GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבי פרחן: ראש הממשלה אמר 'לא בשליחות הממשלה הלכתם לגוש קטיף'.
אבי פרחן: אני רוצה להזכיר לו ובאמצעותך להודיע לו, אחרי שנעקרתי מחבל ימית, ראש הממשלה הקודם, מר אריק שרון, ואיתו שר הביטחון, שלח אותי להקים את אלי סיני.
אבי פרחן: אז אני מבקש, תאיר גם את תשומת לבו, או שגב' עמירה דותן, שהיא בסיעה שלו, שבשליחות הממשלה נשלחנו לגוש קטיף.
אבי פרחן: הממשלה, בתמיכה של חברי הכנסת, של הכנסת הזאת, ידעה לעקור אותנו, לגרש אותנו ביעילות, במקצועיות, בזריזות, תוך קביעת לוח זמנים, עם סטופר על השעון עמדו הקצינים ו'נו, מה קורה, הזמן אוזל, אתה צריך לעזוב'.
אבי פרחן: היום, שנתיים, אין לי ברירה, אני חוזר על דברים שנאמרו, אבל צריך להדגיש אותם, טרם עלה בידינו להגיע לבית.
אבי פרחן: אני נעקרתי כידוע לכם פעם שנייה.
אבי פרחן: אני רוצה להגיד לכם, בעקירה ההיא לפחות הטיפול היה יותר מהר, ואני רוצה ללכת בניסיון, הנושא המרכזי לשיקום זה ברגע שהבן אדם מתחיל לבנות את הבית שלו.
אבי פרחן: זה 70% מהשיקום, אם ניתן בכלל להשתקם מעקירה אחת, קל וחומר פעמיים.
זבולון אורלב: מה מעכב את ישוב הקבע של קהילת אבי פרחן?
אבי פרחן: אני תיכף אגיע לזה.
זבולון אורלב: אני מציע שכבר תגיע לזה.
אבי פרחן: לא ביקשת מאחרים, את חוסר הסבלנות שלך הזאת.
אבי פרחן: עכשיו.
זבולון אורלב: ביקשתי, ביקשתי.
אבי פרחן: אתה רוצה אני אפסיק עכשיו?
אבי פרחן: אני אפסיק.
אבי פרחן: אם אתה רוצה שאני אפסיק, אני אפסיק, זבולון.
זבולון אורלב: חבל, אתה לא תגיע, אני מכיר את לוח הזמנים.
זבולון אורלב: אני פשוט מכיר את לוח הזמנים, אבי.
אבי פרחן: זבולון, אני מבקש ממך, תן לי להמשיך.
זבולון אורלב: נו, אבל אמרת שלוש דקות.
אבי פרחן: אתה יודע מה?
אבי פרחן: לא, לא, אין טעם שאני אמשיך.
זבולון אורלב: אנחנו עוברים עכשיו לתעסוקה.
זבולון אורלב: אם תרצה אחר כך להשלים, תשלים.
יעקב זיגדון: אני סגן המנהל הכללי של שירות התעסוקה.
יעקב זיגדון: אני המדווח האחרון, אני מקווה לדווח באווירה אופטימית.
יעקב זיגדון: אני חושב שמבחינה עובדתית נתונים בתחום התעסוקה והאבטלה, אני כן יכול לדווח על נתונים אופטימיים.
יעקב זיגדון: שירות התעסוקה מכיר כ-4,100 מפונים, גם מגוש קטיף וגם מצפון השומרון, מתוך פוטנציאל של 4,900.
יעקב זיגדון: זאת אומרת, יש עוד כ-800, 900 אנשים שאנחנו לא עובדים מולם, מסיבותיהם.
יעקב זיגדון: זאת אומרת, הם לא הגיעו לשירות התעסוקה לקבל טיפול שלנו.
יעקב זיגדון: חלק ניכר מהם זה כמובן החקלאים.
יעקב זיגדון: וחקלאים, בהגדרה של המנהל הכללי של משרד ראש הממשלה, אנחנו לא מטפלים.
יעקב זיגדון: לא מדבר על חקלאי שרוצה להיות שכיר.
יעקב זיגדון: זה כן נטפל בו.
יעקב זיגדון: חקלאי שרוצה להיות חקלאי, לא בתחום המנדט שלנו.
יעקב זיגדון: בתוך האנשים שאנחנו מטפלים בהם, אני כן יכול לבוא ולהגיד שלמעלה מ-80% מהאנשים עובדים.
יעקב זיגדון: זאת אומרת, שיעור התעסוקה הוא למעלה מ-80%.
יעקב זיגדון: כדי לקבל פרופורציה ופרספקטיבה, בהשוואה למה שהיה לפני הפינוי, זה היה 90% בגוש קטיף.
יעקב זיגדון: בהשוואה לרמה הלאומית של היום, זה 92%, ככה שהפער הוא לא כל כך גדול.
יעקב זיגדון: אני תיכף אסביר את זה גם במספרים מוחלטים, אז אפשר לקבל תמונה קצת יותר טובה.
זבולון אורלב: זה לא מה שהבנתי מהמצגת.
זבולון אורלב: ממך אני מבין ש-10% של 4,000 ומשהו, זה בערך 400, ומהמצגת היה מדובר על למעלה מ-800.
יעקב זיגדון: בשלוש דקות אני אתן משנה סדורה.
יעקב זיגדון: אני מצטער שמערבבים ומערבים נתונים ומה שאני נותן פה זה מיטב העובדות שיש בידי שירות התעסוקה, וכשאני אומר עובדות, אנחנו לא עושים סקרים ולא מדגמים, אלא זה רשומות פרט של אנשים שנמצאים אצלנו, או אנחנו במגע איתם.
יעקב זיגדון: 880 אנשים אינם נמצאים בכוח העבודה.
יעקב זיגדון: משמעות של זה, זה אנשים שלא עובדים, אבל גם לא מחפשים עבודה.
יעקב זיגדון: וגם פה, כדי לסבר את האוזן בנתונים, שליש מהם הם בגיל עד 30.
יעקב זיגדון: המשמעות של העניין הזה, זה בעיקר הסטודנטים והאברכים.
יעקב זיגדון: במספרים מוחלטים זה למעלה מ220 אנשים, שאינם עובדים, עוד פעם, מסיבה טובה מאוד.
יעקב זיגדון: הם לומדים עכשיו, הם נמצאים באוניברסיטאות, מכללות וכולי, וזה בסדר גמור מבחינתנו.
יעקב זיגדון: חלק אחר זה עקרות בית, חלק אחר זה פנסיונרים, בין אם פנסיונרים כתוצאה מהפינוי, בין אם פנסיונרים טבעיים וחלק, כן, התייאשו מלמצוא עבודה והם לא, עוד פעם, לא בתחולת העבודה שלנו ואנחנו לא נמצאים איתם במגע.
יעקב זיגדון: הנתון היותר מעניין מאלה שלא נמצאים בכוח העבודה: כמחציתם, כ-400 איש גם לא עבדו בגוש קטיף ולא חיפשו עבודה גם בגוש קטיף.
יעקב זיגדון: ככה שמצבם לא השתנה, או לפחות לא הורע, אלא נשאר באותו מצב.
יעקב זיגדון: רק 360 מתוכם זה אנשים שעבדו בגוש קטיף ועכשיו נכנסו לקטגוריה שאינם בכוח העבודה.
יעקב זיגדון: אבל כדי להיות אופטימיים לעתיד, וביקשתם פה לא רק היסטוריה, אלא מה אנחנו הולכים לעשות קדימה, תוכנית העבודה שלנו מדברת שבשלושת החודשים הקרובים אנחנו נגיע ל-85% מהאנשים כעובדים.
יעקב זיגדון: אני יודע להגיד את זה בביטחון, כמו שדיווחתי לחברת הכנסת עמירה דותן, בישיבות הקודמות, ביעדים ברורים, ואני מקווה מאוד שהכול נרשם ואפשר לראות שהעסק גם מתממש.
יעקב זיגדון: הדיווח האופטימי שלי הוא כזה: כ-660 אנשים נמצאים אצלנו בקטגוריה של מחפשי עבודה.
יעקב זיגדון: כאשר אני כן יודע להגיד ש-240 מתוכם נמצאים כרגע בהכשרות מטעמנו.
יעקב זיגדון: זה הכשרות אישיות גם, והכשרות באמצעות שוברים.
יעקב זיגדון: המשמעות היא שזה אנשים שמצאו את ההכשרות האלה ורוצים אותם ורובם אמורים לסיים בסוף אוגוסט ובתקווה שלאחר מכן ימצאו עבודה.
יעקב זיגדון: 150 מתוכם סיימו כבר הכשרות, עם מה שנקרא כיתות עם השמה.
יעקב זיגדון: זו טכניקה שמוסדות ההכשרה מחויבים להשמה, ואז אני יכול להיות יותר אופטימי.
יעקב זיגדון: ועוד כ-100 אנשים נמצאים בתהליכים של פתיחת עסק.
יעקב זיגדון: אנחנו יודעים גם לתת ליווי עסקי.
יעקב זיגדון: לא מממנים עסקים, אלא רק את הליווי, החניכה העסקית אנחנו כן יודעים לממן.
יעקב זיגדון: ועוד 200 נמצאים במצב של חיפוש עבודה, ככה שאני יכול להיות אופטימי ולבוא ולהגיד שבשלושת החודשים הקרובים אנחנו שואפים להגיע ל-85% מהאנשים, לפחות, שייכנסו למעגל העבודה, ואז זה מביא אותנו לאיזה שהיא נורמה סבירה, גם בהשוואה לרמה הלאומית, וגם בהשוואה למה שהיה לפני הפינוי.
יעקב זיגדון: רק באג אחד אני כן מבקש לציין פה ואת הסיוע הכן של הוועדה.
יעקב זיגדון: הצגתי את זה גם בוועדות הקודמות.
יעקב זיגדון: משרות ממשלתיות.
יעקב זיגדון: היתה החלטת ממשלה לתת העדפה מתקנת למפוני גוש קטיף.
יעקב זיגדון: עד היום, כולל מהדיווח האחרון, 0 השמות.
יעקב זיגדון: אנחנו שולחים עשרות אנשים למשרות ממשלתיות, כשכל חברה ממשלתית מחויבת להפנות אלינו את המשרה.
יעקב זיגדון: אנחנו מעבירים אותה למפונים, מוצאים את המתאימים, שולחים אותם.
יעקב זיגדון: למיטב שיקולנו המקצועי, שמתאימים למשרות האלה, אף אחד מהם לא מתקבל.
זבולון אורלב: נציבות שירות המדינה יודעת את זה?
יעקב זיגדון: הנציבות יודעת.
יעקב זיגדון: זה לא הנציבות, זה רשות החברות הממשלתיות, היא האחראית לתכנן את כל הנושא הזה.
יעקב זיגדון: היא יודעת מזה, היא גם עוקבת.
זבולון אורלב: היא יכולה לתכלל רק את החברות הממשלתיות, היא לא יכולה לתכלל את שירות המדינה.
יעקב זיגדון: אני מדבר רק על הממשלתיות, זה מספיק.
יעקב זיגדון: אם מדברים לסיכום העניין, אם אתה בא ושואל אותי מה עוד אפשר לעשות למפונים, באמת כדי להגיע לגרעין הקשה האמיתי?
יעקב זיגדון: מתוך ה-650 אנשים שאנחנו עוד מטפלים בהם?
יעקב זיגדון: זה 100-150 משרות ממשלתיות שאנשים משתבצים לתוכם וזה פותר לדעתי את הבעיה.
יוסי פוקס: שתי הערות קצרות.
יוסי פוקס: בנושא של המצגת של המנהלת למעשה מטעה את חברי הכנסת.
יוסי פוקס: אגב, בדיוק כפי שהיה לפני שנתיים, 30 יום לפני הגירוש היה פה דיון עם ראש הממשלה ומר יונתן בשיא, שיש פתרון לכל מתיישב והראו את זה במצגת.
יוסי פוקס: אז פחות או יותר זה אותה רמת דיוק בנתונים.
יוסי פוקס: אני אתן רק דוגמה אחת.
יוסי פוקס: נתון אחד היה פה בנושא הבתים, אלה שהיו בעלי בתים וותק, מה שנקרא לא בעלי עסקים וחקלאים.
יוסי פוקס: הנתון שהוצג פה דיבר על 99% החלטה סופית.
יוסי פוקס: תסתכלו 98%-99% קיבלו החלטה סופית.
יוסי פוקס: ובכן, זו הטעיה.
יוסי פוקס: יש 700 מתוך 1,667 משפחות שהלכו למסלול שומה פרטני.
יוסי פוקס: מסלול שומה פרטני זה בגלל שהבתים שלהם הושקעו, היו מושקעים ברמה כזאת ששווי הבתים עולה לאין ערוך על המינימום שנקבע בחוק.
יוסי פוקס: 20 מתוך ה-700
יוסי פוקס: קיבלו את תוספת הפיצוי מכוח השומה הפרטנית.
יוסי פוקס: כל היתר לא קיבלו.
יוסי פוקס: במלים אחרות, הם כוללים כמעט 700 משפחות ככאלה שקיבלו החלטה סופית, בעוד זה בכלל לא החלטה סופית ומגיע להם עוד מאות אלפי שקלים למשפחה, כי מדובר על משפחות על בתים של 200 ו-300 מטר וזה נתון שהוא פשוט הטעיה של חברי הכנסת.
יוסי פוקס: זו נקודה אחת שרציתי להתייחס אליה.
יוסי פוקס: אגב, רק בהערת אגב, המסלול הזה תקוע.
יוסי פוקס: בגלל שהיו פה הנחיות מאוחרות והשמאי הממשלתי אמר דבר אחד, שמאות, היה שינוי, הורידו להם וכולי, הסיפור ידוע.
יוסי פוקס: בפועל, אף אחד עוד לא קיבל פיצוי מכוח התוספת של השומה הפרטנית.
יוסי פוקס: הערה שנייה: דוגמה למה שאמר מר רענן דינור בנושא ההתיישבות הקבע ומדוע זה תקוע בכל מיני אתרים.
יוסי פוקס: הוא אמנם התייחס עשר שניות לכל אתר, אבל שמעתי במזרח לכיש צליל שזה בגלל שמחכים למתיישבים.
יוסי פוקס: ובכן, המתיישבים, בכל הנוגע למזרח לכיש, כבר מוכנים ויושבים בעין צורים רובם, אחרים במקומות אחרים ומבחינתם הדבר יכול היה כבר להתחיל להתקדם הרבה יותר.
יוסי פוקס: אלא מה?
יוסי פוקס: כל פעם יש תרגיל חדש והתרגיל הנוכחי – לאחר שהיתה התקדמות שבאה ואמרה שבאמת, למי שבא מבחוץ, לא זכאי לחבל במזרח לכיש, יקבל מגרש בגובה השמאות.
יוסי פוקס: עשה השמאי הממשלתי שמאות, הגיע ל-140 אלף שקלים.
יוסי פוקס: אגב, זה לא רחוק מהשמאות שלנו, שהיא 100 אלף שקלים.
יוסי פוקס: וקבעו שלא זכאים ישלמו שווי שווק, שזה הגיוני, אי אפשר לצפות מאנשים להיות חלוצים.
יוסי פוקס: אז פתאום שהלא זכאים יקבלו את זה ב-140 אלף שקלים, אבל הזכאים, הזכאים שגירשו אותם מהבית, בעצם ישלמו יותר.
יוסי פוקס: עכשיו, איך הם מנמקים את זה?
יוסי פוקס: הם אומרים 'חוק ההתנתקות נתן לכם 135 אלף שקלים, (לא קשור ללכיש) אז את ה-135 אני מאפשר לך לממש בחבל לכיש.
יוסי פוקס: אז עכשיו תיקח, תעשה חשבון, 225, תוריד את מה שחוק ההתנתקות נתן לך, תגיע ל-90 אלף שקלים.
יוסי פוקס: חוכם, אתה מקבל את זה פחות מהלא זכאי.
יוסי פוקס: הרי זה שקר.
יוסי פוקס: משום שמה שקיבל האדם מכוח חוק ההתנתקות שהכנסת חוקקה, זה שלו.
יוסי פוקס: ומה שעכשיו קובעים בחבל לכיש... צריך לתבוע, אפשר היום, אני אומר לך, והם יודעים את זה, אגב,ב משרד ראש הממשלה, הערה אחרונה שלי, אם מחר בבוקר הם מיישרים קו, זכאים-לא זכאים, ישלמו כולם 140 אלף שקלים, בגובה השמאות בלכיש, בלי קשר מה הבן אדם בא איתו, מחר בבוקר אפשר לחתום על הסכם.
יוסי פוקס: שלא יגידו שהכדור נמצא במגרש שלנו.
ירון סער: כמה נקודות מאוד קצרות.
ירון סער: אם שאלת קודם למעשה מה הבעיה המרכזית ששוכנת היום לפתחו של הפינוי, אז הבעיה היא בסכום.
ירון סער: הבעיה היא בחוק.
ירון סער: מנהלת הפינוי היום, סל"ע, אין שום טענה, היא עובדת ביעילות פי כמה מהמנהלת של סיני.
ירון סער: אני ליוויתי את הסיפור של סיני מהיום הראשון שלו.
ירון סער: אין מה להשוות.
ירון סער: אלא מה?
ירון סער: הבעיה היא רק בחוק.
ירון סער: כיום החוק סגור, לא מאפשר שום דבר, ולכן כל ההתעמלויות המשפטיות שעושים בתוך הוועדה המיוחדת, אין להם שום תועלת אמיתית.
ירון סער: המחווה שאתם עשיתם, עם השדולה, אין ספק שהיא הגישה הכי רחבה שניתן היה לחשוב עליה, אבל היא נתקלה בבעיה ולדעתי אתם פשוט נתקלתם באיזה שהיא פינה.
ירון סער: חתומים למעלה ממחצית מחברי הבית על הצעת תיקון שכל נקודה ונקודה מוסיפה, מצ'פרת את האנשים.
ירון סער: אין בכלל ויכוח.
ירון סער: אין ספק שהטכניקה הכי יעילה היתה לגהץ את זה בתוך חוק, ולא בתוך שום צבע אחר.
ירון סער: מה עשו?
ירון סער: מן "נתחכמה לו".
ירון סער: אני חייב רק להקדים מלה, פשוט כדי להבין מה קרה כאן.
ירון סער: כי הייתי מעורב גם בחוק הקודם וגם בחוק הזה.
ירון סער: החוק הזה, כלומר חוק יישום תוכנית ההתנתקות, היה בסופו שני סעיפים.
ירון סער: סעיף אחד הוא סעיף שידוע כסעיף גרמני.
ירון סער: שהוא בא ואומר שהחוק הזה ממצה את העילות מכל מין וסוג שהוא.
ירון סער: אין מלה או פסיק מעבר לחוק.
ירון סער: זה בעקבות תוכנית גרמנית לאחר מלחמת העולם השנייה.
ירון סער: מודל יפה, הוא נכון.
ירון סער: בצד המודל הזה, היה עוד מודל, שאמר אני, המחוקק, או כמו שנאמר קודם, אני הממשלה, מאפשרת לכל אחד מהמתיישבים, או מהמפונים העסקיים, להגיש תביעה לפי "הדין הכללי".
ירון סער: כאשר הגישו כל 11 הבג"צים, כאשר הדיונים אוחדו, בסופו של יום הבג"צ עשה צעד אחד בלבד.
ירון סער: מכל החוק הוא לא נגע בפסיק, למעט בסעיף הזה, ובפעולה שהיא באמת חריגה לבג"צ (כלומר להבדיל מדיבור על התערבות, התערבות בפועל) הוא מחק את הסעיף.
ירון סער: הוא הורה שהסעיף הזה הוא אפס מאופס, אי אפשר לשלול מהמפונים את הזכות לתבוע מה"דין הכללי".
ירון סער: באה המדינה וטענה בפני בית הדין הגבוה לצדק, זה קשקוש, אנחנו רק עשינו מחווה כלפי חוץ.
ירון סער: הדין הכללי, בית הדין הגבוה לצדק שיש דין כללי.
ירון סער: עכשיו אני חוזר לעניין שלנו.
ירון סער: מה בעניין שלנו?
ירון סער: בית הדין הגבוה לצדק, כאמור, ביטל על פי הוראות החוק את הדין הכללי.
ירון סער: כל המחוות---
זבולון אורלב: גם עליך חל הדין, מה אתה רוצה לומר?
זבולון אורלב: אתה יכול להתחיל בשורה האחרונה?
ירון סער: השורה התחתונה שאני מבקש מכם, כמי שיצר את כל המחוות, אל תיתנו לסרס את המחוות עם סעיף 1 והוא סעיף המחילה והוויתור.
ירון סער: כי כל אחד מהאנשים פה, על הפסיק הקטן ביותר, על הילד בן 3, הם ויתרו על כל זכות לפיצוי על פי הדין הכללי.
ירון סער: ועוד נקודה שהייתי כאן מבקש, בהקשר של אבי פרחן,
ירון סער: שהיתה איזה התנשאות לגבי אבי פרחן וקהילתו.
זבולון אורלב: התנשאות של מי?
ירון סער: המנהל הכללי של משרד ראש הממשלה.
ירון סער: עם כל הכבוד, זה לא ראש הממשלה וקהילתו וחבריו, ובאותה מידה במבשרת ציון, ובאותה מידה זה כאן.
ירון סער: אבי פרחן עם קהילתו רצה לעבור לאחד משני מקומות.
ירון סער: ביקשנו פרטים, לא קיבלנו פרטים והפרטים הם נורא פשוטים.
ירון סער: תביאו את החוזים שהתקשרתם עם כל אחד אחר.
ירון סער: שום דבר אחר לא.
ירון סער: לא יעלה על הדעת שהדברים האלה לא ייעשו בשקיפות.
ירון סער: אלה שלושת הדברים שאני מבקש.
ירון סער: ואם תוכלו לאלץ את הממשלה לסגת מהכפייה על הוויתור, תבורכו.
זבולון אורלב: אתה ענית לי על השאלה ששאלתי את אבי.
זבולון אורלב: כשאני שאלתי את אבי מה מעכב את היישוב שלו.
זבולון אורלב: אתה אומר, זאת הבעיה, שביקשתם---
אבי פרחן: מעכב את האישור – אנחנו רוצים להגיע לגבעת אולגה, מצאנו שטח של אדמות מדינה.
אבי פרחן: בשעתו היתה תמיכה של ראש הממשלה אריק שרון וכל המערכת וכמעט גמרנו 70%, 80% מהדרך, ואז צצה בעיה של שמאי אסיף קודם, ראש מינהל התכנון, שאמר 'זה מוגדר לתיירות ולא למגורים'.
אבי פרחן: אחר כך בא היועץ המשפטי של המנהלת ואמר 'זה לא מידתי'.
אבי פרחן: המידתיות הזאת.
אבי פרחן: הבית שלי, אף אחד לא שאל על המידתי, חלקכם הייתם אצלי בבית, איזה מידתיות מדברים פה?
אבי פרחן: אפשר לשכן אותנו בגבעת אולגה.
אבי פרחן: אם רוצים, אם יש רצון לממשלה.
זבולון אורלב: כאן זה תקוע?
אבי פרחן: כן, מידתיות ושמאי אסיף.
אבי פרחן: זהו.
אבי פרחן: אבל אני רוצה להגיד לך, כל זה טיעונים.
אבי פרחן: שמאי אסיף, זה תירוץ.
אבי פרחן: הבעיה שהם לא רוצים כאילו גבעת אולגה.
אבי פרחן: הבית שלי באלי סיני, אתה יודע מה?
אבי פרחן: אני מוכן היום, צבא ההגנה לישראל נמצא שם, אז קראת לו לעצור את הטעות, ולא עצרת את הטעות, אני הופעתי בוועדה הזאת ואמרתי לך, 'אני רוצה להישאר שם, גם בשליטה פלשתינית'.
אבי פרחן: היום צבא ההגנה לישראל נמצא שם, אני רוצה לחזור הביתה.
זבולון אורלב: חברים, יש עוד חמישה חברים שביקשו, אברהם בר אילן, אנשים מאנשי אזור ארז, יוסי דיין וחי וייס וכהן אלי וגלילי ברוך ועופר גזית, שני שגית ירון.
זבולון אורלב: אני לצערי, ארשום את זה כבר לפעם הבאה.
זבולון אורלב: אנחנו כאן צריכים לעצור.
עמירה דותן: אני רק רוצה פה לומר שנושא רווחה שהוא אחד הנושאים שרצינו לדון בהם, לא ניתן לדון בו, משום שנציג משרד הרווחה היה בתחילת הדיון והלך.
זבולון אורלב: למרות שהוא שאל אותי, וביקשתי ממנו לא לעזוב.
עמירה דותן: והדיון לא התמצה בנושא הזה בכלל.
זבולון אורלב: אני אתן לחברת הכנסת עמירה דותן לסכם את הישיבה.
זבולון אורלב: מבחינתי, יש ארבעה דברים שאני חושב שהם מערכתיים, שעלו כאן.
זבולון אורלב: אחד, זה שאנחנו רושמים לפנינו את הודעת מבקר המדינה שמשרד מבקר המדינה יתחיל בהקדם במעקב באמצעות דוחות מעקב, לגבי נושא ההתייחסות למתיישבים, מפוני גוש קטיף, זאת בהמשך לשבעת הדוחות בנושא המתיישבים שהוצאו עד כה, על ידי משרד מבקר המדינה.
זבולון אורלב: הדבר השני הוא, אני חושב שההצעה של חבר הכנסת אורי אריאל, שתיבחן השיטה לפיה הממשלה עובדת היא צריכה להיות גם כן המלצה והחלטה של הוועדה, שהרי הכשלים והמחדלים והבעיות שנחשפו הם גם מעידים שמשהו בשיטה טעון בדיקה רצינית מאוד.
זבולון אורלב: הדבר השלישי שעבר כחוט השני, זה הצורך בשינוי החקיקה.
זבולון אורלב: יכול להיות שזה צריך לעלות למקום הראשון.
זבולון אורלב: אני אומר כרגע לפי הזיכרון.
זבולון אורלב: כלומר, אנחנו, כחברי ועדה, איננו רואים עוד אפשרות של התפתלויות וטלאים ומציאת כל מיני פתרונות יצירתיים כאלה ואחרים, כל מיני פיגומים, אלא ללכת בדרך המלך, להסכים להגיע להבנה בין הממשלה לבינינו, באשר לסדרה של תיקוני חקיקה שדרושים לעשות.
זבולון אורלב: הדבר הרביעי והאחרון, המערכתי, שעלה כאן, זה שההיערכות, בשונה מהתוכנית המקורית, של הממשלה, שדיברה על כך שפתרונות הקבע יהיו תוך שנתיים, עולה מהדיון הזה שפתרונות הקבע, זה סדר גודל של חמש שנים.
זבולון אורלב: ולכן הדרישה שלנו והתביעה שלנו, מן הממשלה, להיערך במקומות הזמניים, לצורך היערכות של חמש שנים, על כל המשתמע מכך.
עמירה דותן: ותודה רבה לך גם על הישיבה הארוכה וגם על תשומת הלב.
עמירה דותן: אני רוצה להודות לגב' חנה פרידין באופן חד משמעי.
עמירה דותן: גם הובנתי קודם שחנה התנגדה לישיבה, אז זה היתה מן בדיחה פרטית.
עמירה דותן: היא לא התנגדה לישיבה, היא והצוות שלה, שזה ריקי וחנה, בהחלט בגללן ובזכותן אנחנו יושבים פה.
עמירה דותן: ושוב תודה רבה.
עמירה דותן: תודה גם לעוזרים הפרלמנטריים, גם של חבר הכנסת זבולון אורלב, גם שלי, גם של כל חברי הכנסת האחרים, שביום יום בקשר איתכם ואני חושבת שהפכנו להיות למשפחה.
עמירה דותן: אני רוצה לומר באמת יישר כוח לגב' צביה שמעון ולצוות שלה.
עמירה דותן: אני חושבת שמה שנאמר פה ונאמר פה על ידי המתיישבים, כמו על ידי אנשים אחרים, יישר כוח.
עמירה דותן: אתם חושבים שהעבודה נעשית בצורה נפלאה, גם בלוח הזמנים, גם בתשומת הלב, גם באכפתיות.
עמירה דותן: והפגישה הזאת, כפי שאמרתי לרענן דינור, וחבל מאוד שהוא יצא לפני הזמן, נעשתה כדי לשנות מדיניות, או מה שחבר הכנסת אורי אריאל קורא 'נהלים', ולא חס וחלילה לומר משהו על עבודתכם, שהיא באמת מאוד מוערכת ומאוד מאוד טובה.
עמירה דותן: ותודה רבה על כל מה שעשיתם.
עמירה דותן: וכמובן ההבנות שנמצאו, וה-24 היישובים.
עמירה דותן: זה לא קורה מהרגע להרגע, זה קורה מעבודה קשה מאוד, סיזיפית מאוד שלכם, מול המתיישבים.
עמירה דותן: אנחנו יודעים את זה ואנחנו מורידים את הכובע.
עמירה דותן: אם אנחנו קוראים לממשלה, זה בשביל הדברים מעבר למה שאמרת, חבר הכנסת אורלב.
עמירה דותן: אני מבקשת להרחיב.
עמירה דותן: נושא החקלאות ונושא העסקים לא באו לידי פתרון.
עמירה דותן: מהבחינה הזאת אני חושבת שאנחנו צריכים לקרוא לממשלה לחזור לסיכום ראש הממשלה, באותו דיון שישבנו ואמר ראש הממשלה שבנושא העסקים ובנושא החקלאות, ימונה אדם מקצועי שבעצם על פיו, או על פיה, יקום דבר.
עמירה דותן: ומהבחינה הזאת הם יהיו נייטרליים, יתנו את חוות דעתם ועל פיה נלך.
עמירה דותן: אני חושבת שאנחנו צריכים, כוועדה, אפילו לא כוועדת משנה, לחזור חזרה לראש הממשלה ולומר לו לעשות את הדברים האלה.
עמירה דותן: אנחנו נעשה דיון מיוחד ל-24 נקודות הקבע, כפי שאמרנו בתחילת הישיבה הזאת, כאשר יבואו גם הפרויקטורים של המקומות, גם המועצות המקומיות, הערים, כדי שנקבל את תמונת המצב המקומית העדכנית, כולל לוח זמנים.
זבולון אורלב: נחלק את המוזמנים, כל אחד חצי שעה.
עמירה דותן: אני רוצה שוב לחזק ולומר תודה למשרד החינוך, למשרד החקלאות, למר יעקב זיגדון בתור נציג משרד התעסוקה ומשרד התעשייה, המסחר שעוסק בנושא הזה, ודווקא ממך, מר זיגדון, בגלל שאני רואה כמו שאמרת, אפשר לבחון את מה שאמרת, לאורך הזמנים, מעבר לנקודה של הייחוד של הכניסה או ההעדפה המתקנת במשרדי ממשלה, אם תוכל לתת לנו עוד הארות ועוד רעיונות איך אנחנו יכולים לשפר את נושא התעסוקה, כפי ששמענו כאן, לא להריץ את האנשים או לא רק להסתכל על הזמן שנמצאים בקורסים, אני מאוד מאוד אודה לך, כדי שנוכל לקדם את זה.
עמירה דותן: אני חושבת שעד כאן הדברים שאני רשמתי לעצמי.
עמירה דותן: שוב תודה רבה למרכז המידע של הכנסת, לכל אחד מכם, שנתתם לנו הארה מצוינת כתשתית לדיון הזה.
עמירה דותן: והדיון הבא יהיה, עדיין, אני מקווה, בכנס הזה.
זבולון אורלב: וגם נוסיף עוד תודה לראשי השדולה, חבר הכנסת אורי אריאל וחבר הכנסת זאב אלקין.
עמירה דותן: זה ברור.
עמירה דותן: אנחנו כולנו בתוך הסירה.
עמירה דותן: וכמובן למתיישבים.
עמירה דותן: ולא שכחנו, נושא הרווחה יבוא לדיון, וגם הערה לאותו אחד שלא נשאר עד הסוף.
זבולון אורלב: צהריים טובים, אני מתכבד לפתוח את הישיבה של ועדת ביקורת המדינה.
זבולון אורלב: על סדר יומנו היום שני נושאים.
זבולון אורלב: הנושא האחד זה בקשה לחוות דעת מבקר המדינה על מצב שירותי הקבורה בגוש דן, זאת בעצם ישיבת מעקב, קיימנו ישיבה ראשונה נדמה לי לפני שלושה חודשים ואני משתדל לעמוד בהתחייבותי לעקוב אחרי הדברים.
זבולון אורלב: הנושא השני הוקדש גם לסוגיית בית עלמין אבל בית העלמין בהר הזיתים, שגם פה הוועדה קיימה ישיבה, קיימה סיור, וגם כאן אנחנו עוסקים בישיבת מעקב.
זבולון אורלב: בישיבה הקודמת בנושא שירותי הקבורה בגוש דן התברר מצב מאוד מאוד מדאיג שהמציאות היא ששטח הקבורה בבית עלמין ירקון הולך ונגמר, ולמעשה לפי מידע שנמסר אז על ידי חברת קדישא שבתוך ארבעה חמישה חודשים אין יותר מקום קבורה, מהם כבר עברו שלושה חודשים.
זבולון אורלב: ביקשנו ודרשנו אז מהממשלה להפעיל את ועדת השרים לעניין הקבורה כדי שתתקבלנה כל ההחלטות הראויות ושיינקטו כל האמצעים, כשהאמצעים העיקריים כמובן הייתה בעייה של תקציב שהיה צריך להסדיר ולאפשר לחברה קדישא בתל אביב להתחיל ולבנות מבנים כדי לקבור קבורה רוויה.
זבולון אורלב: הסברנו אז שיש שני מונחים, קבורת שדה, שהיא הקבורה הרגילה שבה כל אדם נקבר בקבר משלו, לבין קבורה רוויה שבה בונים בית משותף, או קוברים בקומות בשיטה שההלכה מאפשרת.
זבולון אורלב: אלא שלצורך קבורה רווייה דרושה השקעה גדולה מאוד ואם המדינה לא תסייע במימון חברה קדישא לבדה לא יכולה להרים את המשימה הזאת.
זבולון אורלב: אז אנחנו נבקש לקבל דיווח, בראש ובראשונה אני מציע מחברה קדישא מה קרה מאז הישיבה האחרונה.
זבולון אורלב: לאחר מכן נבקש מהרשות לשירותי הדת במשרד ראש הממשלה, שהמנכ"ל שלה נמצא כאן, מר מאיר שפיגלר, להגיב ולאחר מכן אם מר עוזי ברלינסקי ירצה רשות דיבור תמיד הוא מקבל אצלנו בכבוד רב.
אברהם מנלה: ברשות היושב ראש, קודם כל אני מודה בשם חברה קדישא תל אביב ובשם חברות קדישא אחרות ובכלל בשם הנפטרים שלא יכולים להופיע כאן על כך שהוועדה באמת נכנסה לנושא הזה ברצינות, ואני חושב שבסך הכל מאז שהוועדה נכנסה אז חלה תזוזה.
אברהם מנלה: הבעייה עדיין לא נפתרה לפי הסקירה שעוד רגע אני אתן, אבל בסך הכל מרגישים תזוזה, ואני חושב שהביקורת הזאת חשובה והיא עושה את שלה.
אברהם מנלה: לגופו של עניין המצב היום הוא כזה, בשעתו אנחנו התרענו שעוד ארבעה, ארבעה וחצי חודשים לא יהיו מקומות קבורה לתושבי גוש דן, זאת כאשר היתה לנו את החלקה האחרונה בבית העלמין ירקון שמיועדת לקבורת שדה, ואנחנו ניצלנו אותה, אני רוצה לדווח כאן לוועדה שאנחנו מתוך אחריות, ומתוך זה שלא רצינו להגיע למצב שהקברים ייגמרו מהר פיתחנו שיטה חדשה שהיא מוסיפה צפיפות למספר הקברים בלמעלה משלושים אחוז, דבר שעולה לנו הרבה מאוד כסף, מה שנקרא אנחנו קוראים לזה שיטת הדס.
אברהם מנלה: ואנחנו עשינו את זה, למרות העלויות הכבדות, בשביל לדחות בכמה חודשים ולא לבזבז קרקעות מה שנקרא, אנחנו מאוד רגישים לנושא הזה של בזבוז קרקעות ועושים הכל על מנת שלא להגיע לבזבוז קרקעות.
אברהם מנלה: יושב כאן הממונה על הקבורה בביטוח לאומי שמעון אבון שהוא מכיר את זה ועזר לנו להגיע לפתרון הזה.
אברהם מנלה: יושב כאן מר מאיר שפיגלר שהיה שותף לפתרון הזה, ואני חושב שזה דחה קצת את הקץ.
אברהם מנלה: כרגע אנחנו מתוך רצון טוב של חברה קדישא פתח תקווה הגענו אתם להסכמה שהם נותנים לנו להשתמש כרגע בשמונה דונם שבשעתו ועדת שרים לענייני קבורה החליטו שהם יחזיקו אותם, ואנחנו מתחילים לפתח את החלקה הזאת, מה שייתן לנו אוויר לעוד כמה חודשים, אני לא יודע להגיד כרגע כמה בדיוק כי זה תלוי בתכנון.
זבולון אורלב: כמה קברים יש בשיטת הדס בדונם היום?
זבולון אורלב: בשיטת קבורת שדה נדמה לי כמאתיים חמישים?
אברהם מנלה: נכון, ושם אנחנו מגיעים לשלוש מאות שלושים, משהו כזה.
אברהם מנלה: זה לא מי יודע מה.
אברהם מנלה: אנחנו צריכים, חברה קדישא תל אביב מטפלת היום בכשמונת אלפים נפטרים בערך בשנה, מתוכם כששת אלפים בבית עלמין ירקון.
אברהם מנלה: זאת אומרת שהמצב הוא לא מזהיר בלשון עדינה.
זבולון אורלב: שמונה דונם זה לא הרבה.
אברהם מנלה: מעט מאוד, וזה באמת עניין של רצון טוב של פתח תקווה שאני לא בטוח שהרצון הזה יהיה כל יום, כי הם גם צריכים פתרון.
אברהם מנלה: זה לא פתרון, זה ממש כמו כוסות רוח למת.
אברהם מנלה: ופה זה לא תרתי משמע.
אברהם מנלה: עכשיו כמו שאמר היושב ראש עניין של בניית בניינים הוא לוקח הרבה זמן.
אברהם מנלה: מדובר בבנייה מאוד מאסיבית, מאוד מבוססת, עם הרבה בטון, עם הרבה פלדה.
אברהם מנלה: לא פשוט לבנות את הבניינים האלו, גם כשיהיה המימון אנחנו מעריכים שפחות מעשרים וארבעה חודשים לא יעמוד הקבר הראשון בבניינים האלו.
אברהם מנלה: וזה ידוע לכל נציגי הגורמים שיושבים כאן.
אברהם מנלה: הרשות הארצית לשרותי דת, וגם מאיר שפיגלר שיושב כאן וגם עוזר השר ניסים אוחיון היו שותפים אתנו בוועדה שבחנה את הנושא של הקבורה הרוויה והפתרונות השונים, אנחנו פרסמנו תחרות אדריכלים שפורסמה בכל השפות, גם בעברית וגם בשפות אחרות, על מנת להביא כמה שיותר אדריכלים שיתנו לנו הצעות לפשט את הקבורה הרוויה.
אברהם מנלה: קיבלנו הצעות, אחרי כל ההצעות שקיבלנו העלות היא גבוהה מאוד, אין מה לעשות, היות וזה מורכב מבטון ואדמה ופלדה אז יש לזה נתון ויש מחיר ולא נצליח להוזיל את זה בצורה משמעותית, וכל מי שיודע מכיר את זה.
אברהם מנלה: התכנסה ועדת שרים לענייני קבורה, ועדת שרים לענייני קבורה קיבלה מספר החלטות על מנת לקדם את הקבורה הרוויה.
אברהם מנלה: החלטה אחת לתמוך באלף שקל לכל יחידת קבר בקבורה רוויה תוספת.
אברהם מנלה: החלטה שנייה להעלות את התעריפים, והחלטה שלישית, שהיא בעצם לא החלטה בוועדה אלא היה אמור להיות מכתב התחייבות של האוצר לכיסוי הגרעונות אם יהיו, כי אנחנו טוענים שעדיין יהיו גרעונות אחרי כל הסיפור הזה.
אברהם מנלה: כרגע הנושא היה אמור להיות מאושר בוועדת הפנים של הכנסת מבחינת התעריפים, הנושא עדיין לא עלה משום שהמכתב של ראש הממשלה שמבקש לדון בזה הגיע לא חתום, ולכן יושב ראש הוועדה ביקש לקבל מכתב נוסף, אני מבין שהוא קיבל אותו היום, ואחרי שוועדת הפנים של הכנסת תדון בזה אז אני מקווה שבאמת יהיו מאושרים, אם נקבל את המכתב התחייבות מהאוצר, כמו שהובטח לנו בשעתו שנקבל התחייבות, והיה ויהיו גרעונות הם יכוסו על ידי המדינה, יש הצעת החלטה לוועדת שרים שזה היה בתוך טיוטת ההחלטה, אחר כך שינו את זה והוציאו את זה מטיוטת ההחלטה אבל הבטיחו לנו שנקבל מכתב התחייבות, אנחנו נהיה החלוצים בעזרת השם בתחום הזה ואנחנו מתכוונים לבנות קבורה רוויה, ובתור החברה הגדולה ביותר אני מאמין שזה יתרום לפתרון בכל הארץ.
זבולון אורלב: אם הבנתי נכון, אתה אומר שצריכים להתבצע שני מהלכים, ואם הם מתבצעים אתם יכולים לגשת לטיפול בסוגיית הקבורה הרוויה.
זבולון אורלב: אחד זה החלטת ועדת הפנים של הכנסת באשר לתעריפים, שתיים התחייבות של משרד האוצר באשר שאם יהיו גרעונות הם יכוסו על ידי המדינה.