגן סמכויות אלה בחוק.
בניהו אליהו: על משרד התחבורה לבחון את צורכי המשק ולהנחות את הגופים הללו לפיהן.
בניהו אליהו: בשל ליקויים שצוינו בדוח מוטלת על משרד התחבורה החובה לוודא שחברות הנמלים ונותני שירותי התחבורה הציבורית מפיקים את כל הלקחים ונוקטים בכל האמצעים כדי להבטיח שאם תהיה חלילה מלחמה נוספת, הם יספקו את השירותים החיוניים שבאחריותם בצורה טובה.
שלמה גור: לגבי הרכבת חשוב לזכור דבר נוסף.
שלמה גור: לרכבת יש מערך אספקת שירותים עם כוח אדם מחברות פרטיות, בחלקן חברות זרות.
שלמה גור: בתחום הזה אין בהתקשרות עם אותן חברות התייחסות לנושאים המבטיחים את השירותים שלהם בתקופת חירום.
זבולון אורלב: כמו איזה שירות?
שלמה גור: למשל אספקה ותיקון סדנים וכל המערך הטכני, כאשר בסופו של דבר מדובר בחברות זרות וחלק מאותם עובדים גם עזבו את המדינה באותה תקופה.
שלמה גור: יכולת התפקוד והתחזוקה נפגעים בגלל התקשרויות עם גורמים שלישיים והסעיפים הללו לא קיימים בחוזים שלהם.
שלמה גור: נוצר מצב שככל, חס וחלילה, נמשכת מלחמה או תקופת חירום ארוכה יותר, היכולת של התחזוקה נפגעת משמעותית.
שלמה גור: אם הזכרנו את שני הנמלים, את נמל חיפה ואת נמל אשדוד והאינטראקציה ביניהם, רצוי לציין שאין תוכנית כוללת להפעלת נמלים בשעות חירום.
שלמה גור: זאת אומרת, הקשר בין הנמלים, האספקה והתגבור של האחד את השני, הוא על פי רצון טוב, וולנטארי לחלוטין.
שלמה גור: כמו שבמקרה בתקופת המלחמה, האספקה הייתה מלגזה אחת מפה ואמרו לי שגם היא הייתה מקולקלת ו-14 עובדים מנמל אחר לנמל אשדוד.
שלמה גור: כך שיכולת התפקוד נפגעת משמעותית כאשר יש את אותן הסטות בגין המלחמה.
זבולון אורלב: תקנו אותי אם אני טועה שעל פי ההפרטה בעצם היום כל נמל הוא חברה בפני עצמה.
זבולון אורלב: אין חברה אחת.
שלמה גור: נכון.
שלמה גור: לכן אמרתי נוהל מתכלל את עבודת הנמלים.
זבולון אורלב: לכן המתכלל כאן הוא משרד התחבורה.
זבולון אורלב: כאמור, שמו של שר התחבורה נמצא כאן אבל קיבלנו פתק שדיוני הקבינט הביטחוני, שם נמצא השר, מתארכים והוא יגיע בסביבות 12:30.
זבולון אורלב: אנחנו לא נעכב את הדיון אלא נאפשר למנכ"ל להתחיל להשיב והשר, כאשר יגיע, ישתלב.
גדעון סיטרמן: תודה רבה אדוני היושב-ראש.
גדעון סיטרמן: אדוני מבקר המדינה, חברי הכנסת וחבריי לעבודה.
גדעון סיטרמן: משרד התחבורה מפעיל חמש רשויות בחירום.
גדעון סיטרמן: יש לנו את הרשות לתובלה והיסעים שמטפלת בשתי שלוחות – היסעים של אזרחים, תושבים, אנשים, ויש את התובלה.
גדעון סיטרמן: יש לנו רשות תובלה אווירית שבראש הרשות הזאת עומד מנכ"ל רשות שדות התעופה.
זבולון אורלב: אם כבר הוזכרו קודם את חברי הכנסת שהגיעו, אנחנו מזכירים שני חברי כנסת שהגיעו, אבשלום וילן שהגיע לפני כן ועכשיו מצטרף אלינו גם חבר הכנסת מיכאל איתן.
מיכאל איתן: לא לתקופה ארוכה.
זבולון אורלב: לתקופה הרצויה.
זבולון אורלב: זה הדיון התשיעי שלנו בסוגיית העורף.
זבולון אורלב: הדיון העשירי עם שר הביטחון והדיון ה-11 עם ראש-הממשלה יתקיימו בתחילת המושב, בשבוע הראשון, השני או השלישי, אז נקיים את שתי הישיבות האלה.
גדעון סיטרמן: כמו שאמרתי, המשרד פועל בשלוש זרועות: 1.
גדעון סיטרמן: זרוע האוויר, רשות לתובלה אווירית שבראשה עומד מנכ"ל רשות שדות התעופה.
גדעון סיטרמן: 2.
גדעון סיטרמן: רשות לתובלה ימית, בראשה עומד מנהל רשות הספנות והנמלים.
גדעון סיטרמן: 3.
גדעון סיטרמן: הזרוע היבשתית שמחולקת לשלוש: (א) הרכבת.
גדעון סיטרמן: (ב) החברה הלאומית החדשה לדרכים, מה שהיה מע"צ.
גדעון סיטרמן: (ג) רשות התובלה וההיסעים שלה יש שתי שלוחות: האחת, היסעים של אזרחים, והשנייה, תובלה.
גדעון סיטרמן: כמו שאתם מבנים, משרד התחבורה על שלוחותיו הוא חלק מרכזי במצב חירום.
זבולון אורלב: מי בעל הבית בשלוש הרשויות האלה?
גדעון סיטרמן: המתכלל או יושב-ראש רשות מל"ח עליונה של משרד התחבורה הוא מנכ"ל משרד התחבורה.
גדעון סיטרמן: הייתי אולי חודש או שישה שבועות מנכ"ל משרד התחבורה עת פרצה המלחמה.
גדעון סיטרמן: היום אנחנו יודעים שזאת הייתה מלחמה, אבל אז לא ידעו וחשבו שזה עניין של כמה ימים.
גדעון סיטרמן: למעשה אתם יכולים לתאר לעצמכם שבחמשת השבועות הראשונים לא הלכתי לקרוא את הנהלים האלה ונזרקנו למים במצב שנוצר והמצב הקריטי היה קודם כל הנמלים, נמלי ישראל.
גדעון סיטרמן: כאן נאמר 97 אחוזים, אבל אתם יכולים לתקן את זה ולומר 99 אחוזים מהכלכלה הישראלית עוברת דרך שני העורקים האלה שהם עורקי החיים של כל הפעילות הכלכלית, החברתית, הבריאותית וכל מה שאתם יכולים לחשוב.
גדעון סיטרמן: 99 אחוזים מזה עוברים דרך הנמלים האלה ולכן בניתוח הזה, מבחינת הקצאת הזמן שלי כמנכ"ל, הקדשתי את רוב רובו של הזמן לתכלל את הפעילות של שני הנמלים האלה והתכלול הזה היה לא יום יומי אלא היה שעה שעה.
גדעון סיטרמן: נוצרו בעיות.
גדעון סיטרמן: אם אתם יושבים בישיבה שביעית, אני לא אגלה לכם סוד אם אומר שלא היה ברור מי מנהל את האירוע הזה, מי נותן הנחיות מלמעלה והרבה פעמים לקחנו החלטות, ואני אומר את זה כאן בדיעבד, שהן החלטות מנהל כדי לייצר תהליך שאנחנו ממשיכים לחיות ברוטינה.
גדעון סיטרמן: הדבר הקלאסי בנושא רוטינה היה שלא ייווצר מחסור בדלק לתושבים, לאזרחים – לא 95, לא 96, כל אותם דברים שמניעים כלכלה, מזיזים אנשים ומייצרים את היכולת לתנועה החופשית של אזרחית ואנחנו חשבנו כל הזמן בהיבט של הפרט.
גדעון סיטרמן: נדמה לי שזה גם קיבל ביטוי בדוח שלכם.
גדעון סיטרמן: היינו במצב שמרכיב מסוים או חלק מתרכיבי הדלק היה חסר ויכולנו להיות במצב שאם האוניות האלה לא היו מגיעות ולא היו פורקות, תוך כמה ימים היה נוצר מחסור שהאזרח הישראלי היה נכנס לתחנת דלק ולא היה לו אוקטן 95 או 96.
גדעון סיטרמן: ההנחיה שלי הייתה לייצר תהליך שהאזרח הישראלי ימשיך ברוטינת החיים שלו וכך פעלנו.
גדעון סיטרמן: כאן נעזרתי בקולגות, ויושב כאן תת-אלוף במילואים אריה רונה שהוא מנהל רשות הספנות והנמלים, שהוא תיפקד.
גדעון סיטרמן: המטה שלו יושב בחיפה באחד המקומות הבולטים לעין ומשם הוא ניהל את כל המהלך הזה.
גדעון סיטרמן: אני רוצה שתבינו שהאירוע הזה הוא אירוע שקרה אחרי הרפורמה בנמלים כאשר הנמלים פעלו כחברות בע"מ עם דירקטוריונים ועם יושבי-ראש דירקטוריון ועם גישה שאומרת שאנחנו צריכים למקסם רווח או למזער נזקים.
גדעון סיטרמן: לא הייתה רשות אחת מהתהליך או מהמבנה הארגוני שהיה רשות הנמלים שיכלה להעביר נכסים מנמל חיפה לנמל אשדוד.
שלמה גור: זאת תוצאה של ההפרטה ושל התאגוד.
גדעון סיטרמן: הייתה לקונה.
שלמה גור: בדיוק על כך אנחנו מצביעים.
זבולון אורלב: עברו 14 חודשים ועוד 6 שבועות שהיית מנכ"ל והשאלה מה אתם עושים.
זבולון אורלב: השאלה אם במשך 14 חודשים הלקונה הזאת טופלה.
זבולון אורלב: השאלה היא האם הליקויים האלה תוקנו.
גדעון סיטרמן: מיניתי ועדה ציבורית בראשותו של עורך-דין יהודה טוניק ובה חברים ותיקי השירות הציבורי כמו יורם בליזובסקי שהיה מנכ"ל משרד התעשייה, חיים חכם ואברהם נתן.
גדעון סיטרמן: הוועדה הזאת מונתה שבועיים אחרי תום המלחמה.
גדעון סיטרמן: תפקידה של הוועדה היה לזהות את הלקונות ואת הכשלים בעיקר בכל תהליך התכלול, לא רק של הנמלים בין הנמלים אלא נמלים-רכבת, נמלים-תובלה וכל הדברים האלה קיבלו ביטוי בדוח מאוד מפורט ומאוד ממצה.
גדעון סיטרמן: בתוך התהליך, חברי הוועדה ראיינו את כל הגורמים שפעלו באותה עת.
גדעון סיטרמן: דוח הוועדה הועבר למבקר המדינה ואני חושב שהוא שימש בסיס מקצועי טוב כדי שאתם תוכלו ממנו להגיע למסקנות.
בניהו אליהו: הוצאנו את הממצאים שלנו לפני הדוח.
זבולון אורלב: מה קרה בעקבות הדוח?
גדעון סיטרמן: בעקבות הדוח קיימנו יום עיון של כל הרשויות בראשותי ולתהליך הזה מונה יועץ ממנו גוזרים את המסקנות שיש לעשות.
גדעון סיטרמן: המסקנות האלה מבחינת היכולת להעביר או לתפעל את הנמלים בצורה שהיינו רוצים בעת חירום, בצורה המיטבית, מחייבות שינוי חקיקה ותקנות והדברים האלה נמצאים כרגע בניסוח כדי שיעברו לחקיקה בכנסת.
גדעון סיטרמן: היו שתי תופעות לא סימפטיות ואני חייב לציין אותן.
גדעון סיטרמן: למרות שהנחיתי את יושב-ראש דירקטוריון חברת נמל חיפה להעביר ציוד, העניין הזה לא קיבל ביטוי בפועל בשטח.
זבולון אורלב: מה שמו?
גדעון סיטרמן: דוד חרמש.
גדעון סיטרמן: אמרתי לו שאם הוא לא יבצע, אני אכנס ישיבת דירקטוריון.
גדעון סיטרמן: הייתי צריך להכריח אותו לכנס ישיבת דירקטוריון כדי להעביר ציוד.
זבולון אורלב: מר חרמש נמצא כאן?
גדעון סיטרמן: לא.
שלמה גור: כפי שאמרתי, הועברה מלגזה אחת מנמל חיפה לנמל אשדוד וגם היא הייתה שבורה.
גדעון סיטרמן: אחד הלבטים אם להעביר מלגזה או לא, איזה מחיר אשדוד ישלם לחיפה.
גדעון סיטרמן: מחירי העברה בעת חירום או בעת מלחמה כי היום אנחנו יודעים שהיינו מלחמה.
גדעון סיטרמן: זה דבר שלא יעלה על הדעת.
גדעון סיטרמן: הדבר השני בו הייתה מצוקה, וכאן אני רוצה לציין לטובה את עובדי נמל חיפה שעבדו תחת אש, אבל גם את עובדי נמל אשדוד שעבדו סביב השעון 24 שעות כאשר אף אחד לא אומר להם מתי זה הולך להיגמר.
גדעון סיטרמן: לא הצלחנו להעביר עובדים מחיפה לאשדוד בגלל אותה לקונה.
ישראל מרקו: לא היה צורך.
גדעון סיטרמן: היה רצון.
זבולון אורלב: אתה תקבל את רשות הדיבור ותוכל לומר מה שאתה רוצה ונשמע אותך.
גדעון סיטרמן: היה צורך כזה.
גדעון סיטרמן: אני רוצה לציין לטובה ולשבח את נמל אילת ואת העובדים של נמל אילת שעל רקע מצוקת חבריהם באשדוד, ללא פקודה התנדבו ועלו למעלה לעבוד.
גדעון סיטרמן: הם לא חיכו שאיזה דירקטוריון או איזה מנכ"ל יאמר להם לעלות.
שלמה גור: זה נכון ויש לומר תודה ל-14 עובדים שהגיעו מנמל אילת לנמל אשדוד.
גדעון סיטרמן: צריך לציין זאת לטובה כי אלה יוזמות ציבוריות וזה מראה על קולגיאליות וזה מראה גם על הירתמות בשעת חירום.
גדעון סיטרמן: הייתי מצפה שגם אנשי ציבור שמשמשים יושבי-ראש של דירקטוריונים לא יתכסו בפורמליסטיקה.
זבולון אורלב: אני רוצה לחזור לתפקידנו.
זבולון אורלב: האם יש לוח זמנים לחקיקה?
גדעון סיטרמן: יש.
גדעון סיטרמן: רונה יסביר את הנושא הזה שהוא ממוקד בנושא חקיקה ותקנות שיאפשרו לנו להפעיל את הנמלים.
אריה רונה: יש שתי חקיקות שנמצאות בתהליך.
אריה רונה: האחד, נושא העברת הציוד שנמצא כבר במשרד המשפטים כתקנות ששר התחבורה יחתום עליהן, ואני מקווה שזה יקרה תוך זמן קצר.
זבולון אורלב: מה זה זמן קצר בספנות?
אריה רונה: זה זמן קצר בחקיקה ולא בספנות כי זה נמצא במשרד המשפטים.
אריה רונה: זמן קצר, אני לא יודע לומר לך.
זבולון אורלב: ימים, שבועות, חודשים?
אריה רונה: היועצת המשפטית שלנו מעריכה שמדובר בשבועות.
קריאה: מה מהות החקיקה?
אריה רונה: שאפשר להעביר ציוד מנמל לנמל.
רננה שחר: אנחנו גיבשנו את הצעת התקנות.
זבולון אורלב: מדובר בשבועות?
מיכאל איתן: כמה שבועות?
מיכאל איתן: מאה?
קריאה: זאת חקיקת משנה.
זבולון אורלב: חבר הכנסת איתן, אתה היית יושב-ראש ועדת חוקה, חוק ומשפט ואתה יודע שמשרד ממשלתי מעביר הצעת תקנות למשרד המשפטים, אז המשרד השולח יש לו בעיה גדולה מאוד להעריך את לוח הזמנים.
זבולון אורלב: אני אומר את זה גם מניסיון ואני לא רוצה להכביד ידי במקום שלא צריך להכביד את ידינו.
זבולון אורלב: הם עשו את שלהם והעבירו.
זבולון אורלב: אני שואל למה כל כך הרבה זמן אבל זאת שאלה נפרדת.
זבולון אורלב: זאת חקיקת משנה, תקנות, וזה החלק הקל.
אריה רונה: יש חקיקה ראשית בדבר ניוד עובדים שנמצאת על שולחן הכנסת.
רננה שחר: זה פורסם כבר בכחול.
זבולון אורלב: הצעת חוק ממשלתית שהונחה כבר על שולחן הכנסת לקריאה ראשונה?
רננה שחר: ממש לפני הפגרה היא עברה בכחול.
רננה שחר: מה שנאמר קודם על למה אי אפשר היה להעביר עובדים, בגלל שלא היה מוכרז מצב מיוחד בעורף, החקיקה הזאת פותרת ואפשר יהיה לעשות ניוד עובדים גם למפעלים שדרושים להמשך הכלכלה של כל המדינה ולא רק להמשך כלכלת האזור המיוחד.
רננה שחר: הממשלה אישרה את החקיקה, היא עברה בכחול ולמיטב ידיעתי הונחה על שולחן הכנסת.
אריה רונה: בינתיים יש לנו סידור זמני, אם נזדקק לו, לפיו אנחנו יכולים להכריז על שני הנמלים כמפעל קיומי ונוכל לנייד עובדים גם בלי החקיקה הראשית.
אריה רונה: כלומר, בעניין הזה ביצענו את מה שהיינו צריכים לבצע.
גדעון סיטרמן: אחת הבעיות שעלתה גם בממצאי המבקר היא תכלול כל התהליך הזה.
גדעון סיטרמן: רכבת, היסעים.
גדעון סיטרמן: מינינו יועץ, דוקטור אריה סחיש שהיה סמנכ"ל לתפעול ברשות הנמלים והוא הגיש לי עבודה בה הוא מציע שינוי מבני של ניהול חמשת הרשויות.
גדעון סיטרמן: קיימתי יום עיון עם כל הרשויות ואנחנו עומדים לקיים דיון במחצית אוקטובר.
זבולון אורלב: אותן רשויות שציינת קודם, יבשתית, ימית.
גדעון סיטרמן: כן.
גדעון סיטרמן: קיימתי דיון מוקדם עם ראש מטה פיקוד העורף תת-אלוף בן-דוד.
זבולון אורלב: עוד מעט תצטרך לקיים דיון עם ראש מטה פיקוד העורף החדש.
גדעון סיטרמן: כל מי שיבוא לעזור, ברוך הבא.
גדעון סיטרמן: קיימתי דיון גם עם מר ארנון בן-עמי.
זבולון אורלב: תת-אלוף יהודה קטורזה, הוא הרמ"ט הנכנס.
גדעון סיטרמן: שיהיה בהצלחה.
גדעון סיטרמן: על כל פנים, קיימתי דיונים עם שני הגופים אתם אני רוצה לתכלל וזה פיקוד העורף ורשות מל"ח ובדיון שנקיים ב-15 באוקטובר יהיה שולחן עגול, כולל פיקוד העורף ומל"ח כדי שיציגו להם את המבנה המוצע של רשויות המל"ח של המשרד, כדי שזה יעשה אופטימיזציה בתכלול.
גדעון סיטרמן: הדבר הזה התקבל בברכה על-ידי מל"ח כי הם חושבים שצריך לעשות את השינוי על רקע ההערות של מבקר המדינה, וגם פיקוד העורף חושב שצריך לייצר שינוי במבנה שהיה, שהוא היה אנכרוניסטי.
זבולון אורלב: מה לוח הזמנים כאן?
גדעון סיטרמן: לוח הזמנים הוא לייצר קונצנזוס עם כל הגורמים ולהכניס את זה לתוכנית עבודה ותקצוב של 2008, כך שזה כבר ייכנס לתוכנית העבודה.
זבולון אורלב: כלומר, אתה אומר לנו שעד סוף דצמבר 2007, מינואר 2008 המבנה המוצע מתחיל לעבוד.
גדעון סיטרמן: הוא יוגדר ויתחיל לעבוד, כן, על פי תוכנית עבודה לשנת 2008.
זבולון אורלב: אתה מנכ"ל ותיק, למה כל כך הרבה זמן?
זבולון אורלב: 14 חודשים עברו.
גדעון סיטרמן: קיבלנו את מסקנות ועדת טוניק אחרי כמה חודשים.
גדעון סיטרמן: מינינו את הוועדה באוגוסט.
גדעון סיטרמן: מבקר המדינה פרסם את מסקנותיו לפני כחודשיים.
זבולון אורלב: לא, אתם קיבלתם כבר במרץ.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: במרץ הגיעה טיוטה.
גדעון סיטרמן: קיבלנו את הטיוטה.
גדעון סיטרמן: את היועץ מינינו עוד לפני קבלת הדוח.
גדעון סיטרמן: הנושא הזה נמצא על שולחני.
גדעון סיטרמן: שינוי מבני הוא לא מסוג הדברים הפשוטים.
גדעון סיטרמן: גם אתה היית שר בממשלה ואתה יודע מה זה לעשות שינוי מבני.
זבולון אורלב: שר, מילא.
זבולון אורלב: הייתי מנכ"ל.
זבולון אורלב: לשר קל.
זבולון אורלב: המנכ"ל צריך לעשות.
גדעון סיטרמן: אני מציב אתגר שבסוף שנת 2007 יהיה שינוי מבני שייתן מענה לבעיה המרכזית, וזה אומר תכלול המערכת הזאת.