GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דורון בן שלומי: עוד פעם, יש פה עמדת מנהלת סל"ע כי איך אתה מחשב דונמים כאלה ואחרים, איך אנחנו מחשבים אותם, מה החטיבה להתיישבות אומרת, מה אחרים אומרים.
דורון בן שלומי: מה קורה עוד פעם?
דורון בן שלומי: אז עוד פעם זה דיונים ועוד פעם לשבת---
עמירה דותן: סליחה, מה שאני שומעת כרגע שהנוסחה ברורה.
עמירה דותן: אלה כללי המשחק, כך אני שומעת ממנהלת סל"ע.
עמירה דותן: זאת הנוסחה.
דורון בן שלומי: הנוסחה אומרת שכל שטח שהיה פעיל בגוש קטיף, אותו תקבל בחזרה בתעריף מסוים ומה שלא היה פעיל---
עמירה דותן: אבל אין לכם ויכוח על זה.
דורון בן שלומי: יש ויכוח מה היה פעיל ומה לא היה פעיל.
זבולון אורלב: אתה אומר שלא, הוא אומר שיש ויכוח.
עמירה דותן: זה כבר נגמר, על זה עבדנו בשנה שעברה.
דורון בן שלומי: יש ויכוח לצערי הרב מה היה פעיל ומה לא היה פעיל.
דורון בן שלומי: גם עמדת החטיבה להתיישבות, ואתם יודעים את זה, שתומכת בעמדתנו ועל מנהלת סל"ע זה לא מקובל.
דורון בן שלומי: אז מה עושים?
דורון בן שלומי: אז עוד פעם יושבים ויושבים ויושבים.
דורון בן שלומי: לצערי, אין פה צד שלישי שבא ומכריע.
דורון בן שלומי: כל אחד אומר את הטענות והוא בא ובסוף הוא מכריע.
עמירה דותן: מקובל עליכם שיהיה בורר בנושא הזה, או מגשר בנושא הזה?
דורון בן שלומי: מקובל עלינו שיהיה בורר.
צביה שמעון: אנשי קטיף עזבו והם מקבלים במקום אחר.
צביה שמעון: שימו את כל הקלפים על השולחן.
צביה שמעון: אתם מנסים להוציא עוד קצת וזה בסדר וזה לגיטימי, אבל אל תגידו שצריך מגשר.
דורון בן שלומי: אני לא הכנסתי שום פרט אחר.
דורון בן שלומי: אני בא ואומר משהו אחד, אני לא רוצה לרדת לפרט הזה של קרקע חקלאית כי הוא לא הפרט העיקרי פה.
דורון בן שלומי: באמציה הוא כן.
דורון בן שלומי: ויש פה פרטים אחרים ואני גם מייצג אותם, אבל סתם אם לוקחים פרט לדוגמה, זה דבר שיכול עכשיו לא להיסגר שבועות ארוכות ולצערי הרב אני צופה את זה כבר שהוא לא ייסגר שבועות ארוכים, למה?
דורון בן שלומי: כי זה אומר כך וזה אומר כך ואין אף אחד שיבוא ויכריע.
דורון בן שלומי: אין מישהו כזה.
צביה שמעון: יש.
צביה שמעון: יש לפי החוק.
דורון בן שלומי: אין מישהו, מי?
צביה שמעון: יש ועדת זכאות, יש---
דורון בן שלומי: אבל מי מחליט מה פעיל ומה לא פעיל?
צביה שמעון: סליחה, דורון, בוא נשים את הכול על השולחן.
צביה שמעון: יש ועדת זכאות, יש משרד החקלאות, יש ועדה משותפת.
צביה שמעון: ..
צביה שמעון: כשצריך להכריע ואתה יודע היטב, נפגשים ביחד ומכריעים.
צביה שמעון: אלא מאי?
צביה שמעון: אתם מנסים איכשהו להשיג יותר וזה בסדר וזה לגיטימי.
יצחק לוי: למה לא הכרעתם כבר?
צביה שמעון: אנחנו הכרענו, זה לא מוצא חן בעיניהם.
יצחק לוי: עכשיו זה נמצא במצב של ערעור?
צביה שמעון: הם מנסים להשיג יותר וזה לגיטימי, מה גם שיש תקדים.
יצחק לוי: גב' צביה שמעון, את אמרת שיש חוק.
יצחק לוי: אנחנו מכירים את החוק.
יצחק לוי: עכשיו החוק מדבר על שני שלבים, יש החלטה ויש ערעור.
יצחק לוי: באיזה שלב אנחנו נמצאים?
צביה שמעון: יש החלטה והיא לא מקובלת עליהם.
יצחק לוי: יש נייר של החלטה?
יצחק לוי: את יכולה להביא לנו את הנייר שיש החלטה?
יצחק לוי: הם הגישו ערעור על ההחלטה?
צביה שמעון: הם לא החליטו.
צביה שמעון: כשהם יחליטו ויבואו---
יצחק לוי: אבל מי צריך להחליט?
צביה שמעון: אנחנו לא עושים בכוח.
צביה שמעון: לדוגמה, יש לי עכשיו על השולחן---
עמירה דותן: זה מעניין מה שאת אומרת.
צביה שמעון: אני אסביר.
יצחק לוי: אומרים לך בורר, את אומרת מה פתאום בורר?
יצחק לוי: יש מי שמחליט.
יצחק לוי: כשאומרים לך 'תחליטי', את אומרת 'לא רוצה להחליט בכוח'.
צביה שמעון: יש לי על השולחן הסכם מוכן עם גני טל.
צביה שמעון: אחד ההסכמים היותר יפים של ההתנתקות, ויותר נדיבים.
יצחק לוי: אין שום דבר יפה בהתנתקות.
צביה שמעון: הם לא מוכנים לחתום.
צביה שמעון: אמרתי על ההסכם, אני לא נכנסת לפוליטיקה.
צביה שמעון: הם לא מוכנים לחתום והם פשוט סתם, סתם, הם לא מוכנים לחתום.
עמירה דותן: אבל הם לא כאן.
עמירה דותן: אני רוצה לחזור, יש לנו מספיק רעשים על השולחן.
עמירה דותן: אני רוצה להבין, אם יש נוסחה כמו שאמר מר יוסי רוסו, אם יש החלטה, כמו שאת אומרת, אז בעצם אומר חבר הכנסת הרב לוי: תאמרו למתיישבים, זאת ההחלטה, ואז אם הם רוצים שיגישו ערעור.
דורון בן שלומי: גב' צביה שמעון, אני רק אזכיר לך פגישה שהיתה במשרד לפני ארבעה חודשים.
דורון בן שלומי: ביקשנו מכם מסמך, אמרתם את העקרונות, אפילו אז בישרתם לנו את מחירי המגרשים, 148,000 שקלים, קראת לנו, אמרת 'חברים, תדעו כך נסגר', אמרנו לך 'אנחנו רוצים לחתום על הסכם, תביאו לנו הסכם'.
דורון בן שלומי: מאז אנחנו מחכים להסכם.
דורון בן שלומי: לא קיבלנו טיוטת הסכם.
דורון בן שלומי: לא קיבלנו.
דורון בן שלומי: תשאלי את איתי אהרנסון, את ביקשת מאיתי להכין, איפה טיוטת ההסכם שלנו?
דורון בן שלומי: תגיד לה.
איתי אהרנסון: התשובה היא פשוטה, במקום הסכם נעשתה החלטת ממשלה.
איתי אהרנסון: מהבחינה הזאת התשובה ניתנה.
איתי אהרנסון: החלטת הממשלה אומרת את הדברים והיא קובעת באמת את כל הפרמטרים וכל התשובות לכל השאלות האלה קיימות בהחלטת הממשלה.
דורון בן שלומי: אתה הכנת לנו טיוטת הסכם?
איתי אהרנסון: אני אומר, אחרי שאמרנו לכם שנעשה הסכם, במסגרת הסכם פנימי בממשלה, הודענו לכם שההחלטה היא שזה ייצא כהחלטת ממשלה ולא הסכם, והדברים עוגנו בהחלטת ממשלה והחלטת הממשלה, כולכם מכירים, קיבלתם אותה ברגע שהיא נעשתה.
דורון בן שלומי: אבל כמה דונם חקלאות, זה לא כתוב בהחלטת הממשלה.
עמירה דותן: מר איתי אהרנסון, אני לא שמעתי את סוף דבריך.
עמירה דותן: יש הסכם?
איתי אהרנסון: את הטכניקה של הסכם החליפה טכניקה של החלטת ממשלה.
איתי אהרנסון: הודעה על זה מסרנו להם מיד ברגע שזה מה שקרה.
מיכאל איתן: אבל גם החלטת הממשלה צריכה פרשנות.
יצחק לוי: צריך הסכם ולחתום עליו.
מיכאל איתן: אנחנו לא כופרים בהחלטת הממשלה.
מיכאל איתן: יישום החלטת הממשלה, שני אנשים קיבלו החלטה וכל אחד קורא בה משהו אחר, או יש ויכוח איך ליישם אותה.
יצחק לוי: אבל החלטת הממשלה לא מפרטת כמה דונמים יש.
מיכאל איתן: גב' צביה שמעון אומרת 'אני לקחתי את החלטת הממשלה וקבעתי והודעתי', על זה יש ערעור.
עמירה דותן: הם לא יודעים מה ההחלטה ולכן הם לא יכולים לערער.
איתי אהרנסון: הם יודעים, הם קיבלו.
איתי אהרנסון: אותן שאלות שמתעוררות על רקע החלטת הממשלה, כמו כמה דונמים לחקלאות, ענתה על זה גב' צביה שמעון, הודענו להם כמה דונמים לחקלאות.
יצחק לוי: אז תגישו ערעור.
דורון בן שלומי: אין בכתב.
עמירה דותן: אתם רוצים בכתב?
איתי אהרנסון: אתם רוצים לרדת לפרטים?
איתי אהרנסון: כשמתקשר אליי נציג המנהלת, אני אומר לו, תגיד לי אתה מה יש לנו, אז הוא אומר לי 'תבוא אליי עם תצאו"ת אני אראה לך'.
איתי אהרנסון: אני אומר לו 'אני צריך לבוא אליך עם תצאו"ת?
איתי אהרנסון: תביא לי את המסמך' אז הוא אומר לי 'תבוא אליי, אני אראה לך'.
איתי אהרנסון: מה זה הדבר הזה?
יצחק לוי: אז אין מסמך, גב' צביה שמעון.
צביה שמעון: יש מסמך.
צביה שמעון: הם יודעים כמה מגיע להם.
יצחק לוי: את יכולה להמציא לי את המסמך?
יצחק לוי: אני רוצה לראות את המסמך.
דורון בן שלומי: מסמך של קדים ואמציה, יש כזה מסמך?
עמירה דותן: קודם כל התקדמנו, יש מסמך.
יצחק לוי: אז איך הם לא ראו אותו?
עמירה דותן: התקדמנו, יש מסמך, אנחנו נעביר את זה.
צביה שמעון: מתדיינים איתם, הם מנסים להשיג יותר.
יצחק לוי: צביה, צריך מישהו שיחליט, אם לא, זה לא יתקדם.
צביה שמעון: נכון, צריכים להחליט ואז שיישאר בכלל תקוע.
קובי אלירז: הצעה לסדר.
קובי אלירז: יש איזה שהיא חלוקה פה, יש בעיות שהן פרטיות לכל ישוב, בין היתר באמציה, גם בעיית ארכיאולוגיה ובעיית החקלאות, בעיית מינהל מקרקעי ישראל.
קובי אלירז: אלה בעיות פרטיות שיש לכל ישוב את הסל שלו.
קובי אלירז: יש שתי בעיות, לדעתי, אקוטיות שקשורות לכלל היישובים.
קובי אלירז: אחת, דובר בה כבר זה הירוקים.
קובי אלירז: זה לגבי כלל היישובים, זה דבר אחד.
קובי אלירז: נקודה שנייה, נושא מחירי המגרשים.
צביה שמעון: זה מה שכתבתי לחברת הכנסת עמירה דותן.
עמירה דותן: אני רוצה שזה יבוא מהם, אני לא רוצה שאני אגיד את זה.
קובי אלירז: נושא מחירי המגרשים זה גם נושא שמשותף לכל הקמת חבל הארץ הזה וגם הוא, בבסיסו עומד האם רוצים להקים פה חבל ארץ, וזה אומר שמדינת ישראל צריכה להשקיע בו---
עמירה דותן: סליחה, הבנו.
עמירה דותן: עכשיו אני רוצה תשובה, שגם פה יש החלטה מסודרת לגבי מחירי המגרשים.
עמירה דותן: אפשר לקבל את התשובה של החלטת הממשלה שאתם יודעים מה ההחלטה?
עמירה דותן: אני שואלת קודם את הגורמים הרשמיים, מה מחירי המגרשים?
זבולון אורלב: מי קובע את מחירי המגרשים?
עמירה דותן: יש החלטת ממשלה.
עמירה דותן: אפשר לשמוע תשובה פורמלית שתהיה גם ברשומים?
צביה שמעון: משרדים, אתם רוצים שאנחנו נגיב או שאתם?
מוטי קלרמן: לפי החלטת הממשלה, מחיר מגרש מהוון בגודל של 500 מטר מרובע, מפותח---
בתיה פודרבייטל: אני מרכזת את תחום השיכון באגף התקציבים במשרד האוצר.
בתיה פודרבייטל: לפי החלטת הממשלה נקבע שהמחיר יהיה 225,000 שקלים למגרש במחירי 2005, זה מוצמד להיום.
בתיה פודרבייטל: ביום קבלת החלטת הממשלה הסכום היה 236,000.
בתיה פודרבייטל: זה הסכום.
מיכאל איתן: מגרש, זה כמו חליפה ליתום.
מיכאל איתן: מה כוללת המלה מגרש?
ביתיה פודרבייטל: מגרש מפותח בגודל 500 מטרים, חצי דונם.
מיכאל איתן: זה חליפה ליתום בן 22, עם שיער שחור.
מיכאל איתן: אני קונה, אני מביא 230,000 שקלים, רוצה לקנות, מה אני מקבל?
מיכאל איתן: מי נותן לי?
ביתיה פודרבייטל: יש כללים של משרד השיכון מה כולל מגרש מפותח.
ביתיה פודרבייטל: זה כולל חיבור למים, לחשמל, מר קלרמן יכול לפרט.
ביתיה פודרבייטל: מגרש מוכן שעליו אפשר להתחיל לבנות בית.
יצחק לוי: יש נהלים במשרד השיכון מה זה מגרש מוכן.
ביתיה פודרבייטל: לפי הנהלים.
מיכאל איתן: עם פיתוח היישובים, עם מבני ציבור?
דורון בן שלומי: חבר הכנסת איתן, הבעיה היא אחרת.
דורון בן שלומי: לא מה זה כולל, את זה אנחנו יודעים.
דורון בן שלומי: הבעיה היא שיש מכתב עם כמה נתונים חזקים בעניין הזה, כנגד המחיר שנקבע בצורה די שרירותית, שחשוב להדגיש.
דורון בן שלומי: המחיר הזה בעצם ניתן בלי אבחנה בין זכאים ללא-זכאים, לכל מי שרוצה לרכוש שם.
דורון בן שלומי: זה חשוב להגיד.
דורון בן שלומי: אבל מצד שני, הצמידו את המחיר, המחיר נגזר מהמחיר לפי הזכאים וזו גם התשובה למדד פברואר 2005 הוא לא קשור לכלום, אפילו לישוב חרוב שעוד אין לו תב”ע בתוקף.
דורון בן שלומי: שלוש, יש לנו ארבעה נתונים כנגד הדבר הזה: אחד, שמאות ממשלתית, 33,000 דולר.
דורון בן שלומי: שתיים, מכתב של מר רענן לדינור, לפניכם, לראש המועצה, 148,000 שקלים עבור לא-זכאים.
דורון בן שלומי: שלוש, הסכם מול אמציה.
מיכאל איתן: מול הנתונים, מותר לי לשאול אותו שאלה?
דורון בן שלומי: אני רק אשלים לך אחד שאולי הוא לפניך, אבל לא בטוח שהוא ידוע.
דורון בן שלומי: עם אמציה, מנהלת סל"ע סגרה הסכם על 150,000 שקלים לחצי דונם מפותח.
יצחק לוי: לפני החלטת הממשלה?
דורון בן שלומי: כן, לפני.
דורון בן שלומי: איפה שהאתר הזמני יושב, 150,000 שקלים.
צביה שמעון: למה זה קשור?
צביה שמעון: זה חלק מההטבות של היישוב.
מיכאל איתן: יש כאן שתי סוגיות, לדעתי.
מיכאל איתן: סוגיה אחת שקשורה לשאלה האם יש דיפרנציאציה במחירים בין כל מיני אנשים שרוצים להגיע מחר ולרכוש שם מגרש, לבין המפונים, ואולי גם תושבים ותיקים שנמצאים שם שנים, שהם לא-זכאים.
מיכאל איתן: זו שאלה אחת.
מיכאל איתן: אבל יש כאן
מיכאל איתן: עוד שאלה שהיא קודמת והיא מעניינת אותי באופן אישי, לכן שאלתי מה זה החליפה ליתום.
מיכאל איתן: האם במשרד השיכון יש הערכה כמה עלויות של הדבר הזה, כמה עולה מגרש כזה בפועל.
מיכאל איתן: כלומר, האם אני יכול להגיד שהמגרש הזה, מישהו מרוויח עליו, אולי המדינה מפסידה עליו.
מיכאל איתן: בואו נדע איפה אנחנו חיים גם בעניין הזה.
מיכאל איתן: מישהו עשה חישוב כמה יעלה, איפה תוכניות המחירים, עלויות, כי אי אפשר לדעת בדיוק, כי עד שלא יהיה ביצוע בפועל לא נדע לעולם כמה זה עלה, האם זה מחושב על 500 מגרשים ראשונים, עם תשומות?
מיכאל איתן: מה יהיה כשיהיה שם 1,000?
מיכאל איתן: האם אתם מביאים בחשבון שכשיהיה שמה מחירים, תגבו בשלב ב' ו-ג'...
מיכאל איתן: אני אומר את הכול מניסיון אישי שלי.
מיכאל איתן: המגרשים הראשונים שאנחנו היינו צריכים להקים בכוכב יאיר, עם פיתוח ועם הכול עלו עשרות אלפים רבים, אבל המגרש ה-100 וה-101 כבר עלה הרבה פחות.
מיכאל איתן: אז אני רוצה לדעת איפה החישובים.
מיכאל איתן: איך אני יודע על מה מדובר.
מיכאל איתן: מישהו עשה, מישהו יודע?
יצחק לוי: תוספת שאלה וגם חלק מהתשובה.
יצחק לוי: כיוון שהייתי שר שיכון , אז אני אומר לך שהדברים האלה מסודרים במשרד השיכון, אבל זה לא המקום כרגע לפרט אותם, כל השאלות שאתה אומר.
יצחק לוי: יש עלויות לשלב א', כי צריך להביא את הדברים עד היישוב, ויש עלויות לשלב ב' שהן פחות משלב א', ויש כל מיני חישובים ויש אנשים מקצועיים שעושים את זה כבר.
יצחק לוי: אתה רוצה מחירים, יביאו לך מחירים, בדרך כלל הטבלאות שלהם מסודרות.
מיכאל איתן: איך אני אדע אם ההערכה היא גבוהה או לא?
יצחק לוי: אבל אני רוצה להוסיף שאלה שאני חושב שתפתור את שאלתך.
יצחק לוי: אם הכול, כל מה שנאמר כאן, זה החלטות ממשלה, האם יש פה מישהו מהפקידים שיכול לחרוג מהן?
יצחק לוי: כלומר, זו השאלה.
יצחק לוי: האם השולחן שצריך לחזור אליו זה שולחן הממשלה?
יצחק לוי: כל זמן שהוא אומר אני נושא ונותן, אני נושא ונותן.
עמירה דותן: אני כבר חמישה חודשים עוסקת בזה, התשובה היא כן.
זבולון אורלב: אתה בממשלה, אתה לא יודע שכשיש החלטת ממשלה, זאת ההחלטה?
יצחק לוי: לכן אני אומר.
זבולון אורלב: אז צריך לחזור לממשלה.
עמירה דותן: חבר הכנסת לוי, אני באופן אישי עוסקת בזה הרבה מאוד חודשים.
עמירה דותן: זאת ההחלטה ואף אחד לא - - -
ביתיה פודרבייטל: העלות הממוצעת למגרש ביישובים היא גבוהה בהרבה, אין לי פה את המספרים, אבל כדי לסבר את האוזן, סך הכול הפיתוח של כל היישובים ביחד עולה 305 מיליון.
ביתיה פודרבייטל: ההכנסות מהתשלום של המתיישבים מגיעות בערך ל-100 מיליון שקלים.
ביתיה פודרבייטל: 300 המיליון האלה כוללים 50 מיליון של מוסדות ציבור, שאלה ניתנות על ידי הממשלה במקרה הזה בלי שום קשר, בכל המקרים.
ביתיה פודרבייטל: חלק מזה גם כולל ראש שטח שיושת על המתיישבים האחרים לכשיהיה.
ביתיה פודרבייטל: עדיין, מחיר המגרשים כשלעצמם גבוה בעשרות אלפי שקלים במרבית היישובים.
ביתיה פודרבייטל: יכול להיות שיש ישוב אחד שזה באזור הזה, אני אומרת כדי להיות כנה, בכל שאר היישובים זה גבוה בהרבה והסכום 225,000 שקלים פחות מהעלות האמיתית.
ביתיה פודרבייטל: לו היו מפתחים את זה לפי כללי משרד השיכון הרגילים, מתיישבים, שאינם מפונים לצורך העניין, היו משלמים עלות גבוהה בהרבה.
עמירה דותן: האינפורמציה ידועה.
ליאור סלסה: אני אמנם לא הולך לגור במזרח לכיש, שפר מזלי והגרלתי מגרש לפני שבועיים.
ליאור סלסה: לא הגרלתי, בחרתי.
ליאור סלסה: אני רוצה רק לומר משהו בהקשר הזה של מחירי המגרשים במזרח לכיש.
ליאור סלסה: העלויות, אני חושב שבהקשר הזה צריכה לצאת מכאן פנייה בנושא.
ליאור סלסה: העלויות הן לא מענייננו, הן לא אמורות לעניין את התושבים.
ליאור סלסה: יש פה איזה שהיא מציאות של מושבים וחבל ארץ שהוא יתום שהולכים לישב אותו וכל מי שהולך לשם הוא בגדר חלוץ.
ליאור סלסה: הוא הולך עשר שנים לחיות במקום שהחיים הם לא בדיוק חיים כמו בישובים אחרים, זה לא בתי ספר תקינים, זה לא מרפאה וזה לא... יש שם חמש שנים אם לא עשר שנים של מסירות נפש.
ליאור סלסה: במקום כזה, המדינה אמורה לעודד התיישבות, על מנת לקלוט את ה-2,400 הראשונים.
ליאור סלסה: חובתה של המדינה לסבסד את זה.
ליאור סלסה: אני חושב שהעלויות הן בכלל לא העניין.
ליאור סלסה: גם אם זה יעלה חצי מיליון שקלים פיתוח של מגרש.
ליאור סלסה: אם רוצים ליישב את זה, ואם זה חזון, אז צריך לשלם.
ליאור סלסה: אם לא, אם זה עניין כלכלי, אז באמת אז אפשר להגיד שזה עניין כלכלי ולהמשיך כך.
עמירה דותן: אני רוצה רק לומר לכם.
עמירה דותן: ניסינו להעלות את הטיעונים הרבים ששמענו מהמתיישבים והטיעונים שניסיתי להעלות אותם בכל הלב ועם הרבה רצון לעזור לכם, חזרתי בידיים ריקות.
עמירה דותן: זה המחיר.
עמירה דותן: השאלה כרגע מה המשמעות של המחיר הזה מול המתיישבים.
עמירה דותן: האם הולכים קדימה, נעצרים, הולכים אחורנית, כי גם הזמן הוא פונקציה שצריכים לעשות איתה משהו וצריכים לראות מה הפתרונות, פתרונות יותר יצירתיים או דברים אחרים, כי אנחנו מדשדשים בנושא הזה של עלות המגרשים להערכתי כבר מיולי.
מיכאל איתן: אני רוצה קצת להגיד אולי דברים חריגים.
מיכאל איתן: אני אמרתי שאני מבדיל בין המפונים ואלה שיושבים שם כבר כמה וכמה שנים לבין המתיישבים שרוצים להצטרף ואני מעוניין שיבואו רבים ככל האפשר.
מיכאל איתן: אני לא מקבל את העובדה שאנחנו לא צריכים לעשות חישובים כלכליים כאשר אנחנו מציעים שטחים להתיישבות באזור שיכול להיות שפעם הוא יהיה אזור שיהיה מוצלח וכולי.
מיכאל איתן: למה אני מתכוון?
מיכאל איתן: אל"ף, יש משימה לאומית ליישב ואני אומר שזו משימה לאומית וזה אזור שצריך לשים שם אנשים והמדינה צריכה לסבסד ולעזור.
מיכאל איתן: אבל מי אמר, אולי אם אני אסבסד את האלף הראשונים ואז אני גומר, או 500 הראשונים, שאז אני גומר גם את כל בעלי הזכויות שאני מכיר בהם שמגיע להם יותר, אחר כך בהרשמה חופשית יבואו אנשים שמסוגלים לשלם.
מיכאל איתן: אלה, דרך אגב, ישביחו את היישוב פי אלף מאשר אני אביא אנשים בזול שאחר כך לא יוכלו.
מיכאל איתן: .. אני, במקום שיכולים לבוא אנשים שמסוגלים להוציא 50,000 דולר עבור מגרש, אתן להם אפשרות, הם יהיו מסוגלים אחר כך גם לעזור בבניית בית הכנסת שלא השלימו אותו כמו שצריך ואולי עוד דברים ויוכלו לשאת בשירותים ברמה יותר גבוהה.
מיכאל איתן: אם אני מראש מוזיל, אני מוריד מיד את רמת הפיתוח העתידית של האזור.
מיכאל איתן: מאחר וזה עניין לאומי ויש לי שם ראייה לאומית גם אל מול מה שקורה באזור הזה, שזה אזור תפר, אני אומר, צריך לתת צ'אנס גם לכוחות השוק.
מיכאל איתן: אז בואו נלך לאלה שמגיעות להם זכויות, ניתן את הזכויות, מספרם הוא לא כל כך גדול, ונבדוק מה קורה בשוק.
מיכאל איתן: אם אפשר לשחרר ב-50,000 דולר ושהמדינה לא תצטרך לסבסד, למה שלא נעשה את זה?
רינה אקרמן: אני מגורשת מנווה דקלים ואמא ל-11 ילדים.
רינה אקרמן: כולם מדברים פה על מי האבא של התוכנית, אז אני לא האבא, אני האמא, ואני צריכה להתמודד יום יום עם 11 ילדים בקרווילה קטנה צפופה, אני מזמינה את כולכם לבוא ולראות איך אני חיה.
רינה אקרמן: גב' עמירה דותן היתה אצלי בבית.
רינה אקרמן: אני רוצה יום אחד שתראו מה זה חיים של 11 ילדים בקרווילה קטנה, עם קירות קרטון שכל אחד שומע מהחדר השני מה שקורה וההוא רוצה לעשות שיעורי בית וההוא רוצה לישון וזה רוצה לנגן בפסנתר.
רינה אקרמן: זה כבר יותר משנתיים שעברו ואני שומעת פה את כל המלים ואני יושבת בצד ואני שומעת את הנתונים ואת המספרים ואת המחירים ואת הילדים שלי לא מעניין לא הנתונים לא המספרים, לא שום דבר.
רינה אקרמן: היום בבוקר, בשביל להיות פה, בשביל לשבת פה, זה דרש ממני המון סידורים, כדי לסדר את כל החבר'ה שלי בבית.
רינה אקרמן: אז הסברתי לכל אחד לאן הוא הולך, מה התפקיד שלו.
רינה אקרמן: אז הבן שלי, בן שבע, אמר לי 'לאן את הולכת?
רינה אקרמן: ' אמרתי לו 'לכנסת, להסביר להם שהם ייבנו לנו בית', אז הוא אומר לי 'באמת צריך, כי כבר בלתי נסבל בבית.
רינה אקרמן: כבר אי אפשר בבית הזה', אז הקטנצ'יק בן ארבע אומר 'מה? כבר אי אפשר בבית הזה?
רינה אקרמן: מה?' בפנים מבוהלות הוא אומר לי 'מה, חוזרים למלון?' זה מה שילדי גוש קטיף מרגישים היום.
רינה אקרמן: וכשאני שומעת את כל הדיבורים האלה, אני יודעת דבר אחד שבשביל לגרש אותי מהבית היה תאריך, ב-15 לאוגוסט לא יהיה יהודי אחד בחבל עזה והזיזו את כל הנתונים ואת כל החוקים כדי שיוציאו אותי מהבית ב-15 לאוגוסט.
רינה אקרמן: אבל אני רוצה את אותו תאריך יעד, שהיינו יחד על הגבעה ואמרתי לראש הממשלה שלבת שלי יש יום הולדת, באותו יום, אני רוצה בשנה הבאה לבת שלי יום הולדת בבית.
רינה אקרמן: והוא אמר לי, בעוד פחות משנה יהיו פה טרקטורים.
רינה אקרמן: אנחנו עלינו על הגבעה וחיפשנו את הטרקטורים ואין כלום והבת שלי, ככל הנראה את יום ההולדת הבא, כי זה בשבט, בינואר, לא יהיה לה כנראה את היום הולדת הבא בבית ואני חושבת שבכל הדיונים האלה חשוב לראות אותנו, להסתכל עלינו, להסתכל עלינו בעיניים ולחשוב איך אנחנו מקדמים את זה ממש ואני באמת גם מסכימה עם מר דורון בן שלומי, אני חושבת שמחיר מגרש וכל זה מאוד חשוב, אבל אני חושבת שזה חובת המדינה לפתח את האזור, אבל לפני הכול יש גם חובת המדינה לדאוג לנו,
רינה אקרמן: לדאוג שהילדים שלי יתחילו לחיות כמו בני אדם ולבקש יעד.
רינה אקרמן: כמו שאת הכול הזיזו לצד בשביל להגיע לתאריך הזה, חייבים עכשיו את הכול להזיז לצד, בשביל להגיע לתאריך שאני, רינה אקרמן, עם 11 ילדיה, נכנסת לבית.
עמירה דותן: כמו תמיד, אחרי רינה יש דממה.
זבולון אורלב: כל התורה על רגל אחת.
עמירה דותן: נכון, ממש כך.
מוטי שומרון: באמת אחרי המלים של רינה אי אפשר---
עמירה דותן: באמת קשה, אי אפשר להגיד מלה אחר כך.
מוטי שומרון: זה באמת אומר את הכול, חבל להוסיף.
מוטי שומרון: כל מלה מיותרת.
מוטי שומרון: אני רק שואל את עצמי מה אנחנו צריכים, איזה החלטות צריך לקבל היום פה, על מנת שבעוד שנה לא נשב עם לוחות זמנים אותו דבר, רק שזזו בשנה.
מוטי שומרון: עכשיו יושבים פה באמת הרבה אנשים שמשתדלים ומתאמצים.
מוטי שומרון: אני לא מזלזל באף אחד, גם במנהלת, במשרד השיכון.
מוטי שומרון: יושבים באמת אנשים שרוצים לדחוף את העגלה קדימה.
מוטי שומרון: התוצאה היא שהעגלה כל הזמן מדשדשת, התאריכים זזים, במקום שנפתור את הבעיות.
מוטי שומרון: זה עלה טיפה וצריך להעלות את זה באופן חד, חייב להיות בעל הבית לכל הסיפור הזה.
מוטי שומרון: זה לא יכול להיות מר רענן דינור, כי לרענן דינור יש על הראש, כנראה, את שדרות לעוד הרבה זמן ועוד כמה פרויקטים, הוא לא יכול לעושת את הכול.
מוטי שומרון: צריך לקבל החלטה שיש מישהו שהוא מוסמך, נותנים לו את היכולות ונותנים לו את הסמכויות להכריע בדברים.
מוטי שומרון: עלה פה הנושא של מחירי המגרשים.
מוטי שומרון: אני גם רוצה להסביר למה זה כל כך הכעיס את האנשים.
מוטי שומרון: אל"ף, כי זה בניגוד לכל השמאויות, כולן, כולל השמאות של המדינה.
מוטי שומרון: בי"ת, אנחנו כמו שדורון אמר---
אורי אריאל: כמה השמאות של המדינה?
מוטי שומרון: 148,000 שקלים.
מוטי שומרון: יש מסמך.
מוטי שומרון: היה לנו, כמו שמר דורון בן שלומי הציג, מסמך חתום שעבר את ועדת המנהלים הכלליים, חתום בחתימתו של רענן דינור והמסמך דיבר על מחיר מסוים, 148,000.
מוטי שומרון: הלכנו עם המסמך הזה ואמרנו 'רבותיי, צפרדע יותר גדולה אנחנו כבר לא יכולים לבלוע, בואו ננסה עם זה להקים'.
מוטי שומרון: בלענו את הצפרדע, אמרנו 'מתקדמים, לא מסתכלים אחורה'.
מוטי שומרון: אחרי פתאום חודשיים או כמה זמן, בהפתעה גמורה, מישהו הביא להחלטת ממשלה, וזה לא ראש הממשלה חלם בלילה, מישהו הביא להחלטת ממשלה מחיר אחר לגמרי שהוא נגזר מנקודות אחרות לגמרי, אנחנו גם יודעים מהיכן ואמר 'רבותיי, זה המחיר, רוצים, תקימו, לא רוצים – תלכו'.
מוטי שומרון: אז אם זה היחס של מדינת ישראל גם למגורשים וגם למגורשים שרוצים לבוא ולעשות חלוציות, אז מישהו צריך לקבל החלטה.
מוטי שומרון: רוצים לרוץ קדימה, לרוץ, ואם מגיעים להחלטה שכן, זה אומר שהמדינה צריכה היום לקבל החלטה שיש בעל הבית, עם סמכויות, עם תאריכים, עם תאריכי יעד.
מוטי שומרון: המספרים שרשומים פה, התאריכים הללו, לא מקובלים עלינו, לא יכול להיות הגרלות ב-2009.
מוטי שומרון: רבותיי, זה הזוי.
מוטי שומרון: אני מכיר את כל הבעיות, אני נמצא עם יוסי רוסו ועם כולם בכל הוועדות, עשרות ומאות ועדות.
מוטי שומרון: רבותיי, כשרוצים לעשות ולפתור בעיות, יודעים איך לפתור.
מוטי שומרון: אני מבקש שהוועדה תפעיל את כל הסמכויות שלה, את כל היכולות שלה ותכריח את המדינה, תכריח לקבל החלטה עם לוח זמנים הגיוני, שנתיים ורבע כבר מאחורינו, עם מחירים הגיוניים, עם תאריכים הגיוניים, ואחת לשבוע בעל הבית על הפרויקט יבדוק ויקרא לסדר לכל מי שלא עומד בזה.
עמירה דותן: אני חושבת שהסיכום של מוטי שומרון הוא סיכום של כולנו.
עמירה דותן: השאלה שלי אליכם, שוב, ה-148,000 ואחר כך הקפיצה ל-225,000 היא באמת הקפיצה את כל המערכת, כולל אותי, שלא יכולתי להסביר לעצמי את שני המסמכים האלה, ולכן מאז התחלתי לטפל בזה וכולי.
עמירה דותן: אני עדיין שואלת בתוך המשפחה שלנו כרגע, אם נצליח לשנות את זה, נפלא, נהדר, יוצא מן הכלל.
עמירה דותן: בהנחה---
דני מורביה: יש ועדה במשרד השיכון.
עמירה דותן: מר דני מורביה, איך אמרה רינה אקרמן?
עמירה דותן: עוד ועדה, פחות ועדה, עוד ישיבה, פחות ישיבה, עוד מסמך שעוד רגע החדר מתפוצץ וכולי.
עמירה דותן: השאלה היא איפה בשטח אתם, כמנהלי קהילות, כיושבי ראש קהילות, איפה אתם מניעים את הקהילות כדי שבעצם זה לא יהיה רק החלטה של משרד השיכון, או סל"ע.
עמירה דותן: איפה אפשר להניע את המשפחות כדי שנוכל לראות.
עמירה דותן: ב-148,000 חותמים איקס אנשים, 225,000 - וואי אנשים, זו התמונה, איך מתקדמים איתה וכולי?
עמירה דותן: תשמרו לכם את זה באופן סודי, אל תשתפו אותי, אל תספרו לי, לנו, שום דבר.
עמירה דותן: אבל אני חושבת שצריכים גם לבדוק בתוך הקהילה פנימה איפה הדברים עומדים, כי בהנחה שהזמן הוא באמת.
עמירה דותן: .. אני לא יכולה לדבר על הזמן הזה שכל יום שעובר, הילדים וכו' וכו', איפה אנחנו עומדים.
עמירה דותן: בהנחה שהממשלה עומדת עכשיו כעמוד ניצב במחיר של 225, אגורה אחת לא פחות.
עמירה דותן: יש מתיישבים, אין מתיישבים?
עמירה דותן: מי המתיישבים?
עמירה דותן: אני לא יודעת איפה זה עומד.
דני מורביה: בגבעת כלפון התהליך נעצר.
עמירה דותן: ואם יהיה 148?
דני מורביה: 148 - אנחנו ממשיכים.
עמירה דותן: בכמה אנשים מדובר?
דני מורביה: הרבה.
עמירה דותן: הרבה זה מה?
עמירה דותן: 100 ראש?
עמירה דותן: אוקיי.
קובי אלירז: בשלב א' שמדובר בתוכנית, על ה-505 יחידות, אם יורשה לי לדבר בשם פורום מזרח לכיש, שאמנם לא הוסמכתי פה על ידי הפורום כרגע, אבל תשובתנו לגבי ה-250 היא שלילית.
קובי אלירז: התהליך נעצר.
עמירה דותן: 225.
קובי אלירז: 250.
קובי אלירז: עליית המדד ממשיכה ברגע זה.
קובי אלירז: אנחנו עומדים על 250 אלף שקלים ואני גם רוצה לענות פה במלה וחצי לחבר הכנסת איתן.
קובי אלירז: הדיפרנציאציה שנעשית, או שצריכה להיעשות, היא מאוד חשובה.
קובי אלירז: דא עקא שפה מדובר בסופו של דבר על שלב א'.
קובי אלירז: בשלב א' מדובר אם מכניסים גם את שקף ואת חרוב על 505 יחידות דיור, דיברו איתנו על 148 אלף שקלים, הבינו באיזה שהיא רמה---
מיכאל איתן: אם אפשר להביא מאות אנשים, אז אני צריך לתת הטבות למאות אנשים.
מיכאל איתן: למה אני צריך לתת את זה?
מיכאל איתן: אני אומר, ההיפך הוא הנכון.
מיכאל איתן: אנחנו את המחיר לשלב א' צריכים לכלול רק זכאים, נעשה מינימלי.
מיכאל איתן: בשלב ב' נגיד למר רענן דינור ונחשוב כמו סוחרים.
מיכאל איתן: שלב ב' יש ביקוש גדול, נעלה מחיר והם יסבסדו את שלב א'.
מיכאל איתן: לא יעלה לך.
מיכאל איתן: אתה תוציא את הכול.
מיכאל איתן: הזכאים יקבלו עוד קצת.
מיכאל איתן: קיבלו 130, יקבלו עוד.
מיכאל איתן: הם יקבלו עוד.
מיכאל איתן: וזכאים מבחינתי זה גם אנשים שגרים שם כבר שלוש או ארבע שנים בקרוונים והם לא מפונים.
מיכאל איתן: אני רוצה לתת עצה פרקטית.
מיכאל איתן: אני מבקש, אני חושב שעם זה אנחנו צריכים לצאת מפה, שאנחנו, כל אלה שפה, נזמן את עצמנו לפגישה ידידותית עם מר רענן דינור, אישית אצלו, בלי אף אחד נוסף.
מיכאל איתן: אנחנו רוצים לדבר איתו.
מיכאל איתן: רק שם נוכל משהו לעשות, כי כפי שעולה כאן כולנו מבינים.
מיכאל איתן: רענן דינור, לדעתי, אני דיברתי איתו כמה פעמים אישית, יש לו רצון טוב, הוא מעוניין והוא רוצה לקדם, הבעיה כנראה שהוא תקוע עם העומסים הגדולים שיש לו ואנחנו צריכים לדבר איתו בגישה שיחד אנחנו רוצים למצוא פתרון לבעיית היכולת שלו לקדם פרויקט כזה לבד.
מיכאל איתן: ואני חושב שיש לנו גם להציע כמה פתרונות והוא יבחר מה שהוא רוצה, אבל זה צריך להיות באווירה אישית---
עמירה דותן: אישית, ידידותית.
קובי אלירז: חבר הכנסת איתן, אני רוצה רק למקד.
קובי אלירז: כשאנחנו מדברים בשלב א', גם כולל הדיפרנציאציה והתושבים הוותיקים על 505 משפחות, על זה דיברנו, על 33,000 דולר, 140-148 אלף שקל של שלב א'.
קובי אלירז: היום מדובר בעצם על סדר גודל של 40 מיליון שקלים.
קובי אלירז: שמים את זה על השולחן.
קובי אלירז: 40 מיליון שקל זה הפער שנצרך כדי לממש את שלב א', בזה מדובר.
קובי אלירז: עכשיו בא האוצר, עם המחירים, אחרי האומדנים המפורטים, ואומר 'הפער הוא איקס'.