GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דינה סמט: אם אדם טוען שהוא לא קיבל תשובה, לפעמים זה הרבה מאוד זמן ועצם הפנייה שלנו גרמה לכך שהוא קיבל תשובה, הרבה פעמים אמרנו שזה בא על הסדרו וריכזנו על הנושאים בהם הערנו למשרד הפנים לגבי הליקוי.
דינה סמט: זה נושא שמאוד מציק ומאוד בולט במשרד הפנים.
דינה סמט: אם יורשה, נרחיב גם על הנושא של מתן מענה לנציבות שזה כבר נושא ותיק בוועדה לביקורת המדינה.
דינה סמט: למשרד הפנים לוקח הרבה מאוד זמן לענות לנו ואנחנו מתקשים מאוד בבירור.
דינה סמט: בגלל אי מתן המענה שלמשרד הפנים, הרבה פעמים הבירור לוקח הרבה זמן.
זבולון אורלב: מה החוק אומר על זה?
הלל שמגר: החוק מחייב כל גוף נלון, כל אדם וכל גוף אליו פונה נציב הציבור להשיב לו על דרישתו בתוך המועד שקבע.
הלל שמגר: סעיף 41(ד) לחוק מבקר המדינה.
הלל שמגר: "לצורך הבירור רשאי נציב תלונות הציבור לדרוש מכל אדם שיקבע ובאופן שיקבע כל ידיעה או מסמך העשויים לדעת נציב תלונות הציבור לעזור בבירור התלונה, ושמנדרש למסור מסמך כאמור, יהיה חייב למלא אחר הדרישה".
הלל שמגר: יש מקרים בהם אנחנו קובעים, במיוחד לאחר תזכורת ראשונה.
זבולון אורלב: מה לגבי סוגיית הנשק?
דינה סמט: בשנת 2006 היו 14 תלונות שהתקבלו בנושא של נשק.
דינה סמט: בנושא הזה דווקא היה שיפור השנה לעומת שנים קודמות.
דינה סמט: מונה מישהו שתפקידו לטפל בתלונות הציבור, אדם שנקרא משה עיניים, ומהבחינה הזאת היה שיפור רב גם מבחינת המענה, גם מבחינת התשובות שקיבלנו וכנראה גם משהו השתנה בטיפול.
זבולון אורלב: בדרך כלל מה דרישת הזמן שלכם למתן תשובות מהמשרד?
דינה סמט: זה תלוי.
דינה סמט: אם זה משהו שקשור במענה, אנחנו נותנים שבועיים.
דינה סמט: לא קרה שקיבלנו פחות מחודש וחצי ותמיד קיבלנו אחרי תזכורת שנייה.
דינה סמט: הרבה פעמים התשובה היא שלא קיבלו את המכתב והצבענו על ליקוי שצריך להיות רישום, כלומר, לא יתכן שלא קיבלו כי יש סימן פקס, אם המכתב נשלח בפקס, ואז אנחנו אומרים שיראו את המכתב שאנחנו שולחים וגם כאן זה לוקח זמן רב.
דינה סמט: זה לאנשים ו לא אלינו.
זבולון אורלב: אדוני המנכ"ל, קיבלתי כאן פתק לגבי עובדים זרים שלצורך הדיון בהם נמצאים כאן שני עובדים.
דינה סמט: השאלה למה אנחנו קוראים עובדים זרים.
דינה סמט: אנחנו בדרך כלל מקבלים תלונות לא של העובדים הזרים.
זבולון אורלב: לא של העובדים הזרים אלא בסוגיית העובדים הזרים.
דינה סמט: מדובר ב-10 תלונות ואני יודעת שברובן, כמעט 90 אחוזים, לא היו מוצדקות, אבל השאלה למה אנחנו קוראים עובדים זרים.
דינה סמט: אנשים שפנו אלינו שהתלוננו על כך שלא מגרשים את העובד הזר שעבד אצלם וכתוצאה מכך הם לא יכולים לקחת עובד זר מחוץ לארץ אלא רק מהארץ.
דינה סמט: אלה לא תלונות של עובדים זרים מבחינת הטיפול בהם.
זבולון אורלב: יש מישהו שממונה ביחידה של העובדים הזרים על פניות הציבור?
שלום בן-משה: אני ראש יחידת הסמך לעובדים זרים.
שלום בן-משה: אני שמח על המספר הזעום של התלונות.
שלום בן-משה: הקו המאפיין של התלונות, בדרך כלל זאת לא תלונה לשם שמים, אלא מכיוון שיש עניין להרחיק את העובד הזר כי עם הרחקתו מביאים עובד זר חדש ומרוויחים עליו הרב ה כסף.
שלום בן-משה: זאת אומרת, לא תמיד הרחקת העובד הזר נעשית בגלל שהוא לא מתאים.
זבולון אורלב: בדרך כלל זאת התלונה של המשטרה שאומרת שהואיל ולא גירשו את העובד הזר, האב או הסב לא יכול לקבל עובד זר חדש.
שלום בן-משה: משרד הפנים לא מונחה להרחיק את העובד הזה אלא מנסה לתת לו הזדמנות לעבוד במקום אחר.
שלום בן-משה: אם מרחיקים אותו כבלתי מתאים, אחרי שהוא שילם 7,000 דולר בכסף שחור ולא תינתן לו ההזדמנות, הוא בבעיה גדולה מאוד.
שלום בן-משה: לכן משרד הפנים מתעקש למצוא לו מקום אחר לעבודה.
שלום בן-משה: לא תמיד המשפחה שמרחיקה את העובד הזר, בהכרח הוא לא מתאים לה.
שלום בן-משה: זאת אומרת, צריך להתייחס לזה במכלול של העניין.
זבולון אורלב: יש לכם הערות לגבי הטיפול שלהם?
דינה סמט: מה שנאמר, זה נכון וגם אנחנו נתקלנו בזה.
דינה סמט: הרבה פעמים זה מישהו שהביא עובדת זרה והתחתן אתה, לאחר מכן הוא התגרש ועכשיו הוא רוצה שיגרשו אותה.
זבולון אורלב: יש לכם הערות לגבי נושא הטיפול בעובדים הזרים?
דינה סמט: היו כמה טענות למשטרת ההגירה, אבל זה לא המקום.
זבולון אורלב: נציגי משרד התעשייה לצורך העובדים הזרים – משוחררים.
רם בלניקוב: אני רוצה לתת לכם מספר נתונים לגבי משרד הפנים כנותן שירות.
רם בלניקוב: משרד הפנים הוא נותן השירות הגדול במדינה, כי לא רק שכל האזרחים הם לקוחות שלו אלא גם כל המבקרים בארץ, בהם תיירים, בין אם הם באים לעבוד ובין אם הם מסתננים.
רם בלניקוב: כולם למעשה לקוחות של משרד הפנים.
רם בלניקוב: ככאלה, במשרד הפנים, על פי אומדן שערכו אצלנו, יש כמיליון ו-700 אלף אינטראקציות בשנה עם הלקוחות וזה במינהל האוכלוסין, ועוד כ-100 אלף אינטראקציות עם הלקוחות בלשכות התכנון שזה במינהל התכנון, ועוד אינטראקציות - שיחסית למספרים האלה הן נמוכות – ביחידות אחרות.
רם בלניקוב: ביחד למספר האינטראקציה – וכשאני אומר אינטראקציה הכוונה למתן שירות – מספר התלונות הוא זעום בכל קנה מידה כי אי אפשר לתת שירות באופן מושלם.
רם בלניקוב: אתה נותן הנחיות לאנשים, אבל באופן טבעי אנשים לא יכולים לקיים אותן במאה אחוזים.
זבולון אורלב: אני מנסה לערער על הקביעה שלך.
זבולון אורלב: קח את משרד החינוך שכמעט כל אזרח במדינת ישראל קשור בו בגלל ילדיו, קח את משרד האוצר שכמעט כל אזרח קשור או ברשות המסים.
רם בלניקוב: אתה לא באמת רוצה להשוות את השירות שנותן משרד החינוך לשירות שנותן משרד הפנים.
רם בלניקוב: משרד החינוך כמשרד החינוך לא נותן שירות, בתי הספר הם לא משרד החינוך ואתה לא אוסף תלונות על בתי הספר.
רם בלניקוב: אזרחי המדינה באים להוציא תעודת זהות, דרכון, לחדש את הדרכון, תעודת פטירה, תעודת לידה וכולי.
זבולון אורלב: אני חשבתי שהחינוך היסודי וחטיבות הביניים הם של המדינה.
רם בלניקוב: לעירייה אין?
זבולון אורלב: העיריות בסוגיות האלה אחראיות אולי על המבנה.
זבולון אורלב: אבל מערכת החינוך הממלכתי הוא של המדינה.
זבולון אורלב: משרד הבריאות גם הוא במגע ישיר עם האוכלוסייה.
רם בלניקוב: אם תאסוף את כל התלונות שקבלים בתי החולים, יש לי הרגשה שתקבל מספר משמעותית יותר גדול.
זבולון אורלב: הם אוספים.
רם בלניקוב: אם כן, זה מספר האינטראקציות של המשרד.
רם בלניקוב: אם תאמר לי שכל בוקר שתלמיד הולך לבית הספר זאת האינטראקציה שלו עם המשרד, אני אשמוט את טענתי, אבל אני לא חושב שזו הכוונה.
רם בלניקוב: כל אדם שבא ללשכת האוכלוסין לקבל תעודת זהות, מקבל שירות.
רם בלניקוב: יש אקט והוא שונה לגמרי מאשר אתה ואני שולחים את הילדים, את הנכדים או את האחים לבית הספר מבחינת רמת השירות כמו שיש הבדל בין מתן שירות כזה לבין מתן שירות בחברה עסקית ויש חברות עסקיות שנותנות הרבה פחות אינטראקציות ויש להן הרבה יותר תלונות.
רם בלניקוב: זה צריך להיות ברור.
רם בלניקוב: למרות זאת החכמה היא כאשר מגיעות תלונות לוודא שהתלונות מטופלות באופן ראוי ותכף אני אסקור בפניכם איזה דברים אנחנו עושים על מנת לשפר את הדברים במשרד הפנים.
רם בלניקוב: יש לי איזושהי השגה שאני חייב לומר אותה על דרך ההצגה.
רם בלניקוב: כתוב כאן: נושא התלונות העיקריים לשנת 2006 – ענייני מינהל אוכלוסין, טיפולן של הוועדות המחוזיות ובין היתר טענות על פגיעה של עובדי משרד.
רם בלניקוב: אני מצפה שכאשר יש 405 תלונות ומתוכן שתי תלונות הן תלונות של עובדים, לא יכתבו שזה אחד מהנושאים העיקריים כי לא ראוי שזה ייכתב שמדובר בתלונה עיקרית, מה עוד ששתי התלונות האלה כנראה לא מוצדקות.
רם בלניקוב: מי שקורא את זה חושב שהעובדים שלו מקופחים כי זאת תלונה עיקרית, אחד מהנושאים העיקריים של התלונות.
רם בלניקוב: לכן ביקשתי את הטבלה הזאת.
רם בלניקוב: כפי שאתה רואה מדובר בתלונה אחת של עובד ציבור שלדעתו חשף מעשה שחיתות, והשני הוא מישהו שסירבו להאריך לו את החוזה ולא נראה לו שלא האריכו לו את החוזה.
רם בלניקוב: גם ועדת הבחירות המרכזית קיבלה 7 תלונות והוועדות המחוזיות קיבלו 22 תלונות.
רם בלניקוב: אכן מרבית התלונות הן במינהל האוכלוסין.
רם בלניקוב: אנחנו מקיימים כרגע עבודת מטה על מנת לשנות את מתכונת הטיפול בתלונות הציבור מכיוון שאין יחידה מרכזית שעוסקת בזה.
רם בלניקוב: זה מה שגיליתי כאשר הגעתי למשרד.
רם בלניקוב: חלק עשתה המבקרת, אבל אין לה כוח אדם מספק לעניין הזה, חלק נעשה במינהל השלטון המקומי שמטפל בתלונות אבל לאו דווקא של השלטון המקומי, חלק נעשה באופן חצי אימפרוביזורי למינהל אוכלוסין, ולכן אנחנו מבצעים כרגע עבודת מטה על מנת להקים יחידה לפניות ציבור תחת אגף הדוברות במשרד.
רם בלניקוב: היחידה לא תהיה חלק מהדוברות אלא מחלקה שמטפלת בפניות ציבור על מנת לוודא שברגע שהיא תוקם, לא יהיה מצב של תלונה לא מטופלת.
רם בלניקוב: צריך לתאם את זה גם פנימה בתוך המשרד, לתאם את זה עם כל הגורמים המקצים משאבים, בין אם זה כוח אדם ובין אם אלה אמצעים אחרים, ושם נדאג לזה שתהיה מערכת ממוחשבת שכל תלונה מקבלת תשובה, גם אם התשובות לא כל כך מוצאות חן בעיני המתלונן.
רם בלניקוב: למרות זאת אני רוצה שתדע מה עשינו בשנה האחרונה.
זבולון אורלב: בתקן של משרד ממשלתי אין חובה למנות מישהו שהוא ממונה על תלונות הציבור?
רם בלניקוב: אין חובה.
הלל שמגר: לא ידוע לנו על חובה כזאת למרות שברוב המשרדים יש נושא משרה שאחראי על ריכוז התלונות.
רם בלניקוב: סמנכ"ל?
הלל שמגר: לא.
הלל שמגר: אני אומר נושא משרה כדי לא לומר פקיד.
הלל שמגר: זה מאוד מסייע לנו כדי להחיש את הבדיקה לפחות מבחינת איסוף.
זבולון אורלב: הכיוון אותו אתה אומר הוא מאוד נכון.
זבולון אורלב: אני מופתע מזה שאתה הופתעת להיוודע שמשרד כל כך גדול כאשר שיעור האינטראקציה מול האזרחים הוא ודאי מהגבוהים ביותר ואין כתובת מטה מסודרת בעניין הזה.
זבולון אורלב: רשמתי לעצמי לברר את הדבר הזה עם נציבות שירות המדינה כי אולי כדאי להסדיר את הנושא הזה שבכל משרד ממשלתי תהיה חובה למנות אדם שהוא אחראי לכך.
חנה פריידין: היו כמה הצעות חוק בעניין שנפלו.
זבולון אורלב: אני חושב שזה קשור יותר לתקשי"ר, למבנה של משרד ממשלתי.
דינה סמט: לאו דווקא הממונה על תלונות הציבור צריך להיות אחראי אבל צריך להיות איש שאפשר יהיה לפנות אליו.
דינה סמט: כאשר אנחנו מחליטים לפעמים לפנות אל מנהלי הלשכות כאשר התלונות הן ספציפיות על הלשכה, לא תמיד טוב לנו להיעזר בגוף שהוא יקבל את התשובות אלא אנחנו צריכים תשובות ישירות אבל כאשר אנחנו לא מקבלים תשובה, אנחנו צריכים שיהיה מישהו שנוכל לפנות אליו.
רם בלניקוב: זה לא עובד כך.
זבולון אורלב: אני תומך במנכ"ל, גם בגלל שהייתי בעבר מנכ"ל של שני משרדי ממשלה.
זבולון אורלב: אני חושב שזאת טעות שאתם פונים במישרין ליחידה כי ליחידה יש את העיסוקים והבעיות שלה.
דינה סמט: זה כאשר לא מקבלים תשובה מהמטה.
הלל שמגר: אתה פונה בדרך כלל לגוף שעליו התלונה.
רם בלניקוב: מי החליט שהגוף הוא מינהל האוכלוסין?
דינה סמט: פונים למינהל אוכלוסין ומקבלים תשובה אחרי חמישה חודשים.
הלל שמגר: אם יש תלונה על התנהגות לא נאותה.
רם בלניקוב: כשאתה רוצה, אתה פונה אל מנהל הלשכה.
רם בלניקוב: אם הוא לא נתן לך תשובה, אתה הולך למינהל אוכלוסין שאלה המנהלים שלו?
דינה סמט: אני נפגשתי בזמנו עם יוסי קציר וניסיתי שבמטה יהיה לנו גוף אליו לפנות, שהוא יהיה ממונה על פניות הציבור כמו שמציע המנכ"ל, אבל לא הצלחתי.
זבולון אורלב: את לא מנהלת את משרד הפנים.
זבולון אורלב: האחראי בפני הכנסת על כל מה שקורה במשרד הפנים זה שר הפנים.
זבולון אורלב: שר הפנים ממנה מנכ"ל שזוכה לאישור הממשלה, כך שלא השר ממנה אותו אלא הממשלה ממנה אותו, ולכן הם הכתובת לא רק שלנו אלא גם שלכם.
זבולון אורלב: צריך לפנות לשר הפנים ולומר לו שאתם רוצים להבין איך הם מטפלים בפניות הציבור וכי את רוצה שכל פנייה שלך בענייני משרד הפנים תזכה לעמוד בקריטריונים שקבע החוק.
זבולון אורלב: אתם לא יכולים להחליט – לפי השקפתי – שאתם פועלים מול היחידה הזאת או האחרת.
זבולון אורלב: המנכ"ל אומר לכם שלא תפנו לא לראובן ולא לשמעון כי יש לו אדם אחראי שהוא ממונה, הוא אומר לכם שהוא נושא באחריות והוא אומר לכם לפנות לאדם המסוים הזה מאחר שזה הסדר שהוא קבע במשרד.
הלל שמגר: מבחינת דרכי הבירור הקבועות בחוק: "נציב תלונות הציבור יביא את התלונה לידיעת מי שהתלונה עליו ואם היה עובד בגוף מבוקר, גם לידיעת הממונה עליו".
הלל שמגר: הרעיון הוא שאת הבירור אנחנו נערוך ולא שקבלן משנה יערוך אותו עבורנו.
הלל שמגר: יש מקרים שזה נכון אבל יש מקרים בהם אין מנוס אלא לקבל את ההתייחסות של הפקיד או של בעל התפקיד עצמו.
הלל שמגר: אנחנו יכולים כמובן להגיע לתיאום שאנחנו נשלח העתק לממונה על פניות הציבור, שאנחנו נוכל לקבל נתונים נוספים שנוגעים לעניין, אבל יש בהחלט מקרים – לא בכל המקרים – בהם חשוב וראוי לעשות את הבירור מול האנשים הנוגעים בדבר באופן ישיר.
קריאה: זה גם מקל על הבירור.
דינה סמט: אם היה לנו גוף שהיה מתאם והיה מצליח לאסוף לנו מהר את החומר, דיינו ואולי היינו מסתפקים בזה, אבל המצב הוא מצב שעבר הרבה מאוד ועדות של ביקורת המדינה, ועוד בשנת 1998 ישבנו פה בוועדה בחדר הזה עם הגברת מרים בן-פורת והערנו על כך שאין גוף מתאם, שאנחנו לא מצליחים לקבל תשובות בזמן, בלשכת הייעוץ המשפטי לא ניתן לקבל תשובות אלא רק אחרי עשרות פניות.
דינה סמט: אם היה גוף שהיה אחראי על פניות הציבור, כמו שהמנכ"ל אומר, והוא היה עובד טוב והיינו יכולים לקבל את החומר ישירות – יכול להיות, כמו בביטוח הלאומי, זה היה מספק והיינו מצליחים לקבל את כל התשובות שאנחנו רוצים.
דינה סמט: כאשר אנחנו לא מקבלים את כל התשובות שאנחנו רוצים ויש תלונה על עובד ספציפי או על משהו ספציפי, כתוב בסעיף 41 שאנחנו רשאים לפנות לכל אדם ואנחנו יכולים לפנות גם לצדדים שלישיים ולא רק לגופים מבוקרים, כך שבוודאי ובוודאי למי שעובד בגוף במקרים בהם זה נדרש ולא תמיד זה נדרש.
דינה סמט: אם היה לנו גוף מתאם טוב כמו שיש בהרבה מאוד משרדי ממשלה, לנו היה יותר קל והתלונות היו מבוררות יותר מה ר, אבל לא כך המצב.
זבולון אורלב: הואיל ואתה פונה ישירות ליחידות, לא המנכ"ל היה צריך לשבת כאן אלא הייתי צריך להזמין לכאן את מנהלי היחידות ו המנכ"ל והשר בכלל היו פטורים מהעניין.
הלל שמגר: מבקר המדינה בכובעו כנציב ציבור, הוא מברר תלונות המגיעות מן הציבור.
הלל שמגר: תלונתו של אזרח על כך שפקיד מסוים בלשכה מסוימת התבטא כלפיו באופן בוטה, אנחנו מבקשים לברר.
הלל שמגר: דרכי הבירור הן גמישות.
הלל שמגר: נכון הוא שהחוק אומר גם מבחינת ההליך ההוגן שניתן הזדמנות כי ייתכן שבסופו של דבר נגיע למסקנה שאולי יש פה חשש לעבירת משמעת, נרצה להעביר את זה ליועץ המשפטי לממשלה כחובתנו על פי החוק.
הלל שמגר: אומר החוק, וזאת הוראה שמופיעה אצל כל האומבודסמנים הסטטוטורים בישראל – נציג קבילות החיילים, נציב קבילות השוטרים, נציב קבילות הסוהרים, נציבת תלונות הציבור על שופטים.
הלל שמגר: אתה מביא את התלונה לידיעת מי שהתלונה היא עליו.
הלל שמגר: לעתים אתה מביא לידיעת מנהל היחידה אם מדובר בנוהל שמתייחס לאותה יחידה ואתה לא מחפש את הפקיד באופן ספציפי.
הלל שמגר: אתה מבקש את התגובה שלו כדי להכריע בסכסוך המסוים שבין הפרט לבין הרשות.
הלל שמגר: בוודאי שמבחינת האחריות כלפי הפרלמנט, כלפי הכנסת, נושא המשרד, השר, המנכ"ל באחריות ולכן אנחנו נותנים את הנתונים המקובצים כפי שהם עולים מכל התלונות.
הלל שמגר: כאן זה תיאור הטיפול בתלונות כדי שאפשר יהיה להפיק לקחים במישור הכללי.
הלל שמגר: במקרים, באותם יחידות, משרדים וגופים שקיים בעל תפקיד שתפקידו לטפל בפניות הציבור ולרכז את הטיפול בפניות הציבור, ובעל הציבור הזה מבחינתנו, מבחינת הניסיון שלו, ממלא את תפקידו באופן יעיל, אנחנו מעדיפים ברוב רובם של המקרים – כי ברוב רובם של המקרים גם אין תלונה ספציפית על עובד זה או אחר אלא על איזושהי תופעה.
הלל שמגר: מישהו לא קיבל אישור מסוים ואנחנו לא יודעים מי בדיוק הפקיד שבשרשרת הטיפול היה אחראי לאי מתן האישור.
הלל שמגר: לכן באותם מקרים אנחנו פונים אל הממונים על פניות הציבור, הם מרכזים את החומר וברוב המקרים הדברים באים על תיקונם.
מירי אלה: אני מבקשת להוסיף מהניסיון שלנו במשרדים אחרים, למשל במשרד החינוך בו פועלת מחלקה לפניות הציבור, שהרבה פעמים הפנייה למחלקה מעכבת את הבירור.
מירי אלה: אתה פונה למחלקה לפניות הציבור, המחלקה פונה לגוף, הגוף מחזיר תשובה למחלקה שלאחר מכן פונה אלינו.
מירי אלה: הרבה פעמים עדיף לנו לפנות ישירות.
זבולון אורלב: אני אומר לך מניסיון שהממונה על פניות הציבור במשרד החינוך היה בא אלי ואומר לי שיש בעיה עם מישהו מסוים, הייתי קורא מיד לאותו פקיד עם הממונה עליו, נוזף בו ואומר לו שלא יהיה כן במקומנו, וכאשר פניות הציבור פונה אליו, הוא צריך לענות מיד.
זבולון אורלב: בדרך הפעולה שלכם, פניות הציבור בכלל לא יודעת.
דינה סמט: אנחנו מיידעים אותה.
מיכל יניב: דווקא אצלנו אל מול העבודה במשרד הפנים קורה דבר הפוך.
מיכל יניב: מהמטה קשה לנו מאוד לקבל תשובות, בין אם זה ברמה של ממונים, חלקם, ראשי הדסקים וכולי.
מיכל יניב: כאילו יש איזה חינוך שדווקא ברמה של מנהל לשכה התשובה היא מהירה יותר ומדויקת יותר.
מיכל יניב: הזמנתם גם את מר פרידמן לבוא ולספר את סיפורו וזאת הייתה דוגמה למשל שרק עבודה שלנו ופעולה שלנו הצליחה להניע את הדברים.
רם בלניקוב: אני לא מקבל את מה שהוצג כאן כי גם אתם לא פועלים כפי שתיארת.
רם בלניקוב: ברגע שאתה פונה למנהל הלשכות לא פנית לאדם שהוא נשוא התלונה.
רם בלניקוב: כיוון שהתלונות האלה עוסקות בעבודה של אותם 600 עובדים שעובדים מול הציבור, ומאחר שחלק גדול מהתלונות עוסק במעמד, הרי שהטיפול במעמד לא נגמר ברמת הלשכה אלא הוא קשור למטה, למרשם, והרבה פעמים הבעיות הן בכלל שם.
רם בלניקוב: זה שאתה לא מקבל תשובות מהמשרד, זה לא בסדר ואני לא בא להגן על זה, זה שזכותך לשאול כל אחד, גם על זה אני לא רוצה להתווכח ולא רוצה להפוך את הוויכוח לוויכוח משפטי, הכוח הוא אצלך, אבל מבחינה ניהולית אני לא יודע לנהל עסק שבו אני מופקד על הדברים הללו ואני לא יודע מה קורה שם.
רם בלניקוב: אני לא מקבל עותק.
רם בלניקוב: ברגע שאני אקים את היחידה, לדעתי זה צריך ללכת דרך היחידה.
רם בלניקוב: היחידה תפנה לאדם עצמו, היא תגיע אל הפצע יותר מהר ממך, הוא ייתן תשובה ואתה תקבל אותה.
רם בלניקוב: הכול שקוף וגלוי שם.
רם בלניקוב: אם לא תסתפק במתווך, אתה תמיד יכול ללכת ישירות לעובד.
הלל שמגר: אין לנו ויכוח בעניין הזה.
הלל שמגר: כך גם נוהגים משרדים אחרים.
רם בלניקוב: עוד מעט ייכנס מנהל מינהל אוכלוסין חדש, כרגע יש תהליך בחירה, וברגע שהוא ייכנס, אחד הנושאים הראשונים שהוא יטפל זה במתן מענה כאשר המענה הוא לא רק לתלונות אלא גם לבעיות.
רם בלניקוב: רוב הדברים שלא מקבלים מענה מספיק מהר לא מגיעים לנציב תלונות הציבור.
רם בלניקוב: עתירות יש לבית המשפט – 4,000.
רם בלניקוב: נדמה לי שהמספר הזה הוא מתוך 12 אלף עתירות בשנה במדינה.
זבולון אורלב: יש לך מושג מה אחוז התלונות המוצדקות מתוך ה-4,000?
רם בלניקוב: מה זה מוצדקות?
רם בלניקוב: שהעתירות מתקבלות?
רם בלניקוב: לפי מיטב ידיעתי – ואני אומר את זה בזהירות רבה – הרוב המוצק נדחה.
רם בלניקוב: אני אומר את זה בזהירות.
רם בלניקוב: יש לעתים שבית המשפט שולח את הצדדים על מנת למצוא פתרון.
רם בלניקוב: אם מצאו פתרון שדומה לבקרת העתירה, האם זה מקרה מוצדק?
רם בלניקוב: לא יודע לומר לך.
רם בלניקוב: מה מוצדק ומה לא, בית המשפט מופקד לקבוע ולא אני.
רם בלניקוב: אני רוצה לציין מספר צעדים שכן נקטנו על מנת לשפר את השירות כי בסוף מה שחשוב זה לתת שירות יותר טוב.
רם בלניקוב: קודם כל, הכנסנו מערכת פניות ציבור ברמה של הלשכות.
רם בלניקוב: אפרופו, יש 27 לשכות ותת-לשכות ויש עוד מקומות רבים שהמשרד נותן שירות באמצעות הרשויות המקומיות.
רם בלניקוב: לפני כחודש וחצי הפעלנו מוקד לשפות זרות נוספות – ערבית, אמהרית ואנגלית.
רם בלניקוב: אנחנו עוסקים בתרגום של המסמכים שלנו שמופצים לציבור לשפות נוספות על מנת להקל את מתן השירות, וכאמור, אנחנו במהלך של עבודת מטה שתסתיים בתוך לא הרבה שבועות אני מקווה בעניין האחדת פניות הציבור וזה ברמת כלל המשרד.
מאיר פרידמן: כבוד היושב-ראש והמנכ"ל, אני רוצה לגלות לך שמשרד הפנים אחראי לגמרי.
מאיר פרידמן: רצה הגורל והתאהבתי באישה פיליפינית, חיינו ביחד תקופה מסוימת והחלטנו למסד את החיים המשותפים בינינו.
מאיר פרידמן: חתמנו דרך "משפחה חדשה" על הסכם לחיים משותפים והיינו בשלב של דרך לקראת מיסוד.
מאיר פרידמן: רצה הגורל וביום שלישי אחד אחרי 4 וחצי שנים שאנחנו חיים ביחד, אשתי יוצאת למכולת ואחרי שתי דקות היא חוזרת עם איש ממחלקת ההגירה.
מאיר פרידמן: אני מסביר לו שהיא רעייתי, ידועה בציבור שלי.
מאיר פרידמן: ליתר ביטחון ציידתי אותה גם בהסכם שחתמנו ב"משפחה חדשה" ובאתי אתה למכונית.
מאיר פרידמן: במכונית אני שומע את השוטר שיושב בפנים שאומר לה: גברת, אם את רוצה שנשחרר אותך, חמש שמות של חברות שאין להן אשרה.
מאיר פרידמן: עניתי לו שזה מזכיר משטרים מאוד אפלים בגישה הזאת, גם אני לא הייתי נותן לך ואני מאמין שגם היא לא תיתן לך.
מאיר פרידמן: היא נלקחה למחנה מעצר מיכל.
מאיר פרידמן: הרמתי טלפון לבן שלי שנמצא בארצות-הברית ושאלתי אותו מה עושים במקרה הזה והוא אמר לי שיבדוק באינטרנט.
מאיר פרידמן: בדק באינטרנט ונתן לי כתובת, אדם בשם במבילי שהוא מנהל את העניינים האלה.
מאיר פרידמן: פניתי אליו והוא אמר לי לבוא.
מאיר פרידמן: ישבנו עד שעה 12:00 בלילה והכנו את כל החומר.
מאיר פרידמן: בבוקר זה הוגש לבית המשפט.
מאיר פרידמן: בערב רעייתי צלצלה – וגם אז ראיתי אותה כרעייתי – ואמרה לי להביא את החפצים שלה כי רוצים לזרוק אותה מהארץ.
מאיר פרידמן: אמרתי לה שאי אפשר, הרי השופט נתן הוראה לא לגרש וביקשתי ממנה לדבר עם מישהו מהשוטרים שם, אבל הם לא היו מוכנים.
מאיר פרידמן: רצתי עוד פעם לבמבילי שצלצל לקצין של מחלקת ההגירה ושאל אותו אם הוא רוצה לשבת בכלא.
מאיר פרידמן: 10 דקות היה צריך שכנוע על מנת שהוא ישתכנע לא לזרוק אותה מהארץ.
מאיר פרידמן: להגיע אליה אני לא יכול, לפגוש אותה אני לא יכול, לקחו את הטלפון כך שאם אני רוצה לדעת איפה היא שמה מסמכים ודברים כדי שאוכל להגן על זכויותינו לא אוכל לעשות זאת.
זבולון אורלב: אני מבקש ממך לגשת לעניין.
מאיר פרידמן: עד היום ה-14 כאשר באתי להוציא אותה עם ערבות בנקאית, רק אז היא הוכנסה לשופטת שראתה את ההסכם.
זבולון אורלב: עכשיו תענה לשאלות שלי כדי שנוכל לקדם את הדיון.
זבולון אורלב: באיזה שלב פנית לנציבות תלונות הציבור?
מאיר פרידמן: בשלב שהעניינים התחילו להסתבך.
זבולון אורלב: מה נענית על ידי נציבות תלונות הציבור?
מאיר פרידמן: דבר אחד אני יכול לומר ולציין זאת בפניהם, הם עושים עבודת קודש.
מאיר פרידמן: יורשה לי להציג כמה דברים שיזעזעו אתכם.
זבולון אורלב: הוועדה הזאת לא עוסקת בעובדים זרים.
מאיר פרידמן: זה לא עובד זה, זאת אשתי.
מאיר פרידמן: אני לא עובד זר, אני נולדתי כאן.
זבולון אורלב: אני מתנצל שאמרתי עובד זר.
מאיר פרידמן: כשהיא הייתה אשתי, היא כבר לא עובדת זרה.
מאיר פרידמן: היא אשתי.
זבולון אורלב: הוועדה הזאת איננה עוסקת במעמד של אנשים במדינת ישראל אלא היא עוסקת האם רשויות השלטון מתייחסות כראוי ומטפלות כראוי בפניות.
מאיר פרידמן: אני אתן לך דוגמאות.
מאיר פרידמן: במשרד הפנים אני משלם עבור אשרה, האשרה מועברת לפיליפינים ואשתי הייתה אמורה לקבל אותה אחרי שנישאנו.
מאיר פרידמן: התברר שהאשרה לא הגיעה אליה.
מאיר פרידמן: זאת שיטה.
מאיר פרידמן: באחד המקרים שדיברתי עם עובדי הקונסוליה שלנו בפיליפינים – העובדים הפיליפינים ולא הישראלים – נאמר לי שאם היא תביא אתה אלפיים דולר ייתנו לה את האשרה והיא תוכל להיכנס לארץ.
מאיר פרידמן: אם לא נותנים לה את האשרה הזאת, לא נותנים לה לעבור את המחשב שבארץ.
זבולון אורלב: אתה נמצא כרגע בוועדת ביקורת המדינה שעוסקת בנציבות תלונות הציבור.
זבולון אורלב: אני מאוד מבין את כאבך אבל כנראה אתה צריך לשטוח אותו בפני ועדה אחרת בכנסת, כנראה ועדת הפנים, שהיא עוסקת בסוגיות שאתה מעלה.
זבולון אורלב: הסוגיה שלנו עכשיו היא לא אשתך.
מאיר פרידמן: נדמה לי שאדוני לא שמע את מה שאמרתי.
מאיר פרידמן: אני מדבר על שחיתות.
מאיר פרידמן: מישהו גובה אלפיים דולר בפיליפינים בשגרירות על מנת לאפשר לבן אדם להגיע לארץ.
זבולון אורלב: אם אתה חושד שיש כאן חשד לפלילים, אני מזמין אותך לגשת לתחנת המשטרה הקרובה כי זאת חובתך כאזרח.
מאיר פרידמן: אני לא חושד, אני בטוח.
מאיר פרידמן: זה נאמר.
מאיר פרידמן: מתי אדוני הגיש תלונה במשטרה ומי שם מתייחס בכלל?
זבולון אורלב: אם לא תהיה התייחסות, תואיל לפנות אלי.
זבולון אורלב: מי טיפל במקרה שלו?
מיכל יניב: אני.
מיכל יניב: מאיר פרידמן פנה אלינו בשלב הראשון לגבי התמשכות התהליכים – אחרי שאשתו כבר גורשה מהארץ - כדי לאפשר את כניסתה לארץ.
מיכל יניב: בהתחלה היא הייתה בת זוגתו ולאחר מכן רעייתו.
מיכל יניב: הוא פנה אלינו על כך שהתהליכים מאוד מתמשכים, לא ניתנות החלטות לבקשה שהוא הגיש לאפשר את כניסתה.
זבולון אורלב: על זה מופקד משרד הפנים.
מיכל יניב: על זה מופקד משרד הפנים.
מיכל יניב: במהלך העניינים מר פרידמן הגיש שתי עתירות.
מיכל יניב: עתירה ראשונה הייתה על התמשכות ההליכים ואז אנחנו כמובן זזנו הצידה.
זבולון אורלב: עתירות לבית המשפט?
מיכל יניב: עתירות לבית המשפט לעניינים מינהליים.
מיכל יניב: עתירה ראשונה על התמשכות התהליכים ואנחנו זזנו הצידה.
מיכל יניב: בית המשפט נתן את החלטתו ומיד ניתנה האשרה לגברת פרידמן – שכבר הייתה הגברת פרידמן – לחזור לישראל, אבל משרד הפנים קבע ערבות שהייתה גבוהה.
מיכל יניב: טען מר פרידמן שאין ביכולתו לשלם ערבות כל כך גבוהה.
מיכל יניב: אנחנו פנינו למשרד הפנים, כמובן שתשובות לא התקבלו לחלוטין.
מיכל יניב: מר פרידמן הזדרז ופנה בעתירה נוספת לבית המשפט, בית המשפט שמע את דבריו ואמר שאכן עוניו של אדם לא ישמש עילה שלא תבוא אשתו לישראל והקטין את גובה הערבות.
מיכל יניב: אז היה השלב שמר פרידמן פנה אלינו עם הסיפור של האשרה.
מיכל יניב: הוא אמר שהוא חושש שמתנכלים לה, שלא ייתנו לה להיכנס לארץ.
מיכל יניב: אנחנו היינו בקשר הדוק עם מר פרידמן, הוא נתן לנו את יום ההגעה של הגברת, את מספר הטיסה, הוא ידע את מספר הטלפון האישי שלי, ובאותו שבוע אומלל גם מר פרידמן אושפז בבית החולים, היינו אתו בקשר ממיטת חוליו, הערה במחשב משרד הפנים ועוד טלפון אלי בבוקר ביום שישי בבוקר עם דמעות – ואני מספרת את זה וכולי התרגשות – שלא נותנים לה לצאת.
מיכל יניב: היא נחתה ב-7:15, השעה כבר 8:30, בשעה 9:00-9:30 יש טיסה חזרה לבנגקוק והוא פוחד שהם מעלים אותה חזרה למטוס.
מיכל יניב: התחלנו להריץ טלפונים כולל לביתו של מנהל לשכת נתב"ג, תפסנו את מנהל המשמרת, מצאנו אותה בחדר של העובדים הזרים.
מיכל יניב: למה?
מיכל יניב: בשל חזותה היא הועברה עם קבוצה של עובדים זרים שגם היא הגיעה בטיסה של הפיליפינים מבנגקוק לישראל.
מיכל יניב: זה ממש היה ברמה של לשלוף אותה.
מיכל יניב: היה כאן עניין שלמשרד הפנים הגיע גברת עם חזות פיליפינית.
זבולון אורלב: סוף דבר?
מיכל יניב: היא נכנסה, אבל הייתה כאן התנהלות לא תקינה.
מיכל יניב: מחקו לה את האשרה.
זבולון אורלב: כרגע היא נמצאת כאן.
מיכל יניב: כן.
מיכל יניב: קודם כל הייתה תחושה מאוד קשה של נוקשות יתרה של משרד הפנים, לשכת רמת-גן, שטיפלה בעניינם של בני הזוג במשך תקופה.
מיכל יניב: לאחר מכן היה כשל בכניסתה לישראל, שלמרות שביקשנו והוכנסה הערה למערכת אביב שיש לאפשר את כניסתה בהתאם להחלטות משרד הפנים – אנחנו לא מתערבים בשיקול הדעת – עדיין בביקורת הגבולות מחקו את אשרה ב/1 שהייתה לה ורשמו לה ב/2 כעובדת זרה, העלו אותה לאולם העובדים הזרים וברגע יכלו גם לשלוח אותה חזרה משום שלא היה מעסיק שהזמין אותה.
מיכל יניב: העובדה היא שאם הנציבות לא הייתה מתערבת בעניין הזה, יתכן שהסוף היה מעט שונה.
עודד פלר: אני ממונה באגודה לזכויות האזרח על העניינים של המעמד בישראל, אזרחות ותושבות.
עודד פלר: במלים אחרות, הפרת זכויות האדם על ידי מינהל אוכלוסין במשרד הפנים.
עודד פלר: אין ספק שבשנים האחרונות היה שיפור מאוד משמעותי בשירות שנותן מינהל האוכלוסין אבל כשאומרים זאת צריך לזכור שמינהל אוכלוסין, אם צריך לחלק בצורה גסה את הפעילות שלו אפשר לחלק אותה לעניינים שקשורים של מרשם ותיעוד הנושאים שנוגעים לאזרחי ישראל, הנושאים השוטפים ושם חל שיפור נפלא כאשר אפשר לקבל שירות מהיר יותר, אפשר לקבל חלק מהשירות בדואר, התורים התקצרו מאוד ומהבחינה הזאת יש שיפור מאוד משמעותי, והחלק השני שעוסק בענייני אשרות ומעמד שם אנחנו בחשכת ימי הביניים וכאן הדברים מאוד קשים.
עודד פלר: שם קשה מאוד לקבל שירות, שם לא מקבלים תשובות וזה הנושא המרכזי שמטפלים בו.
עודד פלר: האגודה לזכויות האזרח עוסקת בכל קשת זכויות האדם בישראל ומקבלת פניות ציבור מכל הארץ ובכל הנושאים.