GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי אריאל: זה רק עוד 3 חודשים, הרי עברו 24 חודשים.
אורי אריאל: אתם מוכנים כאן, אפשר לחתום על התאריכים האלה, ככל שזה תלוי בכם?
אורי אריאל: במעין סוגריים אני אומר, שאני שומע אותך שבכרמית זה בעיה עם המתיישבים, אני שומע.
אורי אריאל: לא יודע, יש כאלה דברים שאני לא הבנתי ואני חושב, לעניות דעתי, שאני מבין.
אורי אריאל: אני לא נוהג להגיד זה, במקרה הזה, אני חושב שאני יודע.
אורי אריאל: אני צמוד לאנשים לכל אורך הדרך.
אורי אריאל: מה אתם רוצים מנצר אריאלי, אולי פעם מישהו יסביר את הדבר הזה?
אורי אריאל: מה אתם רוצים מהם?
אורי אריאל: מה אתם רוצים ממשכיות?
אורי אריאל: ראש הממשלה חתם על משכיות.
אורי אריאל: אולי תסבירו פעם מה אתם רוצים מהם.
אורי אריאל: טוב, אז לא משכיות, אולי מישהו ייקח אותם על כפיים.
אורי אריאל: תראו, ציבור שיושב פה, יש לכולם באמת מזל.
אורי אריאל: זה אחד הציבורים היותר טובים, לא שאחרים פחות טובים, בארץ ישראל.
אורי אריאל: יושבים פה אנשים בשקט, יושב ראש הוועדה , מבקש שקט, כולם בשקט.
אורי אריאל: כאילו זה עניין מרוחק, איזו בעיה קטנה שצריכה פתרון.
אורי אריאל: מה, הם צריכים לשרוף את המועדון, אחרת ארץ ישראל לא מבינים עברית?
אורי אריאל: מה הם חטאו?
אורי אריאל: שמישהו יסביר פה מה האנשים האלה פשעו.
אורי אריאל: קח כל מי שאתה רוצה, יש פה 100 איש, תצביע על אחד מקרי שמישהו יסביר מה הוא לא בסדר.
אורי אריאל: הדברים שאתה מציג מראים שהחוק היה מעוות מלכתחילה, כי כל הזמן צריך לטפל בו.
אורי אריאל: למה המנהל הכללי של משרד ראש הממשלה, אחד האנשים היותר עסוקים במדינת ישראל, תמיד, ודאי בשנים האחרונות, מלחמה בלבנון, אירועים באמת בסדרי גודל, צריך כל שבוע להשקיע שעות במאטריה הזאת?
אורי אריאל: הרי גם אתה היית שמח שלא היית צריך לטפל בזה, שהעניין היה פתור.
אורי אריאל: אני בטוח שידידתי, גב' צביה שמעון, היתה שמחה אם היא היתה יכולה להודיע בעוד 4 חודשים סוגרים את המנהלת.
אורי אריאל: אנחנו מדברים על שנים קדימה.
אורי אריאל: כאילו לא עבר זמן, כאילו.
אורי אריאל: יש רצון טוב, אני אומר את זה בצורה הכי ברורה.
אורי אריאל: אני מכיר את כל האנשים שעוסקים בעניינים האלה, בכל המשרדים.
אורי אריאל: אני לא אזכיר שמות, כי אני אשכח את אמירה, אני אשכח את יוסי, אני אשכח את ההוא.
אורי אריאל: חבל, אני לא רוצה.
אורי אריאל: אתם יודעים שיש לא פחות מכך רצון טוב אצל המתיישבים.
אורי אריאל: אדוני היושב ראש, אני אגיד שני דברים לעתיד, והלוואי שאפשר יהיה לרכז פה את הדיבורים וגם את המסקנות שלך, מה עושים לעתיד.
אורי אריאל: מה אני אשפיע על מה שקרה לפני שנה בכרמית או בזה או בזה?
אורי אריאל: לא יודע להשפיע על זה.
אורי אריאל: מי שיודע להשפיע על העבר, שידבר.
אורי אריאל: אחד, חייבים חוק.
אורי אריאל: הוא לא עולה לכם כסף.
אורי אריאל: אין לו השלכות רוחב, אתם מתעקשים, אני אומר לכם שאני, שמנסה ומדבר איתכם השכם והערב, על הרבה נושאים, שמנסה להבין אתכם, לא מצליח לרדת לעומק דעתכם, מאיפה ההתנגדות.
אורי אריאל: אז ראש הממשלה, בלחץ גדול הסכים להגיד מעל הדוכן בדיון שהיה לפני שבוע, שהוא יבחן את זה.
אורי אריאל: תודה, אני הרי מכיר את זה.
אורי אריאל: הוא ירד מהבמה, אולי אמר לאחד העוזרים לרשום את זה, אני לא רואה שאתם הולכים לטפל, אלא אם אני אשמע תשובה אחרת.
אורי אריאל: אני מאוד אשמח.
אורי אריאל: אני לא רוצה חס וחלילה לייאש פה מישהו.
אורי אריאל: הדבר השני, צריך לשנות את החוק במספר סעיפים.
אורי אריאל: מה שכתוב בהסכם ההעתקה הקהילתית, "20 משפחות זכאיות".
אורי אריאל: אתמול פתחתי את פרשת השבוע, לא מצאתי את זה.
אורי אריאל: עברתי להפטרה, אין לזה זכר.
אורי אריאל: אם נניח שיש במקום אחד 16, לא נתגבר על זה?
אורי אריאל: מדינת ישראל לא תוכל לסבול את זה?
אורי אריאל: עד כדי כך?
אורי אריאל: עומד ראש הממשלה, מסביר שיש המון בעיות ביורוקרטיות.
אורי אריאל: הרי הביורוקרטיה היא שלך, היא של הממשלה, היא של ראש הממשלה, שהוא במקרה עד לפני יומיים גם שר האוצר.
אורי אריאל: זאת אומרת, צריכים שני אנשים להיפגש, ראש הממשלה ושר האוצר, שני אנשים חכמים מאוד, ולדבר ביניהם ולהחליט.
אורי אריאל: אז הוא לא מצא זמן לדבר עם עצמו.
אורי אריאל: אני לא יודע, אני לא רוצה להיסחף לדברים קשים.
אורי אריאל: שיגידו תאריכים.
אורי אריאל: תוציאו, לאנשים, לא לנו, לכנסת, העתק אלינו, אם תסכימו, מה התאריכים לביצוע הסופי.
אורי אריאל: אם לא, הממשלה תפצה את האנשים.
אורי אריאל: אולי זה יעבוד ככה.
אורי אריאל: כמה זמן מגיע להם לסבול בקרווילות האלה?
אורי אריאל: אני בעזרת ה' אמשיך ללוות את המתיישבים, אמשיך לדבר עם כל מי שעוסק בעניין הזה בממשלה ומחוצה לה, מתוך כל מילימטר שאפשר לקדם, כל דקה שאפשר לחסוך, אני אומר לך אדוני, המנהל הכללי של משרד ראש הממשלה, על ההתנהלות, על השיטה כמו שהיא עובדת היום, אמר כבר יתרו למשה רבנו, שהיה כנראה מגדולי האומה, אליבא דכולנו, בשיטה הזו נָבֹל תִּבֹּל--גַּם-אַתָּה, גַּם-הָעָם הַזֶּה.
אורי אריאל: הבעיה היא בשיטה.
אורי אריאל: אם לא נמצא ביחד דרך לשנות את השיטה, כך או אחרת (אני לא רוצה עכשיו לפרט, יש הצעות), אני חושב שאנחנו תוקעים את עצמנו שלא ברצוננו כולנו, לא ברצונך, לא ברצוני, לא ברצון אף אחד.
אורי אריאל: זה לא שיש מישהו שהוא רשע בשביל להראות לאנשים.
אורי אריאל: אני מציע שתמצא זמן, תוכל לקיים דיון עם מספר אנשים על שינוי השיטה ואני מקווה שתמצא את הדרך ואני חושב שזה יעזור לכולנו.
זבולון אורלב: בכנסת פועלת שדולה של חברי כנסת מכל קשת המפלגות שבראשה עומדים שני חברי כנסת, חבר הכנסת אורי אריאל וחבר הכנסת זאב אלקין.
זבולון אורלב: ושוב, להראות שאין כאן ענייני קואליציה ואופוזיציה, אלא הולכים כאן ביחד בסוגיה הזאת.
זאב אלקין: אדוני היושב ראש, וגברתי יושבת ראש ל ועדת המשנה, אדוני המנהל הכללי של משרד ראש הממשלה ואדוני מבקר המדינה, אני לא ארבה בדיבורים ויש כאן הרבה נקודות בדוח הזה שאפשר להתייחס אליהן, אבל אני ארצה להתייחס כאן רק לשתי נקודות בלבד.
זאב אלקין: נקודה אחת, למעשה חבר הכנסת אורי אריאל אולי אפילו כבר נגע בה והיא סוגיה של מחויבות ללוחות זמנים.
זאב אלקין: האם אנחנו יכולים לצאת מהדיון הזה עם החוברת של המצגת, לעקוב אחרי כל תאריך שמופיע כאן באותן נקודות שלא כתוב בסוגריים 'תלוי הסכמה עם המפונים' ולבוא ולשאול את מנהלת סל"ע ומשרד ראש הממשלה, כל פעם כשמגיע תאריך היעד, האם היעד הזה בוצע.
זאב אלקין: אם כן, אז הדיון הזה הועיל בהרבה.
זאב אלקין: אם לא, אז חוששני שנבוא לכאן עוד חצי שנה, עוד שנה, לדיון הבא והתמונה תהיה דומה, רק התאריכים ישתנו וכבר נדמה לי שהיינו בסרט הזה.
זאב אלקין: זאת שאלה לגבי העתיד.
זאב אלקין: אבל אני לא יכול לפתור את עצמי משאלה לגבי העבר, היות ואנחנו נמצאים בוועדה לביקורת המדינה.
זאב אלקין: אתם ועדה שבדרך כלל מסתכלת בעיקר אחורה ושואלת למה קרה מה שקרה.
זבולון אורלב: לא, עיקר עבודתה זה לדרוש שהליקויים שנחשפו בדוח מבקר המדינה יטופלו, זה עיקר משימתה.
זאב אלקין: נכון, אבל היא גם אמונה על החיפוש של הליקויים, וכאן יש לי שאלה.
זאב אלקין: אני עשיתי סטטיסטיקה על התמונה שאתם הבאתם של התכנון למעבר למגורי קבע.
זאב אלקין: קודם כל, כתוב שם בפתיח שכל התמונה של כל הישובים ביחד יביאו אותנו ל-1,600 משפחות.
זאב אלקין: ספרתי, הגעתי ל-1,269.
זאב אלקין: אז כ-330 , 340 משפחות נעלמו לי איפה שהוא שם באמצע, בין הפירוט לבין הסך הכול.
זאב אלקין: כתוב כאן בפתיח שמגורי קבע בהעתקה קהילתית אמורים לתת מענה ל-1,600 משפחות, וכשספרתי כל ישוב וישוב שאמור לתת מענה, הגעתי ל-1,269.
מוטי אלימלך: מה שהספקנו לרשום, של אנשים שיודעים כבר לאן הם רוצים ללכת.
זאב אלקין: אוקיי, אז זה חשוב לדעת שיש קבוצה גדולה מאוד של משפחות שעדיין בסימן שאלה.
זאב אלקין: אבל נניח שאני מוציא אותה מכלל הדיון ואני נשאר עם 1,269 שיודעים לאן הם רוצים ללכת.
זאב אלקין: גם כאן עשיתי ספירה והספירה הזאת הביאה אותי ל-3 נתונים.
זאב אלקין: נתון אחד – לפי התמונה הזאת שאני חושב שהיא אופטימית, כי היא התמונה של מה שמתוכנן, בינתיים הוכחנו שמה מתוכנן זה לא מתמיד מה שמתרחש, 500 משפחות שזה כ,40% מסך הכול, יתחילו לבנות את מגורי הקבע שלהם אחרי שנה מהיום.
זאב אלקין: 06/2008, חלקם גם יותר מאוחר.
זאב אלקין: משמעות העניין, היות וכולנו יודעים שהתהליך של בניית הבית, לוקח בין שנה לשנה וחצי, משמעות העניין שהם ייכנסו למגורי הקבע שלהם במקרה הטוב, עוד שנתיים מהיום, במקרה הסביר עוד שנתיים וחצי-שלוש שנים מהיום.
זאב אלקין: פירוש העניין שכל התהליך, מההתנתקות ועד כניסה למגורי קבע, של 40% מהמשפחות, אני מדגיש, ייקח בין 4 וחצי לחמש שנים.
זאב אלקין: זאת קבוצה אחת.
זאב אלקין: קבוצה שנייה היא קבוצה שכתוב כאן משפט מאוד פשוט 'אין עדיין הסכמה עם המתיישבים'.
זאב אלקין: הקבוצה הזאת מונה כ-450 משפחות, יותר מדויק 449, וזה 35%.
זאב אלקין: עוד 35% מהמשפחות, אני לא נכנס כרגע לסוגיות מה בוויכוח, אבל אומרת המדינה, 'אני לא יודעת מתי זה יסתיים' ולי יש חשש מסוים שבסבירות מאוד מאוד גבוהה, אותם 35% יצטרפו ל-40% מבחינת סדר הזמנים.
זאב אלקין: לפחות חלקם הגדול, עד שבסופו של דבר יגיעו איתם להסכמות, הם בקלות ייכנסו לתוך אותה קבוצה.
זאב אלקין: מה זה אומר?
זאב אלקין: זה אומר שכ-75% של המשפחות, ואני מוכן להיות לארג', יכול להיות שהמשא ומתן עם חלק יסתיים קודם, אז זה יהיה אולי קצת פחות מ-75%, אבל אם סופרים לא על פי נקודות, אלא על פי משפחות, כ-75% של המשפחות, תהליך הכניסה למגורי קבע ייקח בסופה של דרך בין ארבע לחמש שנים, וזאת בתחזית האופטימית שעוד לא ייקרו כל מיני דברים שלא יזיזו את לוח הזמנים הזה.
זאב אלקין: כאשר המדינה מלכתחילה תכננה את כל התהליך לשנתיים, וכל מגורי הקבע נבנו על שנתיים.
זאב אלקין: אז השאלה שלי אליך, אדוני המנהל הכללי של משרד הממשלה, איך זה קרה?
זאב אלקין: האם המדינה טעתה בגדול, בתכנון?
זאב אלקין: או שהיתה בעיה בביצוע של התכנון הזה.
זאב אלקין: אבל איך יכול להיות שמדינה מתכננת תהליך לשנתיים ו-75% מכלל הציבור מגיעים לגמר פי שניים וחצי יותר מאוחר והם עוד לא הגיעו לשם.
זאב אלקין: זה בתחזית האופטימית של המדינה.
זאב אלקין: זאת השאלה שלי על העבר, כי נדמה לי שאם לא נענה על זה, גם העתיד, שמצוין כאן, הוא יהיה בספק גדול.
זאב אלקין: אם לא נמצא את הבעיה, אז גם כל התכנון הזה יכול להיות שגורלו יהיה כמו גורלו של התכנון הראשון.
זבולון אורלב: בעצתה של גב' עמירה דותן, אני רוצה לגעת עכשיו בסוגיית החקלאים.
זבולון אורלב: אני מציע שמישהו מהחקלאים, ממש בתמציתיות, כי אנחנו רוצים לאפשר למנהל הכללי של משרד ראש הממשלה להשיב.
אליעזר יעקב: אני אתחיל בזה שאמרנו, נכון להיום, אני פשוט רץ קדימה ומסתכל על היום, במבחן התוצאה, מעל ל-75% מהאנשים האלה יושבים בביתם ולא עוסקים בחקלאות.
אליעזר יעקב: נכון הוא שהממשלה מצאה איזה שהוא פתרון ביניים ואמרה (פתרון אני מתכוון מבחינתה) כ-50% מהאנשים האלה, ב-6.6.04, לא הפעילו את המשק החקלאי בעצמם, ולכן אנחנו לא נותנים להם אפשרות לחזור לחקלאות.
אליעזר יעקב: זה דבר שהוא ממש לגזול, לקחו לאנשים את הכול ואומרים 'גם לא ניתן לכם אפשרות לחזור'.
אליעזר יעקב: הדבר הזה הדעת לא סובלת.
אליעזר יעקב: יתרה מזאת, ברגע שבאים ומסתכלים על החקיקה כפי שהיא, ועל אותן החלטות ממשלה שמנסות לפתור את הבעיות וכולם יודעים, אמר את זה שר החקלאות בכבודו ובעצמו, חברים יקרים, אם לא נתקן את החוק, לא נוכל לפתור את הבעיות באמת.
אליעזר יעקב: ננסה לעשות קוסמטיקה, ננסה לתת פתרונות כאן, ננסה לעשות דברים אחרים, פתרון אמיתי לא יהיה לחקלאי גוש קטיף.
אליעזר יעקב: אני רוצה להזכיר עוד משהו ששמעתי חברי כנסת שמדברים על זה.
אליעזר יעקב: דיברתם, לא דיברתם.
אליעזר יעקב: אני יכול להגיד שחקלאי גוש קטיף, או נציגות שלהם, כזו או אחרת, דיברה עם הממשלה, היו מגעים עם משרד החקלאות, אני חושב שמשרד החקלאות עשה כמיטב יכולתו לתת מענים לכל הבעיות, תכל'ס במגבלות שהחוק קבע, ובמגבלות נוספות שקיימות, זה המצב חברים.
אליעזר יעקב: 75% פלוס מהאנשים יושבים בביתם.
אליעזר יעקב: אני בא ואומר כך, באוגוסט 2006 פניתי לראש הממשלה במפגש שהיה אצלנו בניצן, אני חייב להגיד שבאותו זמן היתה מלחמה פה בישראל וראש הממשלה הטריח את עצמו ובא, ועל כך הודינו לו.
אליעזר יעקב: מתוך אותה ראייה מערכתית, שלא פותחים את החוק, ראש הממשלה הפנה אותנו, במכתב אישי, 'תפנו אל הוועדה המיוחדת, שם תקבלו פתרונות'.
אליעזר יעקב: אז אני חושב שעם כל הכבוד לוועדה המיוחדת, כל זמן שהיא עובדת במתכונת הקיימת, קרי, כפופה לכללים ולחוקים היבשים הרגילים, אני חושב שלא ניתן למצוא פתרון.
אליעזר יעקב: אני חושב שבהקשר הזה, אותה הצעת חוק שהיתה אמורה לעלות, הצעת החוק של זאב אלקין, בהקשר של ועדה ציבורית, יכול להיות שהיתה נותנת מענה.
אליעזר יעקב: במתכונת הקיימת היא לא תיתן מענה למעט מקרים קטנים ובודדים.
אליעזר יעקב: לעניין עצמו.
אליעזר יעקב: אני רוצה להזכיר, ישבנו עם ראש הממשלה אריק שרון, באפריל 2005, הרבה לפני ההתנתקות, ועלתה לו הצהרה, ואני חושב שהוא התכוון אליה, הוא אמר 'באוקטובר-נובמבר 2005, אתם תקטפו מלפפונים בחממות החדשות'.
אליעזר יעקב: אז אנחנו לא נמצאים, לא באוקטובר 2005, ולא ב-6, אנחנו נמצאים היום ביולי 2007 וזה המצב.
אליעזר יעקב: היה יותר מזה: ישבנו עם ראש הממשלה, ולפני כן עם המנהל הכללי, אנשים שלנו, והיה סיכום ברור שהמון חברי כנסת שיושבים פה היו שותפים לישיבה הזאת, עמירה דותן, אורי אורלב וכדומה, ונאמרו שם דברים ברורים.
אליעזר יעקב: היות וישנה מחלוקת בין ממשלת ישראל לחקלאים לגבי מה מגיע להם, למה מגיע להם ואיך, סוכם שהולכים לבודק חיצוני, שם תיערך בדיקה מקצועית.
אליעזר יעקב: לא של מנהלת סל"ע, מצד אחד, ולא אנחנו, האינטרסנטים מצד שני, שרוצים לסחוט את המדינה, חס ושלום.
אליעזר יעקב: יהיה מישהו חיצוני, ייבדק העניין, על דעת המתיישבים והממשלה, יסוכמו השאלות ומזה לא קרה שום דבר.
אליעזר יעקב: מה שאני יכול לבוא ולהגיד שבישיבה הזאת סוכם, בנוסף, שיתחיל דיון בנושא מה שנקרא הנושא הקהילתי, הפרטי, ובהמשך נרד לנושא של עסקים וחקלאות, או חקלאות ועסקים.
אליעזר יעקב: זה לא קרה.
אליעזר יעקב: בסוף אפריל, או אמצע אפריל, קיבלתי הודעה מנציג ועד המתיישבים, או מיושב ראש ועד המתיישבים, שבלית ברירה שמים לנו אקדח ברקה, דורשים מאיתנו לחתום על הסכם, שמשמעותו מבחינתי ואני עומד על זה במלוא האחריות, אין לו שום פתרון ושום מענה לחקלאי גוש קטיף.
אליעזר יעקב: והיות וזו התוצאה, גם שלחתי מכתב לחבר הכנסת אורי אריאל, אהובנו, שדאג לנו ודואג לנו, וכתבתי לו 'אנחנו מרגישים מרומים', גם על ידי ראש הממשלה מצד אחד, אבל גם על ידך, כאחד שאסור לו לוותר.
אליעזר יעקב: אני מבין את גודל ההתלבטות של אורי אריאל בעניין הזה, אני מבין שמצד אחד, איך אומרים לך, קח את מה שיש, או שלא תקבל כלום, לך תדע מה יהיה בממשלה הזאת, לך תדע כמה הממשלה יציבה, ולכן אורי ואביגדור עשו את מה שעשו, כפי הבנתם.
אליעזר יעקב: התרעתי בפני הממשלה, שלחתי מכתבים לוועדת שרים לענייני התנתקות וגם לראש הממשלה עצמו ואמרתי 'חברים יקרים, נושא החקלאות לא נפתר'.
אליעזר יעקב: ייאמר לזכותו של משרד החקלאות, בראשות המנהלת הכללית שהצליחה להכניס לתוך הדיונים במשרד ראש הממשלה, או באותה החלטה, שיהיה דיון בנושא החקלאות.
אליעזר יעקב: וכואב לי הלב להגיד שכשבאתי לשם, כולם, או הנציגים היחידים שיכלו להיכנס זה אנשי החקלאות.
אליעזר יעקב: מחברי כנסת נמנע להיכנס.
אליעזר יעקב: מה שאומר לי המנהל הכללי, עם כל הנתונים שהזינו אותו, בשביל מה באתם?
אליעזר יעקב: התחושה שלי היתה של השפלה.
אליעזר יעקב: אם זאת הכוונה, האם המטרה היא רק להגיד 'חבר'ה, יש הסכם קהילתי והוא פותר את הכול', אז מצבנו עגום.
אליעזר יעקב: לעניין עצמו - אנחנו מבקשים, דורשים, קודם כל לבטל את האבחנה הזאת בין חקלאים פעילים ללא פעילים.
אליעזר יעקב: ובנושא של תיקוני עוולות, אני אומר, חברים יקרים, בגלל שזה המצב, חייבים לטפל בנושא של ערך חממה.
אליעזר יעקב: עשינו עבודה כלכלית .
אליעזר יעקב: משרד ראש הממשלה לא נתן את היד לשתף פעולה בעניין הזה, ולכן הזמנו עבודה ממשרד מוביל בתחום הכלכלי, שזה משרד שהממשלה משתמשת בשירותיו במקרים כאלה ואחרים.
אליעזר יעקב: משרד החקלאות, לאחר שבדק שתי וערב את העבודה הזאת, ויוסיף על זה מר יוסי ישי, אני חושב שהוא קיבל את העבודה, עם הסתייגויות קלות, ובעבודה הזאת מדובר פשוט, חברים יקרים, בממוצע, בסטנדרט, מי שלא יוכל להקים את החממות מקבל 39% מערך החממה שהיתה לו בגוש קטיף, שיצטרך להקים אותה היום.
אליעזר יעקב: אני אומר את זה וזו נקודה אחת מתוך נושא של ערך נחלה שהוא לא ריאלי, כולם יודעים.
אליעזר יעקב: הנושא של חקלאים מבוגרים שלא קיבל מענה בחוק והנושא הזה של אובדן עונות, שגם עלה והגענו כבר לסיכומים עם משרד החקלאות שאמר, 'חברים יקרים, אנחנו לא יכולים להיענות לבקשות שלכם, אנחנו מוכנים ללכת לפשרה, נלך על מה שנקרא משק חקלאי במדינת ישראל מרוויח, ניתן את הממוצע הזה'.
אליעזר יעקב: היה סיכום, היו הבנות, חשבנו שבזה נגמר העניין וכשזה הגיע לאן שזה הגיע במשרד ראש הממשלה, שמו על זה איקס ואמרו 'רבותיי, אין, אין, אין'.
אליעזר יעקב: לכן, למרות שהיתה איזה שהיא הצעה קטנה של הסבת משקים חקלאיים, שהיא הצעה ברוכה ברמת העיקרון, היא רק לא נותנת מענה מלא לעניין הזה.
אליעזר יעקב: אנחנו, כחקלאי גוש קטיף, שנתיים ישבנו וחיכינו לפתרונות להידברות וככה חשבנו שזו הדרך.
אליעזר יעקב: אם פה בבית הזה לא נקבל את התשובה, אנחנו נצא להפגנות, נצא למחאות.
אליעזר יעקב: לא בגלל שאנחנו רוצים.
אליעזר יעקב: תאמינו לי, טוב לנו לשבת בבית ולעבד את המשקים שלנו.
אליעזר יעקב: זה לא קורה, ואנחנו מבקשים מכל האנשים הטובים שנמצאים פה, לבוא ולהשתתף בכל הדיונים להכיר את הבעיות מקרוב ולעזור לנו, כדי לפתור את הבעיות.
אליעזר יעקב: תודה.
אסף עסיס: קודם כל, אני באמת רוצה להודות על הדיון הזה, אלא שהדיון הזה הוא דיון של פוסט מורטם, בגלל שהבעיה של מגורשי קטיף נפתרה.
אסף עסיס: עכשיו יש בעיה של פליטי גוש קטיף.
אסף עסיס: אבל חוץ מזה גם כל שנה נזכרים, אחרי שמישהו מת, נזכרים כל שנה, אז כמו כל עוד שנה נזכרו עוד פעם, יש יורצייט, נזכרו.
אסף עסיס: בשני סממנים זה מזכיר יותר פוסט מורטם מאשר בעיה בדיון בעצמו וטיפול בבעיה.
אסף עסיס: אבל לעצם העניין.
אסף עסיס: אני חקלאי של גני טל לשעבר, שהיו לי חממות, התחלתי להקים אותן מתי שרק ניתנה לי קרקע ורצתי אחרי משרד החקלאות ומנהלת סל"ע הרבה לפני הפינוי וחודש לפני ההתנתקות וכשניתנה לי הקרקע, התחלתי לבנות את המשק.
אסף עסיס: אני רוצה לומר שזה בסיוע ורבאלי, סיוע במלים, סיוע במלים גדול מאוד של יוסי ישי ושל מנהלת סל"ע, אבל מבחינה כספית - כלום.
אסף עסיס: עד היום השקעתי 8.5 מיליון שקלים במשק.
אסף עסיס: הפיצוי שקיבלתי הוא 4 מיליון פלוס 400 אלף שקלים פיצויי העתקה, כאשר המשק עוד לא נגמר לבנות.
אסף עסיס: יכולים לשבת בעשרות משרדים כלכליים ולעשות חשבונות---
זבולון אורלב: משק באותו גודל שהיה לך בגוש קטיף?
אסף עסיס: שנותן את אותו פוטנציאל של גידול, בגלל שהתנאים הם לא אותם תנאים, אז יש קצת הבדל.
אסף עסיס: עד עכשיו, בקיצור, השקעתי 8.5.
אסף עסיס: כדי להשלים את זה, אני צריך להגיע בערך ל-12.
אסף עסיס: קיבלתי 4 מיליון שקלים פלוס 400 אלף שקלים, כאשר אומרים לנו, 'תשמעו, תקבלו השלמה ממנהלת ההשקעות'.
אסף עסיס: שנתיים כבר.
אסף עסיס: שנתיים.
אסף עסיס: לפני שנתיים, בנובמבר 2005 הגשתי דוח כזה עבה של ההשקעה שהיתה עד אז 4.9 מיליון שהיתה עד אז, הגשתי למנהלת ההשקעות של משרד החקלאות.
אסף עסיס: השקעות שנבדקו, חשבונית-חשבונית שנבדקה.
אסף עסיס: הגשתי את כל הניירת.
אסף עסיס: ואז נאמר 'לא, בעצם, האזור.
אסף עסיס: התחייבנו לתת לכם שטח באזור עדיפות לאומית, אבל השטח הזה לא באזור עדיפות לאומית א'.
אסף עסיס: הוא באזור עדיפות לאומית ג', לכן אין לכם מענקים'.
אסף עסיס: התבשרנו לאחרונה, אחרי שנתיים, עבודה קשה, עבודה מאומצת שנעשית, במקום לשנות את החוק כמו שאומרים, ניסו להכליל איכשהו את האזור.
אסף עסיס: הכלילו את האזור, משרד המשפטים הואיל בטובו לחתום על הכללת האזור שלנו בתוך הקו, אלא שאז אומרים לנו 'אנחנו אבל לא יכולים לשלם לכם רטרואקטיבית.
אסף עסיס: אתם תקבלו את זה מעכשיו, רטרואקטיבית – לא'.
אסף עסיס: אז אתם שעשיתם ובניתם, לא יכולים.
אסף עסיס: הכול משפטים.
אסף עסיס: ועל זה אמר פעם הנביא מְקוֹם הַמִּשְׁפָּט שָׁמָּה הָרֶשַׁע.
אסף עסיס: כשיש לנו עוד דוגמה: יכולים לתת לנו את הכסף דרך עוטף עזה.
אסף עסיס: הרי אני נמצא, אני חוטף, אני ממשיך לחטוף פצמ"רים.
אסף עסיס: אני נמצא כ-7 קילומטר מהגבול.
אסף עסיס: אני ממשיך לחטוף פצמ"רים.
אסף עסיס: יש עוטף עזה.
אסף עסיס: 'לא, אתה לא גר שם.
אסף עסיס: גירשנו אותך משם, אתה כבר לא גר שם עכשיו'.
אסף עסיס: הם לא יודעים שחקלאי עובד מצאת החמה עד צאת הנשמה, ומ-4 בבוקר עד 8 בערב הוא נמצא שם.
אסף עסיס: אז לא 'אתה לא גר שם'.
אסף עסיס: אבל אתם לא מאפשרים לי לגור שם.
אסף עסיס: אבל לא, זה.
אסף עסיס: כל הבעיות הן בעיות שמתחילות ונגמרות בצד המשפטי, להערכתי, כמו שאמרתי קודם, מְקוֹם הַמִּשְׁפָּט שָׁמָּה הָרֶשַׁע.
אסף עסיס: כל בעיה שעולה, אומרים לנו 'לא, זה לא מידתי.
אסף עסיס: אתם מקבלים יותר מאשר זה'.
אסף עסיס: לוקחים את העיקון של המידתיות, שהוא נועד להגן על מפונה, אם פוגעים בו בעזרת חוקי היסוד, לוקחים את העיקרון הזה של המידתיות ומפנים אותו כנגד המתיישבים.
אסף עסיס: אני חושב שאנחנו ממש הגענו על סף, ויותר מאשר זה, של השפלה.
אסף עסיס: אני היום לא יודע אם מה שעשיתי באמת, אני קם כל בוקר, יש לי לאן לקום, אני לא יודע ואני מסכים עם כל החברים האחרים שלא עושים את זה, כי זה צרה צרורה לעבוד כל יום עם חובות עצומים מול הבנקים, כל יום לרוץ ואני לא יודע מה לעשות, אם ללכת לחממות, או ללכת לבנק כל יום.
אסף עסיס: אני חושב שחוץ מאשר שזה השפלה, הרי מה אני?
אסף עסיס: אזרח, נכה צה"ל, קטוע רגל, נתתי את הכול למדינה, מגיל אפס עד עכשיו.
אסף עסיס: ואני אומר לכם שההשפלה זה הדבר העיקרי ופה אני מסיים.
אסף עסיס: אני אביא סיפור קטן ואני מסיים.
אסף עסיס: השפלה זה הדבר הכי גרוע.
אסף עסיס: השפלה שאני סוחב עד עכשיו שהכי גרועה היא שאם בית המשפט העליון, אתם רק יכולים לתקן את זה, אם תרצו, אבל בית המשפט העליון, כאשר הוא דן בגירוש שלנו, לא הואיל בטובו להגיע אלינו, אבל כשהוא דן בהזזה של איזה שלושה עצי זיתים של איזה ערבי על יד ירושלים, בקשר לגדר, כל בית המשפט קם והלך לשם.
אסף עסיס: אני מרגיש מושפל.
אסף עסיס: והייתם יכולים לתקן את זה.
אסף עסיס: במקום לשבת פה, וכבר ישבתי פה ובאתי לפה כבר הרבה פעמים, הייתם באים לשם ורואים, ובלי שאלות, לא היית צריך לשאול אותו משק או לא אותו משק.
אסף עסיס: לראות בפועל מה הקמנו.
אסף עסיס: אני גם אחד שכבר הייתי בוועדה מיוחדת.
אסף עסיס: חבר'ה, גם הוועדה המיוחדת לא נותנת פתרון לבעיה.
אסף עסיס: לא בגלל שהם לא רוצים, אנשים טובים, כולם אנשים טובים, אבל זה לא הולך.
אסף עסיס: חבר'ה בלי שינוי חקיקה לא יקרה כלום.
זבולון אורלב: תודה רבה לך, מר אסף עסיס.
זבולון אורלב: אני חושב שדבריך, טוב שנשמעו.
זבולון אורלב: אני בטוח שהם חדרו עמוק מאוד.
רענן דינור: קודם כל לגבי אותם יוצאי גוש קטיף שחשוב להם להשמיע דווקא באוזניי---
יגאל קירשנזפט: אותי הוציאו מהמיטה כשהייתי פצוע.
יגאל קירשנזפט: אני לא 'יוצא גוש קטיף', סליחה, סליחה.
יגאל קירשנזפט: ראינו פה הרבה דברים לא נכונים, אז לפחות לא להשתמש בביטוי הפוגע הזה.
זבולון אורלב: דברי ך נשמעו, יגאל.
רענן דינור: לגבי יוצאי גוש קטיף, שיש להם---
יגאל קירשנזפט: זה לא יוצאי גוש קטיף.
זבולון אורלב: סליחה, יש כאן רשות דיבור.
יגאל גירשנזפט: אפשר להשתמש במלה אחרת.
זבולון אורלב: יגאל, אני קורא אותך עכשיו לסדר פעם ראשונה.
זבולון אורלב: על פי המקובל בכנסת, יש רשות לכל אחד להתבטא כפי שהוא מבין, גם אם אני חולק עליו וגם אם אתה חולק עליו.
זבולון אורלב: יש לו רשות לומר את הדברים האלה.
זבולון אורלב: תראו, יש לנו מחלוקות פוליטיות תהומיות, בינינו לבין הממשלה, לכן גם אני באופוזיציה.
זבולון אורלב: אבל בנושא של גוש קטיף כרגע, אנחנו מנסים למצוא מכנה משותף של כולם, של כל חברי הכנסת מכל המפלגות, ללא יוצא דופן, כדי להסתכל קדימה.
זבולון אורלב: את המחלוקות, הן תישארנה והן תהיינה נוקבות ויום אחד נעשה גם את החשבון, אבל זו לא מטרת הישיבה הזו.
רענן דינור: לגבי אותם אנשים שאני לא אוכל לשמוע אותם, הם דווקא עומדים על כך שאני אשמע את הדברים, למרות ששמעתי אותם באופן אישי כמה וכמה פעמים, לפחות אחד מהם, חבריי ממנהלת סל"ע יפנו את תשומת לבי לגבי אותן נקודות ואותם אנשים, ואני אקיים איתם פגישה נפרדת.
רענן דינור: אבל אני חייב בשתיים וחצי להיות אצל ראש הממשלה.
רענן דינור: אני רוצה רגע להתחיל באיזה שהיא אמירה כללית.
רענן דינור: מקום המשפט שמה רשע - אלה דברים מאוד מבהילים.
רענן דינור: אדוני היושב ראש, ואני מניח שלא רק ידידי, אני מודיע לך, אדוני היושב ראש, כמו למבקר, כמו לכל אחד, שמי שעוסק מטעם המדינה ביוצאי גוש קטיף, אוהב את האנשים אהבת אמת, שאם לא כן, אי אפשר היה לטפל בעניין, ואנשים משקיעים לילות כימים כדי לתת מענים, בין ברמה אישית ובין ברמה קבוצתית.
רענן דינור: ואני מעולם לא זימנתי ישיבה לשעות המאוחרות ומישהו אמר לי 'סליחה, יש לי משהו יותר חשוב'.
רענן דינור: תמיד אנשים מתייצבים כדי לתת שכם לסוגיה של יוצאי גוש קטיף.
רענן דינור: נכון, יש אימתי שלאנשי משרד המשפטים יש את ההיבט שלהם.
רענן דינור: ולאנשי אגף תקציבים יש את ההיבט שלהם, ולאנשי משרד החינוך והחקלאות, ויש היבטים שונים, וזה לגיטימי.
רענן דינור: ובסופו של דבר, אחרי שאנחנו שוקלים את כל ההיבטים, מתקבלת ההחלטה.
רענן דינור: יש אימתי שההחלטה בפורום שלי מספקת, ויש אימתי שצריך להביא להחלטת ממשלה.
רענן דינור: אבל אני בשום פנים ואופן לא הייתי רוצה שמי מהאנשים שנמצא כאן, מיוצאי גוש קטיף, יחשוב ולו לרגע שיש איזה שהוא רוע, איזה שהוא זדון, איזה שהיא קנאה, איזה שהיא צרות עין, איזה שהיא אמירה שבסופה כמה יקבלו פחות.
רענן דינור: כל האוריינטציה היא איך לתת מענים יותר טובים.
רענן דינור: ואני חייב לומר לך, אדוני היושב ראש, ולחברי הכנסת, שאחד הדברים שהם באמת הם בעלי משקל ערכי גבוה מאוד בעבודות של הגורמים המקצועיים השונים, זה היחס העקרוני הפוזיטיבי , לא איך לא, איך כן.
רענן דינור: יש אימתי שאני פוגש פקידי ממשלה, יש אימתי שאני פוגש ממשלה ששאלת היסוד שלהם היא איך לא, במה ששייך ליוצאי גוש קטיף, המכונה המשותף הוא איך כן.
רענן דינור: אחרי שאמרתי את הדברים האלה, אני רוצה כמה התייחסויות קצרות לדברים שונים שנאמרו.
רענן דינור: קודם כל, מה מעכב בניצנים?
רענן דינור: אני אספר לכם.
רענן דינור: שאל את זה מר אבשלום וילן.
רענן דינור: לפני 8 חודשים כבר היינו מוכנים למכרזים ולהגרלות בניצנים.
רענן דינור: אבל אז המתיישבים, שמולם אנחנו עובדים, אמרו 'רגע, אין מספיק תשובות טובות לבני מקום' ואז היתה המתנה עד שקבוצת אריאל תסכם איתנו את העניין של בני מקום.
רענן דינור: ועלתה שאלה של בתי אריזה קרובים, ועכשיו עולה השאלה, שהיא לא פשוטה, והיא השאלה של השיוך המוניציפלי.
רענן דינור: חבר הכנסת הנדל יצא ואני אומר את הדברים בצורה הכי ברורה.
רענן דינור: נכון, החלטנו שעד 5,000 איש - שיוך למועצה חוף אשקלון, מעל 5,000 עיש אופציה להגדרה ישוב עצמאי.
רענן דינור: אף אחד לא, לרגע אחד, ליום אחד, לשעה, לדקה, לא התכוון לומר למי מהמתיישבים בניצנים, 'אנחנו שוקלים להשאיר אתכם באשקלון'.
רענן דינור: נאמר למר צבי הנדל, נאמר לליאור כלפה, נאמר לכל אחד, המועד שבו אתם תצאו מעיריית אשקלון, לחוף אשקלון, צריך להיבחר בחוכמה.
רענן דינור: כי אני תלוי במתקן לטיהור שפכים בעיריית אשקלון, ואחרי זה יש עוד שיקול אחד, הסברתי אותו למר הנדל.
רענן דינור: יש לי פתרון מול עיריית אשקלון, הוא תְלוי הוועדות לתכנון שהן מאוד טובות בעיריית אשקלון והן יותר זריזות, עובדתית.
רענן דינור: אבל יש גם עוד סוגיה ואני אומר אותה כאן, באולם הזה, זה סוגיית המענק.
רענן דינור: מן המפורסמות, יגידו לך כולם, שמי שנמצא בניצנים תחת עיריית אשקלון זה זכאות למענק עדיפות.
רענן דינור: כולם יודעים את זה.
רענן דינור: מה יהיה?
רענן דינור: אניח אגיד לך מה יהיה.
רענן דינור: המענק הוא בחוק, הם יעברו לחוף אשקלון, יגידו לי, 'לבך לא גס לכך שרק החלפנו כתובת ואתה מסרב לתת את המענק?'.
זבולון אורלב: חוף אשקלון לא זכאים?
רענן דינור: והנה יצרנו בעיה.
רענן דינור: מה אני אמרתי על זה?
רענן דינור: כך קבע המחוקק, אדוני.
רענן דינור: זה יכול להיות אבסורד, זה יכול להיות עולם של מוזרויות---
אורי אריאל: המנהל הכללי, רק מלה.
אורי אריאל: נכון, כך קבע, אם אתה מסכים שצריך שינוי, הנה, יושב פה מחוקק, תגיד לנו רק.
אורי אריאל: תאמין לי, בעוד שעה יהיה חוק אחר, מסודר, תקין.