GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מאיר שטרית: כראש עיר לא הייתי מסכים בחיים שזה יקרה.
מאיר שטרית: אם הייתי היום ראש עיר הייתי רואה את זה כאחריות שלי שהמקלטים יהיו מתוחזקים, נקיים ומסודרים.
מאיר שטרית: לא יכול להיות שהמדינה תהיה המטאטא או המנקה של כל אחד במקלט שלו.
מאיר שטרית: המדינה יכולה לסייע, יכולה לעזור בתקציבים, היא לא צריכה להיות הגורם שתפקידו לבוא ולנקות את המקלטים בכל פעם מחדש כשיהיה מצב חירום.
מאיר שטרית: אני חושב שצריך לומר את זה ואני אומר את זה לראשי הרשויות ביושר.
מאיר שטרית: חברים, חלק מתפקיד ראש הראשות זה לוודא שהמקלטים בתחום המגורים שלו אכן נמצאים במצב תקין, מתוחזקים, מטופלים, יש בהם ציוד מיגון ומי שלא עושה אפשר לחייב אותו.
ג'קי סבג: כבוד השר, איך אפשר להתמודד עם הקשישים והמבוגרים?
מאיר שטרית: בשביל זה קיימת הרשות.
ג'קי סבג: אני יכול להכריח את הקשישים והנזקקים?
מאיר שטרית: איך אתה מכריח קשיש לשלם ארנונה?
ג'קי סבג: הוא לא משלם, 80% לא משלם.
מאיר שטרית: חשמל הוא כן משלם?
מאיר שטרית: טלפון הוא משלם?
מאיר שטרית: כבלים הוא משלם?
מאיר שטרית: חברים, אני לא קונה את התירוצים האלה.
מאיר שטרית: לא קונה.
מאיר שטרית: שלא יספרו לי סיפורים.
מאיר שטרית: אני רואה רשויות שגובים מהארנונה שלהם 10% מהחיוב ובאים יום יום, עומדים בשער, אין להם כסף לשלם משכורת.
דובר: זה רק במגזר.
מאיר שטרית: נכון, אבל גם ביישובים היהודיים יש לא מעט עם 30% מהגבייה ועם פיגורי גבייה שוטפת של מאות מיליונים, רשויות שאין להם לשלם משכורות.
מאיר שטרית: ובאים בטענות: אנחנו לא יכולים לגבות כי לאנשים אין כסף.
מאיר שטרית: אני אומר להם, מה זה אין לאנשים כסף?
מאיר שטרית: תגידו לי דוגמא, למה האנשים האלה משלמים חשמל, טלפון, כבלים, למה?
מאיר שטרית: כי יודעים שאם אתה לא משלם מנתקים לך.
מאיר שטרית: הרשות המקומית היא הצדיק היחידי בסדום שאם לא משלמים לא קורה כלום.
חיים געש: היא לא יכולה לנתק.
מאיר שטרית: אדוני ראש העיר, יש לי חדשות בשבילך, לפי פקודת המיסים גבייה יש לך סמכות לעקל את כל הרכוש של האיש בבית, לעקל את חשבונו בבנק וגם לנתק מים אם הוא לא משלם, אתה טועה בשני הדברים.
חיים געש: מים כבר לא.
זבולון אורלב: אדוני השר, אני מבקש שתחזור לעניין.
זבולון אורלב: לא נעים להסתכסך עם חבר הכנסת אופיר פינס, הוא יושב ראש ועדת הפנים - - -
מאיר שטרית: אני לא מסתכסך.
זבולון אורלב: לא, אני.
זבולון אורלב: הוא יגיד לי, זה דיון לוועדת הפנים.
זבולון אורלב: אני רוצה לחזור לנושא.
מאיר שטרית: הגענו לזה דרך המקלטים.
זבולון אורלב: לא רציתי לעצור אותך אבל האזרחים לא מבוקרים לא על ידי מבקר המדינה ולא על ידי הוועדה הזאת.
זבולון אורלב: אנחנו עכשיו עוסקים בגופים המבוקרים שזה משרדי הממשלה והרשויות המקומיות.
זבולון אורלב: בוא נעסוק במה הם צריכים לעשות.
מאיר שטרית: דרך זה הגענו לשם.
מאיר שטרית: אני טוען שהאחריות לגבי תחזוקת המקלטים צריכה להיות של הרשויות המקומיות ולדעתי יש כלים מספיקים בידי הרשות המקומית לפעול כדי שהמקלטים יהיו מתוחזקים.
זבולון אורלב: מי אחראי על הרשויות המקומיות?
מאיר שטרית: אנחנו, ואגב, אני מסרב לקבל את הגישה שכשמגיעה שעה שבה צריך לתחזק מקלטים מדינת ישראל זקוקה לתרומות כדי שיתנו לאנשים ציוד או שיטפלו במקלטים של האנשים.
זבולון אורלב: אבל כשהממשלה לא נותנת מה אתה רוצה שהם יעשו?
מאיר שטרית: אני אומר שאני מסרב לקבל את הגישה הזאת.
זבולון אורלב: יבוא אליך ראש עיר, יגיד לך: שמע, אני צריך 30 מיליון לשפץ מקלטים.
זבולון אורלב: אומר לו מנכ"ל משרד הפנים שממונה על התקציב, מצטער, אין לי את הדבר הזה.
זבולון אורלב: אז מה אתה רוצה שיעשה ראש העיר?
זבולון אורלב: הוא לוקח תרומה.
מאיר שטרית: אני מדבר כמדינה.
זבולון אורלב: אתה המדינה.
מאיר שטרית: אני מסרב - - -
ג'קי סבג: אתם מדברים על הפרטיים, לא על הציבוריים.
מאיר שטרית: אני מסרב לקבל את המצב שבו אנשים נאלצים ללכת לתורמים לחפש כסף לתרומות - - -
זבולון אורלב: תשיג כסף אז הם לא ילכו לחפש תרומות.
מאיר שטרית: מאה אחוז, אני חושב שהמדינה בסדר העדיפויות שלה צריכה לתת תשובות הגיוניות לעניין שלא יזדקקו לתרומות.
מאיר שטרית: עם כל הכבוד לתורמים אני אומר את זה בצער.
מאיר שטרית: זה לא לכבודה של מדינת ישראל.
זבולון אורלב: אתה יודע שיש החלטת ממשלה שהצבעת בעדה שאומרת שמקדישים כ-500 מיליון שקל למיגון בתי חולים שזה ברור חובת מדינה, לא כל בית החולים, חדר המיון, טיפול נמרץ, פגיות.
זבולון אורלב: לזה 500 מיליון ב-3 או 4 שנים.
זבולון אורלב: 130 מיליון מתוך זה ב-4 שנים תיתן המדינה וכל היתר - תרומות.
שלמה גור: גם ה-130 מיליון עדיין לא הגיעו.
זבולון אורלב: מנכ"ל משרד מבקר המדינה שלמה גור מעיר דבר נכון שאמר פה נציג האוצר שגם ה-130 מיליון שאגב עדיין לא הגיעו לבתי החולים, למה?
זבולון אורלב: כי עדיין לא השיגו את התרומות.
מאיר שטרית: אני אומר לך שאני לא נגד שאדם שרוצה לתרום לסוכנות או למדינת ישראל למטרה מסוימת יתרום.
מאיר שטרית: אני נגד שיבואו תורמים פרטיים ויתחילו לחלק לאנשים ציוד ואמצעים בצורות שונות.
מאיר שטרית: בעיני זה פגום.
מאיר שטרית: ולכן החוק קובע שממשלה לא יכולה לקבל תרומה, אף משרד ממשלתי, אלא באישור ממשלה, משום כך זה בא לממשלה להחלטה.
מאיר שטרית: אז אני לא נגד שאנשים יתרמו למדינת ישראל, אני נגד שאנשים יהפכו את הציבור למקבצים של תרומות.
זבולון אורלב: אומרים לבתי החולים תשיג תרומות.
מאיר שטרית: גם זה מקובל.
מאיר שטרית: בתי חולים בונים הרבה מאוד אגפים במדינה מתרומות.
מאיר שטרית: אני לא שולל.
מאיר שטרית: אני שולל את העניין של החלוקה האישית.
זבולון אורלב: אני מציע לחזור לעניין.
מאיר שטרית: אני חושב שלנוכח הפעולות שהממשלה עושה, הקמת הגוף שנקרא רח"ל – רשות החירום הלאומית שתרכז את כל הטיפול בנושא היערכות העורף לשעת חירום והפעלת העורף בשעת חירום, שלתוכו אגב, כל הגופים שקיימים היום גם אצלנו ייכנסו לשם כולל המינהל לביטחון, כולל פס"ח, הכל יעבור לשם.
מאיר שטרית: זה ייצור בסופו של דבר כתובת אחת.
זבולון אורלב: גם כבאות והצלה?
מאיר שטרית: כבאות זה שלנו.
מאיר שטרית: בעת חירום הם כפופים לצבא, גם היום.
מאיר שטרית: אבל אנחנו נקים מערך שיעבוד אחרת ממה שקיים היום.
זבולון אורלב: רק שתדע שגם עם זה יש בעיות אם הם כפופים או לא כפופים.
מאיר שטרית: במצב הנוכחי היום, בשעת חירום כיבוי אש עומד ת"ף פ"א של פיקוד העורף.
מאיר שטרית: הערה אחרונה.
מאיר שטרית: אני מוכרח להגיד שאני לא מבין את ההיגיון בזה.
מאיר שטרית: פעם בכל יישוב היה הג"א.
מאיר שטרית: גייסו את אלה שפרשו משירות מילואים לתקופה של X שנים והיו חבלים בכל הארץ של אנשי מילואים לשעבר שפעלו כהג"א.
מאיר שטרית: היו מפקדי חבלים, מפקדי נפות, מפקדי אזורים.
מאיר שטרית: אני לא בטוח אם לא צריך לחשוב על זה מחדש.
שמואל גולן: ההחלטה האחרונה של הממשלה היא לאייש את היקל"רים - - -
זבולון אורלב: יקל"רים זה יחידות קישור לרשויות המקומיות.
שמואל גולן: שזה בדרך כלל קצין ועוד 8 אנשים.
דוד בן-ימיני: גולן, זה לא תחליף למה השר אומר.
מאיר שטרית: יחידות הג"א זה יחידות עם הרבה אנשים שמסתובבים, אומרים: כבו את האורות, תיכנסו למקלטים.
מאיר שטרית: באים מה לבדוק מה קורה עם כל אחד.
זבולון אורלב: אני מבקש לא לפגוע בהם.
מאיר שטרית: אני לא פוגע בהם, להיפך.
מאיר שטרית: אני זוכר אותם מהמלחמה.
מאיר שטרית: אלו היו אנשים שפעלו בהרבה מאוד התנדבות ועשו עבודה יוצאת מהכלל בשעת חירום.
זבולון אורלב: מנכ"ל משרד הפנים יוסיף כמה מילים, בבקשה.
אריה בר: צריך להיות גוף חדש, ואני מברך על החלטת הממשלה שיש גוף שירכז ויתכלל את כל הפעילות הן בשעת רגיעה כהכנת העורף והן בשעת החירום.
אריה בר: גוף כזה היה חייב לקום וטוב שהוא קם.
אריה בר: אנחנו במשרד הפנים לא בורחים מאחריות.
אריה בר: משרד הפנים יש לו תפקיד די חשוב, הן בשעת רגיעה והן בחירום לדאוג לכך שהרשויות המקומיות יפעילו את השירותים למען האזרחים.
אריה בר: אבל לא תפקידו לדאוג להכנת הרשות לשעת חירום.
אריה בר: זה שני דברים שונים לחלוטין.
אריה בר: הרשות יש לה תפקידים נוספים בנוסף להגנה על התושבים.
אריה בר: היא צריכה לתת לו את השירות בתחום הביוב והמים ובתי הספר והחינוך וכל הדברים האחרים.
אריה בר: תפקידו של משרד הפנים לתת את הכלים בשעת חירום לרשות המקומית כדי שתוכל לתפקד ולהפעיל את זרועותיה השונות בתוך אותה רשות.
אריה בר: אנחנו נערכים להכנת נוהל לשעת חירום.
אריה בר: אנחנו רוצים להקים חפ"ק, אנחנו רוצים שבחפ"ק הזה תהיה יכולת הוצאת כספים מיידית ולא כאשר רשות מסוימת צריכה איזשהו סכום כדי להפעיל איזשהו שירות דחוף – אז אנחנו צריכים לקבל אישור של אגף התקציבים, אחר כך לקבל הרשאה, אחר כך אישור של החשב הכללי בשביל להוציא 250,000 שקל לקריית שמונה.
אריה בר: זה לא יכול להיות, הדברים האלה חייבים להשתנות.
אריה בר: לכן מבחינתנו כמשרד הפנים אנחנו צריכים להיות הגוף שאת מה שהוא ממונה עליו הוא יוכל להפעיל בשעת חירום כמו בשעת רגיעה.
דוד בן-ימיני: איזה סוג של כלים אתם רוצים?
דוד בן-ימיני: תן לי דוגמא אחת של כלי.
אריה בר: הדבר המרכזי זה שיהיה שם יכולת הוצאת תקציבים מהירה, שיהיה תקציב יעודי.
אריה בר: נניח בצפון שיהיה משוריין 50 מיליון שקל לא בשימוש אלא ביכולת של הוצאה מהירה ולא על כל שקל אנחנו צריכים לרוץ.
אריה בר: הדיווח על פי אותם קריטריונים שנסכם מראש יהיה לאחר מכן כי אלה דברים שצריכים להיות מיידיים.
אריה בר: היום אין לנו את היכולת לבצע את ההפעלה הזאת, אין לנו את הכלים לבצע אותה היום כי על כל הזמנה צריך לחתום החשב, המנכ"ל ובעל זכות החתימה הנוסף.
אריה בר: דבר נוסף, העניין של המקלוט.
אריה בר: כאחד שמתמצא בנושא המקלוט מתפקידי הקודמים, בנושא זה הרשויות המקומיות לטעמי, למרות שזאת האחריות שלהן, לא יטפלו בזה.
אריה בר: אני אומר דבר קשה אבל הן לא יטפלו כי זה דבר קשה לטפל בו.
אריה בר: נוח יותר לטפל בדברים האחרים.
אריה בר: מה, הם יטפלו במקלט של הבית הבודד או במקלט בבנייה הרוויה - - -
זבולון אורלב: אתה מדבר על המקלטים הפרטיים?
אריה בר: אני מדבר על המקלטים הפרטיים וגם על הציבוריים.
אריה בר: חלק מהרשויות נתנו את המקלטים הציבוריים לשימוש נוסף והמקלט מתוחזק בצורה יפה מאוד כי יש מים ויש מיזוג ובשעת חירום הם צריכים לחבר אותו.
אריה בר: אבל בשעת חירום לא נותנים להם את המפתח להיכנס בכלל.
אריה בר: זאת אומרת שיש פה בעיה.
אריה בר: מקלטים שניתנו לשימוש כבתי כנסת, כמועדונים, כחוגים, רוב החוגים הפרטיים מופעלים במקלטים האלה בחלק גדול של הרשויות.
אריה בר: לכן אומר ראש הרשות בצדק, למה שאחזיק מקלט סתם, אני נותן אותו לשימוש, אבל אז אליה וקוץ בה בשעת חירום.
אריה בר: המקלוט חייב להיות מטופל על ידי גוף מרכזי.
זבולון אורלב: איזה גוף מרכזי?
אריה בר: יש דיון אצל רענן דינור בעניין הזה בהשתתפותנו.
אריה בר: למשל, האגודה לתרבות הדיור.
אריה בר: האגודה הזו יכולה לטפל במקלטים הפרטיים.
זבולון אורלב: אומנם אני יודע שאתה בא ממשרד הבינוי והשיכון - - -
אריה בר: למשל המקלטים הפרטיים יכולים להיות מטופלים על ידי גוף שמארגן את ועדי הבתים.
אריה בר: הרי בסופו של דבר הבעיה המרכזית זה הבניה הרוויה, לא הבנייה הנמוכה.
אריה בר: הבניה הנמוכה פחות או יותר ההורים שיש להם אחריות מטפלים בכך שיהיה מקלט.
אריה בר: בבנייה הרוויה זה קטסטרופה כי המקלטים האלה הם מחסנים, הם מקום שכל הג'אנק נכנס לשם.
אריה בר: לכן גוף כזה כמו האגודה לתרבות הדיור שהוא זה שמארגן את ועדי הבתים, הוא זה שיש לו את היכולת לעשות את הפיקוח ביחד עם הרשות המקומית, הוא גוף שעובד עם הרשות המקומית - הוא לטעמי יכול לטפל בזה.
זבולון אורלב: אתן עכשיו את רשות הדיבור לראשי הרשויות ולראשי מל"ח.
זבולון אורלב: ראשון מר ג'קי סבג, ראש עיריית נהרייה, ביקרנו שם גם בזמן המלחמה, בבקשה.
ג'קי סבג: מכובדי, צוות מבקר המדינה.
ג'קי סבג: בראשית דברי אני רוצה לברך על עבודה יסודית שאנשי מבקר המדינה עשו בנהרייה וכתוצאה מהבדיקה למדנו שני דברים.
ג'קי סבג: גם לתקן את הליקויים וגם להשלים את החסר.
ג'קי סבג: נהרייה כפי שכבוד השר אנחנו עיר שמתמודדת הרבה שנים ובמלחמה הזו לא הופתענו, היינו ערוכים ומוכנים.
ג'קי סבג: אנחנו מדברים על 175 מקלטים ציבוריים ואחרי זה עם הזמן התרחבנו גם למקלטים פרטיים.
ג'קי סבג: אני רוצה להזכיר לכולם שבנהרייה נפלו כ-600 קטיושות.
ג'קי סבג: 95 פגיעות ישירות, 2 הרוגים, 95 פצועים ו-1500 בתים נהרסו.
ג'קי סבג: זו התוצאה.
ג'קי סבג: אחרי 3 ימים של מלחמה אנחנו כרשות מייד התארגנו והתחלנו לספק אוכל.
ג'קי סבג: בנהרייה כל יציאה הייתה תחת אש.
ג'קי סבג: כפי שציינו פה, ואני רוצה לציין לשבח את ראש עיריית רמת גן שמייד אמר לי שהוא עומד לרשותי ושהוא החלט לאמץ את נהרייה.
ג'קי סבג: אם לא הוא היה קשה מאוד להתמודד.
ג'קי סבג: התחלנו בחלוקת 700 מנות, המשכנו ב-3500 מנות אוכל והגענו ל-12,000 מנות.
ג'קי סבג: תשאלו אותי איך התמודדנו ובתוך שעתיים שלוש של הפסקות אש חילקנו 12,000 מנות אוכל, גם למקלטים ציבוריים וגם לממ"דים – ואכן זה לא היה פשוט.
ג'קי סבג: ישנן 3 קבוצות שטיפלנו.
ג'קי סבג: מקלט ציבורי, פרטי והממ"ד.
ג'קי סבג: אחד הדברים שאפשר ללמוד כאן הוא הנושא של עובדים – ריתוק.
ג'קי סבג: זה לא היה פשוט, מר שמואל גולן.
ג'קי סבג: מתוך 600 עובדים שעובדים בעיריית נהרייה הצלחנו להביא רק 65 עובדים.
ג'קי סבג: יש אמהות לילדים קטנים שלא יכלו לצאת ולא יכולנו לרתק אותן ויש קבוצה גדולה מאוד שלא ידענו איפה לאתר אותה.
ג'קי סבג: לא ענו לטלפונים.
ג'קי סבג: איך אפשר לרתק אותם?
זבולון אורלב: ג'קי, אם הייתה היערכות מוקדמת ואדם יודע שהוא בשעת חירום אמור לקבל צו ריתוק אז אתה אמור למצוא אותו.
זבולון אורלב: אם אין היערכות מוקדמת אז הוא נוסע ועכשיו לך תחפש אותו.
ג'קי סבג: כבר מהחלה התחלנו להתקשר אבל זה לא פשוט לשבת בעיר עם קטיושות, כולם עזבו.
ג'קי סבג: באותו רגע אותו לא מעניין העבודה, המשפחה והילדים זה מה שהיה חשוב לו, אנשים פחדו וברחו, זה לא פשוט.
ג'קי סבג: לשמחתי התארגנו מייד והתחלנו לתת.
ג'קי סבג: כאן שמואל גולן, חשוב שתדע, תרופות העירייה סיפקה.
ג'קי סבג: לא בדקנו אם יש כסף או אין כסף.
ג'קי סבג: הקמתי צוות, היו מתקשים מהמוקד, הצוות הגיע.
ג'קי סבג: עשינו הסכם עם בית מרקחת ובית החולים נהרייה, אנחנו עם הצוות תחת אש היה מביא תרופה ישירות הביתה וזה חינם.
זבולון אורלב: קיבלת תגבורת מפיקוד העורף לרוץ בין המקלטים?
ג'קי סבג: נהרייה מוכרת כעיר שנמצאת בגבול.
ג'קי סבג: האחראי הבלעדי שם זה פיקוד הצפון וחשוב שתדעו שאנחנו נפלנו בין הכיסאות.
ג'קי סבג: פיקוד העורף לא תיפקד, הוא לא סייע לנו.
זבולון אורלב: ופיקוד צפון?
ג'קי סבג: גם הוא לא סייע לנו, הוא אמר שאין לו כוח.
ג'קי סבג: פניתי גם לאלוף.
ג'קי סבג: אני רוצה להגיע לפיקוד העורף.
ג'קי סבג: פניתי והם התייצבו ואני מציין אותם לשבח.
ג'קי סבג: אם זה בחיילות ודברים אחרים.
ג'קי סבג: בנהרייה בלי פיקוד העורף היה קשה מאוד להתמודד.
ג'קי סבג: פניתי גם לפיקוד העורף שיספק לנו רכבים לחלק אוכל.
ג'קי סבג: היו 250 איש ביניהם פיקוד העורף כדי לחלק אוכל.
שמואל גולן: גם שירות בתי הסוהר, אסירים באו לחלק אוכל.
ג'קי סבג: נכון, היו קבוצות.
ג'קי סבג: חשוב שתדע אדוני היושב ראש ששירות בתי סוהר התחילו לחלק אוכל בשבת.
ג'קי סבג: חילול שבת אסור לחלק אוכל.
ג'קי סבג: פניתי לרב העיר.
זבולון אורלב: מה אמר רב העיר?
ג'קי סבג: הוא אמר שצריך להכין את האוכל ביום שישי.
ג'קי סבג: איך אפשר?
ג'קי סבג: זו נקודה שצריך להתייחס אליו.
ג'קי סבג: נקודה נוספת שלא שמעתי התייחסות אליה כאן זה הנושא של פינוי.
ג'קי סבג: אני התמודדתי קשה מאוד עם הנושא הזה.
ג'קי סבג: פניתי וזעקתי למשרדי הממשלה, היה לחץ אדיר, אנשים בכו, רעדו, רוצים לצאת.
ג'קי סבג: אחד הדברים שאני מציע הוא להכין תוכנית מגירה, כל יישוב לפי גודלו.
ג'קי סבג: אם יש מחר מלחמה אני לא יודע, אף אחד לא הסביר לי איך אני אתמודד עם זה.
זבולון אורלב: 14 חודש לא דיברו איתך על זה.
ג'קי סבג: עד עכשיו אף אחד לא אמר לי מה קורה עם נהרייה כשתהייה מלחמה.
זבולון אורלב: תאמר לי, ב-14 חודש שעברו, קרה משהו בנהרייה מבחינת לקחים, תיקונים, השקעות, שיפוצים, הנחיות חדשות.
ג'קי סבג: פיקוד העורף בקשר איתנו.
ג'קי סבג: אנחנו עובדים יחד ויש תוכנית.
ג'קי סבג: מעבר לזה אני לא יודע אם יש שינויים.
דוד בן-ימיני: אני חייב להעיר.
זבולון אורלב: אתה לא חייב, כבר דיברת, הייתי מאוד ליברלי ברשות הדיבור איתך כי אתה מייצג את משרד ראש הממשלה אבל יש לי גם מחויבויות נוספות.
ג'קי סבג: אני רוצה להוסיף בנושא הפינוי.
ג'קי סבג: לאחר הבריחה הגדולה זעקתי וביקשתי, תעזרו לי לפנות אנשים.
ג'קי סבג: איפה נתנו לי?
ג'קי סבג: בטבריה, שגם נפלו קטיושות.
ג'קי סבג: ואמרתי להם שגם אני מוכן לחילופין, שיבואו לנהרייה אם אלו הפיתרונות.
ג'קי סבג: לכן חשוב לי מאוד שתהיה תוכנית מגירה למפונים.
ג'קי סבג: כשמדבר דוד בן ימיני, נכון שלפני שבועיים היה אצלנו סגן שר הביטחון, העליתי בפניהם כמה נקודות ואני מקווה שמה שאמרתי יבוא על פתרונו.
זבולון אורלב: תודה, אני רוצה לבקש מאמנון בן עמי שהוא ראש מל"ח, הסוגייה של מל"ח חזרה ועלתה פה.
זבולון אורלב: עד היום לא נכנסנו אליה ודי המתנו לשני דיונים, האחד עם השלטון המקומי והשני לדיון עם שר הביטחון שיהיה בעוד כחודש.
זבולון אורלב: מה שעולה כחוט השני בכל הדיונים זה שאחד מהכישלונות או המחדלים של המלחמה הזאת הוא שמערך מל"ח לא הופעל.
זבולון אורלב: מאז הקמת המדינה הוא הופעל פעמיים.
זבולון אורלב: בכל זאת מערך גדול מאד, מדוע לא הופעל מערך מל"ח, ואם הוא לא מופעל מה הפיתרונות החלופיים?
זבולון אורלב: ארנון בן -עמי: רציתי להתייחס לפעילות שנעשית מאז מלחמת לבנון השנייה.
זבולון אורלב: אמרתי גם בשיחות שהיו לי עם אנשי המבקר וגם בסקירה די ארוכה שנתתי למבקר המדינה ואנשיו על כל נושא החירום איך אני רואה אותו וגם הסוגיה של הפעלת מל"ח.
זבולון אורלב: אני מברך על העבודה, אני רואה את מבקר המדינה ככלי חשוב מאוד גם לגופים האחרים אבל אני מדבר בנושא מל"ח, בוודאי ככלי שמסייע לגוף התיאום של מל"ח שזה בעצם עיקר העבודה שלנו כמערכת מתאמת – לשפר את המוכנות של כלל מערכות המדינה.
זבולון אורלב: לפני שאגע בתקופת ההפעלה של מל"ח, אני רוצה להביע פה את דעתי המקצועית, זו לא פעם ראשונה שאני אומר אותה, בסופו של דבר תחליט הממשלה לגבי משרד הפנים ואני רואה את משרד הפנים אחראי על הרשויות המקומיות גם בשגרה וגם בחירום.
זבולון אורלב: בניגוד למה שנאמר כאן, מניסיון של עשרות שנים בנושא חירום ומהיכרותי את משרד הפנים ואת הרשויות המקומיות – לא יכול להיות שננתק משרד שעוסק בשגרה ברשויות המקומיות ונכפיף את כל האחריות בחירום למשרד אחר.
זבולון אורלב: אני רק אומר את דעתי המקצועית.
זבולון אורלב: אני מבין שהחלטת הממשלה שונה.
ארנון בן -עמי: החלטת הממשלה עדיין לא קבעה כרגע לגבי האחריות על רשויות מקומיות, זו אחת הבעיות שצריך לקבוע, מי אחראי על הרשויות המקומיות בחירום.
ארנון בן -עמי: אין אחריות על הרשויות המקומיות בחירום בקביעה חד משמעית של החלטת ממשלה או חוק ואת זה צריך לעשות.
ארנון בן -עמי: אני מזכיר לכולם שגם החלטת ממשלה על מל"ח 1716 לא נותנת אחריות על ועדת המל"ח העליונה להיות אחראית על הרשויות המקומיות ולהכין אותן לחירום.
ארנון בן -עמי: זה שאנחנו כמערך מל"ח נכנסנו לרשויות המקומיות לעסוק באינטנסיביות הולכת וגדלה, כולל תרגילים ולקחתי על עצמי דרך אגב את כל האחריות על העניין הזה, כאחד שחינכו אותו להיות ראש גדול, זה לא אומר שמבחינה חוקית ומבחינת החלטות ממשלה הנושא הזה הוא באחריות של מערך משק לשעת חירום.
ארנון בן -עמי: ועכשיו לשאלתך לגבי תקופת ההפעלה.
ארנון בן -עמי: לא שאלתי את עצמי במשך המלחמה למה לא הפעילו את מל"ח.
ארנון בן -עמי: השאלה שאני שואל את עצמי היא האם היה צריך להפעיל ומה הדלתה שהייתי מקבל כמדינה או כמשרד ביטחון אם היו מפעילים את מל"ח.
ארנון בן -עמי: מה זה היה נותן לי כתוספת למה שלא היה לי?
ארנון בן -עמי: אז קודם כל אני בודק בתחום החוקי.
ארנון בן -עמי: בתחום החוקי, מכיוון שהכרזנו על מצב מיוחד בעורף, החוק היחידי שיש בתקופת הפעלה של מל"ח זה צווי ריתוק – זה ניתן לי במצב מיוחד בעורף אז לא צריך הפעלה של מל"ח כי צווי ריתוק פותרים לי לפחות ככלי עבודה את נושא ריתוק העובדים תחת אש, ובוודאי לשירותים חיוניים או קיומיים.
ארנון בן -עמי: זה בהיבט החוקי.
ארנון בן -עמי: בהיבט התקציבי, הפעלת מל"ח בראייה שלי על פי החלטת הממשלה על מל"ח לא היה נותן לי שום דבר.
ארנון בן -עמי: יותר מזה, כל משרד ממשלתי יש לו תקנות חרום שהוא יכול להפעיל אותן.
ארנון בן -עמי: הוא לא זקוק להפעלת מל"ח.
ארנון בן -עמי: לדוגמא משרד הפנים, משרד הפנים יש לו תקנות חירום לתפיסת מקרקעין ותפיסת מתקני קליטה של פס"ח.
ארנון בן -עמי: אם הוא היה חושב שהוא צריך לתפוש מתקני קליטה על מנת לקלוט מפונים הוא היה יכול ללכת לממשלה ולבקש את ההפעלה של הדבר הזה.
ארנון בן -עמי: הוא בשביל זה לא זקוק לתקופת הפעלה של מל"ח.
זבולון אורלב: אתה אומר שלא צריך בכלל את מל"ח?
ארנון בן -עמי: תקופת ההפעלה של מל"ח על ידי הממשלה היא מבחינתי קודם כל פורמלית.
ארנון בן -עמי: דרך אגב זה לא אומר שמל"ח לא פעל.
ארנון בן -עמי: מל"ח פעל במלוא היקפו במלחמה הזאת.
ארנון בן -עמי: אנשי מל"ח עבדו 24 שעות ביום סביב השעון בצפון ובכל רחבי הארץ.
ארנון בן -עמי: עצם העובדה שניתנו רוב השירותים החיוניים, הקיומיים בצפון, היו תקלות וצריך לטפל בהן אבל רוב המערכת עבדה, מה זה אומר?
ארנון בן -עמי: שמל"ח עבד.
זבולון אורלב: אני לא חושב שהאזרחים בצפון מסכימים עם מה שאתה אומר.
זבולון אורלב: שום שירות לא ניתן כראוי.
זבולון אורלב: זה דוח מבקר המדינה, אני מאמין לדוח, מה לעשות?
זבולון אורלב: יש לי ויכוח איתך על העובדות.
זבולון אורלב: שום שירות לא ניתן באופן סביר וכמו שהיה צריך להיות.
ארנון בן -עמי: מייד אנתח את נושא השירותים אבל קודם אסיים את תקופת ההפעלה.
ארנון בן -עמי: מתי צריך להפעיל את ועדת המל"ח העליונה בראשות שר הביטחון בראייה של החלטת הממשלה?
ארנון בן -עמי: זה כשישנם שיבושים במשק, בכלל המדינה בכך שנוצר מחסור במזון, בדלק, בתחבורה ציבורית, בכלל המדינה וצריך להחליט על סדרי עדיפויות, מי יקבל מזון, מי יקבל דלק קודם, מי יקבל תקשורת קודם וכו' וזה לא היה המצב במלחמה הזאת.
ארנון בן -עמי: עד כאן לגבי תקופת ההפעלה.
ארנון בן -עמי: מה עוד שתפקוד הרשויות המקומיות, וזה צוין על ידי מבקר המדינה, ועדות המל"ח המקומיות אינן זקוקות לתקופת הפעלה של מל"ח מבחינה משפטית וגם מבחינה אופרטיבית כדי להתחיל לפעול ולתפקד.
ארנון בן -עמי: זה כלי ניהולי של ראש הרשות, מוגדר בחוק העיריות ורשות שהתכוננה ועשתה את עבודתה – הפעילה את ועדת המל"ח המקומית ותפקדה לא רע.
ארנון בן -עמי: רשות שלא עשתה זאת - נכשלה.
ארנון בן -עמי: אני בא ואומר שמסך 118 הרשויות בצפון – רוב הרשויות תפקדו, יותר טוב או פחות טוב.
ארנון בן -עמי: היו לנו 10 רשויות שהיה להן קשה, מתוכן כמה קרסו וצריך לטפל בזה, אין לי ספק בכלל.
ארנון בן -עמי: מפה אני רוצה לגעת בשירותים.
ארנון בן -עמי: קודם כל אני מברך על הדוח וכל דבר בדוח הזה יתוקן.
ארנון בן -עמי: חלק גדול מהדברים כבר תוקנו ובתהליך תיקון החל מסוף המלחמה.
זבולון אורלב: תן לי דוגמא של דבר שתוקן.
ארנון בן -עמי: למשל הייתה הערה צודקת בנושא תרגילי שטח שלא בצענו מספיק תרגילי שטח ברשויות המקומיות.
ארנון בן -עמי: כתוצאה מזה הכנסנו מהלך או מה שנקרא בשפה הצבאית "גיר" נוסף בעניין הזה וגם תודרכו כל הרמ"טים של מל"ח ומתחילת 2007 בצענו ב-37 רשויות בצפון תרגילי מל"ח, כאשר ב-20 מהן בוצעו תרגילי שטח.
ארנון בן -עמי: נכון שעדיין לא לשביעות רצוני.
ארנון בן -עמי: אבל הוצאנו חפ"ק רשותי, חלוקת מים, פריסת ציוד חירום, חבירה עם כוחות הצלה, גם תרגילי מים.
ארנון בן -עמי: כולל דרך אגב, בצענו תרגיל מים גדול גם בירושלים וגם בנתניה, הולכים לקיים עכשיו גם בראשון לציון.
ארנון בן -עמי: זה לא פשוט לעשות תרגילי שטח כי זה משבית את הרשות לתקופה די ארוכה במשך היום, עולה גם הרבה כסף, הרבה מאוד זמן הכנות אבל אני חושב שההערה היא הערה במקום ואנחנו בכיוון הנכון בעניין הזה.
ארנון בן -עמי: דרך אגב, אנחנו מתחילים לתרגל, אני מקווה כבר בחצי השני של 2007 תרגילי שטח בנושא חלוקת מזון.
ארנון בן -עמי: זאת הייתה הערה במקום מכיוון שהלכנו ובדקנו את הנהלים.
ארנון בן -עמי: היה נוהל 110 ונוהל 111 עם משרד התמ"ת, תיכף אגיד מה אנחנו עושים בעניין הזה אבל בהקשר הספציפי של חלוקת מזון אנחנו הולכים להוציא בעוד כשבוע הצעה על החלטת ממשלה שתגדיר את אחריות חלוקת המזון ברמה המקומית וברמה הממשלתית, את השיטה, איך זה יתבצע ואני מקווה שההחלטה תסתיים, זו גם הנחיה של ראש הממשלה, בחודש, חודשים הקרובים ותהיה לנו החלטת ממשלה מסודרת בעניין זה.
ארנון בן -עמי: דרך אגב, אנחנו לא מחכים להחלטת הממשלה.
ארנון בן -עמי: הפצנו כבר מודל בסיסי לכל הרשויות המקומיות בצפון ונפיץ בהמשך למרכז ולדרום שעל פיו כל רשות תוכל להתאים את עצמה איך לחלק את המזון אבל יהיה לה מודל בסיסי איך לבנות את המערכת, איך לבנות את הלוגיסטיקה ואין ספק שזה כלי שיסייע בעניין הזה.
זבולון אורלב: לפי המודל הזה מי מכין את המזון?
ארנון בן -עמי: במישור הלאומי אנחנו עושים חוזים עם ספקים מרכזיים לדוגמא המרכז הלוגיסטי של שופר סל בראשון לציון או הריבוע הכחול בראש העין – ייעשו חוזים עם אותם ספקים.
ארנון בן -עמי: אותם ספקי מזון מסוגלים להכין כ-150,000 ערכות מזון, בין אם זה סנדביצ'ים אוכל סוג אריזה אחר ולשנע את זה לכל מקום שנגיד, קרי רשויות מקומיות בצפון כאלה או אחרות.
ארנון בן -עמי: ברמה המקומית, רשויות מקומיות מתארגנות, למשל אני יודע שנהרייה התארגנה, עכו התארגנה, טבריה, לקחנו את הערים הטובות שחילקו מזון במלחמה עם כל הקשיים כמו טבריה או עכו, כרמיאל, נהרייה ושמנו אותם בוועדה כדי להפיק את הלקחים.
ארנון בן -עמי: רשויות מקומיות יכולות לעשות חוזים עם ספקים מקומיים כולל חברות קייטרינג ולפתור את הבעיה במעגל הפנימי שלהן.
ארנון בן -עמי: רשויות חלשות או בינוניות שמתקשות בזה יקבלו את האספקה לפחות לנקודות מפגש מהרמה הלאומית.
ארנון בן -עמי: שם זה יחולק.
ארנון בן -עמי: אנשי הרשות, מתנדבים ואנשי פיקוד העורף.
זבולון אורלב: דרך אגב, שאלו אותי, מל"ח זה ראשי תיבות "משק לשעת חירום".
ארנון בן -עמי: אחזור לנושא השירותים.
ארנון בן -עמי: אין לי ספק שהשירותים היו משובשים ומי שחושב שבמצב של חודש ימים 200 קטיושות ליום השירותים יוכלו להתקיים כסדרם כמו שהתקיימו בתל אביב או מחדרה דרומה אז הוא טועה.
זבולון אורלב: אבל הם יכולים להתקיים באופן סביר.
ארנון בן -עמי: היה תהליך חיובי.
ארנון בן -עמי: בהתחלה היה הרבה יותר חמור ולאט לאט היה שיפור.
ארנון בן -עמי: לוקח למערכות זמן להתארגן.
ארנון בן -עמי: חלק מזה קרה כתוצאה מחוסר מיגון.
ארנון בן -עמי: גם מיגון אישי לעובדים וגם מיגון של המתקנים ועובדים פחדו לבוא ולחלק דואר או דברים אחרים.
ארנון בן -עמי: בתהליך הזה השתפרנו.
ארנון בן -עמי: היום אחד מתיקון הליקויים, אפרופו מיגון שזה לא אחריות של מל"ח – אני לוחץ את משרדי הממשלה גם למגן את האנשים שלהם ואת העובדים שלהם במיגון אישי וגם להתחיל לטפל בממ"דים בסניפי דואר למשל או סניפי בנקים – דבר שישפר את המצב.
ארנון בן -עמי: דבר אחרון בהקשר של השירותים הקיומיים, אפרופו צווי הריתוק והתפקוד של המערכת בכלל.
ארנון בן -עמי: צריך להבין שבסופו של דבר, אם העובד מפחד מהאש כי האש אינטסיבית וקשה - גם צו הריתוק לא יעזור.
ארנון בן -עמי: איפה אנחנו מצליחים עם צווי ריתוק?
ארנון בן -עמי: כשהאש לא מספיק מסיבית ולא לאורך זמן וזאת נקודה שצריך לקחת אותה בחשבון.
שמואל גולן: צו הריתוק נותן ביטוח לעובד.
ארנון בן -עמי: הביטוח דרך אגב קיים גם אם אין צו ריתוק, גם אם הוא יהיה מתנדב.
ארנון בן -עמי: עד כאן.
זבולון אורלב: אני מוכרח לומר גם לחברי במבקר המדינה, עניין של ריתוק עובדים בשעה שהעורף מותקף, הרי זאת המלחמה הראשונה באופן אמיתי שישראל התנסתה במתקפה על העורף על למעלה ממיליון איש בצפון הארץ.
זבולון אורלב: למיטב הבנתי התפיסה הבסיסית אז הייתה שיבוא מטוס, יזרוק פצצה, אין איומים רציניים וראו את כל ההכנות לפני שהוקם פיקוד העורף בתקופת הג"א, אני מהדור שעדיין זוכר מההורים שלנו את הנושא של הג"א.
זבולון אורלב: מה תעשה עם אישה, אם לחמישה ילדים, אתה תרתק אותה כמו שאמר ראש העיר.
זבולון אורלב: אני מציע גם על עניין הריתוק לעשות חשיבה.
זבולון אורלב: יש בין העובדים אנשים שהם עצמם מוגבלים.
זבולון אורלב: זה מצריך חשיבה.
זבולון אורלב: מי שחושב שהתשועה תבוא כולה מריתוק עובדים לפי דעתי משלה את עצמו.
זבולון אורלב: צריך לעשות פה איזון בין העובדים.
זבולון אורלב: צריך לעשות הכנה מוקדמת לדעת איזה עובד אפשר לרתק ואיזה לא.