GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ציקי סלע: אנחנו מדברים על מנגנון שמשתמש בכלים הקיימים אבל מבין את הייחודיות של האוכלוסייה ואת הרגישות שלה, כפי שפורט כאן, והמטרה היא למצות מיצוי מיטבי בצה"ל, לשירות הכי משמעותי, בדגש כמובן על שירות קרבי, אבל במקביל להסתכל כל הזמן על הייחודיות והבעייתיות האישית שיש להם ולתת להם מענה שלם בהקשר הזה.
ציקי סלע: אנחנו פועלים בשלושה צירי פעילות.
ציקי סלע: האחד, אנחנו עושים הכנה לשירות צבאי שהיא הכנה שמבוצעת לכלל תלמידי התיכון במדינת ישראל, אבל יש לה הכוונה ייעודית לאוכלוסייה הזאת ואני מיד אפרט זאת.
ציקי סלע: פתחנו מנגנון ייעודי שהתפקיד שלו להיות אוזן קשבת לכל מתגייס ומתגייס, מעבר למנגנונים הרגילים.
ציקי סלע: יש לנו גופים בצבא שהמתגייסים יודעים לפנות אליהם, אם זאת קצינת פניות הציבור באגף משאבי אנוש, ואם בלשכות הגיוס שם יש מנגנון קבוע של פניות, אבל לאוכלוסייה הזאת יש כתובת ייעודית וקצין ברמת סגן-אלוף שאחד התפקידים העיקריים שלו היום הוא להתעסק ברמה הפרטנית ולתת מענה בלוח זמנים קצר ובתגובה עניינית.
ציקי סלע: את כל זה אגמנו גם במבנה ארגוני ייעודי שנותן מענה.
ציקי סלע: כמובן שכל בעלי התפקידים נמצאים במבנה, נוסף לתפקידם, וזה לא מבנה תקני אבל אנשים מוגדרים.
ציקי סלע: בראש ההיררכיה של הטיפול באוכלוסייה – וכשאני אומר טיפול, זה טיפול בפרט כדי לתת לו מענה – עומד אני, מתחתיי יש סגן-אלוף שהוא ועדת היגוי שמתכננת שלושה תחומים.
ציקי סלע: במפקדת קצין חינוך ראשי יש מערך שנקרא מגן וזה המערך שמכין את המתגייסים לקראת השירות ובתוך מערך מגן יש גוף שעומד תחת אותה מינהלת.
ציקי סלע: במיטב, זה מה שאתם מכירים בקו"ם מהעבר ומינהל גיוס, יש סגן-אלוף, סגן ראש מיטב שכפוף לאותה מינהלת והייעוד שלו היא לתת מענה לכל הפניות של ילדי המפונים, ובמינהלת סל"ע יש לנו את מר אמציה יחיאלי שנמצא כאן והוא חלק מהצוות, הוא חלק מאותה הירארכיה שבנינו כדי לטפל באוכלוסייה והוא חלק מהגוף הצבאי למרות שהוא גוף אזרחי.
ציקי סלע: לגבי הטיפול הפרטני במפונים.
ציקי סלע: קודם כל, התקיים דיון בראשות ראש אמ"ש, האלוף שטרן, כבר בפברואר השנה ובו הוא הגדיר בצורה הכי ברורה שאוכלוסיית המפונים היא ייחודית, היא תקבל מענה ייחודי והיא תקבל תשובות לפנים משורת הדין.
ציקי סלע: זאת אומרת, כל מה שהוא לא חריגה מדבר שהוא לא אפשרי, מישהו רוצה להיות במקצוע מסוים והכישורים שלו לא מתאימים, אבל אם הוא מתאים לשני תפקידים ואנחנו התכוונו שהוא ילך לתפקיד אחד והוא מבקש תפקיד אחר, הולכים לכיוונו.
ציקי סלע: כך הלאה, בכל נושא ועניין.
ציקי סלע: אם הוא מבקש מבחן חוזר על משהו ויש סבירות שהמבחן החוזר ישנה את הנתונים שלו, אנחנו הולכים לכיוון שלו, וזה דבר שאנחנו לא מאפשרים למתגייסים רגילים.
ציקי סלע: בעניין הזה אנחנו מקפידים שאנחנו כמערכת נעשה את המקסימום כדי שאותם מתגייסים יקבלו מענה.
ציקי סלע: הכתובת שמעבירה את הפניות זה אמציה יחיאלי, אבל אנחנו לא מסתפקים רק בו אלא ברגע שמלש"ב פונה ואנחנו מזהים אותו – ותיכף אראה לכם איך בנינו את זה – כפוטנציאל שדורש מענה תחת ההגדרה של בן מפונים, הוא מקבל את המענה.
ציקי סלע: זה כמובן רלוונטי גם לבנים וגם לבנות.
ציקי סלע: מטבע הדברים הגדרנו את לשכת גיוס באר-שבע, שהיא הלשכה שרוב האוכלוסייה מטופלת דרכה, כלשכת יעד בנושא הזה ולשכת גיוס באר-שבע מוכוונת לעניין הזה בצורה מאוד ברורה, מראש הלשכה באופן אישי וראש הלשכה תדרך את כל האנשים שלו וגם קיים מפגשים עם קורס רכזי הנוער של הישוב ניצן.
ציקי סלע: הוא עסוק באיתור כל האוכלוסייה הרלוונטית במרחב שלו ומתן מענה פרטני.
ציקי סלע: אפשר לומר שהלשכה הזאת מוכוונת כולה למען האוכלוסייה.
ציקי סלע: מפברואר עד היום קיבלנו 42 פניות דרך המנגנון שבנינו.
ציקי סלע: אני מניח שהיו פניות גם לפני כן, אבל מרגע שהגדרנו את המנגנון בצורה מובנית קיבלנו 42 פניות מתוכן 54 אחוזים קיבלו תשובה חיובית ואני אומר שוב שבאופן טבעי רובם לא היו מקבלים תשובה חיובית.
ציקי סלע: אם חייל אומר שהוא רוצה להיות עכשיו בגולני ולא בגבעתי, אומרים לו שיש בצבא סדר, נקבע, זה מה שיהיה, אבל אם אתה מתאים גם לגולני וגם לגבעתי ואתה בן מפונים, אנחנו מתחשבים בך.
ציקי סלע: אנחנו נותנים את המענה, את החליפה לפי מידה לפרט על מנת שהוא ייכנס לפחות בשער הכניסה של הצבא בתחושה יותר טובה, שהוא קיבל מענה סביר.
אריה אלדד: יש לך במקרה נתון האומר כמה נערים היו מלש"בים מאז ההתנתקות מקבוצת המגורשים?
אריה אלדד: כמה מהם התגייסו בפועל?
אריה אלדד: כמה מהאנשים שהוצאו מגוש קטיף התגייסו בפועל?
ציקי סלע: זה נתון שאפשר לעבד אותו אבל כרגע אין לי אותו פה.
ציקי סלע: מבחינתנו יש קושי לזהות את האוכלוסייה.
אריה אלדד: לא היה לכם קושי לזהות אותה בגוש קטיף.
אריה אלדד: הייתה כתובת, שם, ולכל אחד היה תיק.
אריה אלדד: איך איבדתם קשר?
ציקי סלע: לא איבדנו קשר.
ציקי סלע: כמו שאמרתי, ניתן לעבד את הנתון הזה אבל הוא לא נמצא בידיי כרגע.
ציקי סלע: ניתן לעבד את הנתון הזה ואנחנו גם נעבד אותו.
ציקי סלע: אם כן, 54 אחוזים מהפונים קיבלו תשובה חיובית, 17 אחוזים מהפונים עדיין בטיפול, 10 אחוזים מהפונים אנחנו ממתינים לקבלת עוד חומר מהם להמשך מענה, ו-20 אחוזים מהפונים, 8 מלש"בים, קיבלו תשובה שלילית כי הבקשה שלהם לא הייתה סבירה בעליל ובלתי ישימה, כל מיני דברים שהם מקצה לקצה.
ציקי סלע: יש קצין ברמת סגן-אלוף, שזה קצין בכיר באופן יחסי, שבודק כל מקרה לגופו ונותן את המענה המיטבי.
אבשלום וילן: האוכלוסייה שונה מאוכלוסיות אחרות?
ציקי סלע: בוודאי.
ציקי סלע: משמעותית אנחנו נותנים להם העדפה.
ציקי סלע: עברתי על כל הפניות שקיבלו תשובה חיובי, ואני אומר לך ש-90 אחוזים היו מקבלים תשובה שלילית אם זה לא היה בן מפונים.
ציקי סלע: זה לא שעשינו משהו שהוא חורג מהצרכים של הצבא, אבל מדרך הטבע אין סיבה.
דוד רותם: לדעתי אתם קצת בורחים מהנושא.
דוד רותם: אנחנו הרי לא רוצים לדעת מה אתם עושים ספציפית, כמה אתם מטפלים יפה במפוני גוש קטיף.
דוד רותם: אנחנו יודעים את זה ואנחנו גם מכירים את המכתב של האלוף שטרן בנושא של שאלות פוליטיות.
דוד רותם: יש לנו כאן חוברת עם 12 מקרים שחלקם הם מלפני מקרה שפרעם.
דוד רותם: האירוע בשפרעם היה באוגוסט 2005 ויש פה אירועים מלפני אוגוסט 2005, בלי קשר לשפרעם.
דוד רותם: המקרים האלה מדברים על מישהו שבתחילת 2005 כבר נשאל על יחסו וכולי.
זבולון אורלב: אני לא יודע אם היית בתחילת הישיבה.
זבולון אורלב: החוברת הועברה.
דוד רותם: לכן אני אומר, אנחנו הרי לא רוצים לדבר על תיאוריות כלליות.
דוד רותם: אני רוצה לדעת, עברתם על המקרים האלה, הם נכונים או לא נכונים.
דוד רותם: תאמרו את העובדות.
זבולון אורלב: לא נשחרר אותם לפני שחברי הכנסת ישאלו את השאלות ונבקש את התשובות.
זבולון אורלב: תאפשר להם לומר את מה שהם רוצים לומר.
זבולון אורלב: לדעתי חובתנו להיות קצת סבלניים.
אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, אני לא מבין על מה הדיון.
אבשלום וילן: כתוב בקשה לחוות דעת מבקר המדינה בנושא התייחסות צה"ל לגיוס המפונים בגוש קטיף והשפעה על המוטיבציה לשירות.
אבשלום וילן: על זה הוא כרגע מדבר ועם כל הכבוד למרכז המדיני, אני לא יודע מה זאת החוברת, אנחנו לא בית דין שדה אלא אנחנו בוועדה לביקורת המדינה ואני רוצה לשמוע על הנושא לשמו הוזמנתי.
אבשלום וילן: אני לא עוסק בפוליטיקה.
זבולון אורלב: חבר הכנסת רותם, בדרך הזאת לא נוכל לקיים את הדיון.
זבולון אורלב: תן קצת קרדיט ליושב-ראש לנהל את הישיבה.
אבשלום וילן: הפכתם את זה לפוליטיקה.
ציקי סלע: הדבר הבא ששינינו מקצה לקצה בהקשר של החיילים מאוכלוסיית המפונים הם כל הקריטריונים לגבי תנאי שירות בבית הפרט.
ציקי סלע: במנגנונים של הפרט אנחנו נוהגים לבדוק מה ההכנסה של הפרט או של המשפחה שלו, מה החסכונות שיש לו בבנק, והרי ברור שיכול להיווצר מצב בהינתקות שאדם נמצא במצוקה כלכלית מסוימת אבל לכאורה אנחנו לא רואים אותה כי יש לו כסף ששוכב בבנק בעקבות פיצויים שהוא קיבל בהינתקות ומדרך הטבע לפי הכללים הכסף הזה הוא כסף שלו והיינו אמורים להתחשב בו ככסף שהוא של הפרט.
ציקי סלע: הנחה פה ראש אמ"ש שמה שקשור לתשלומי משפחה, להטבות פרט, לתווי שי וכל הדברים שניתנים בראיית הפרט לחייל שיש לו מצוקות כלכליות, כל הכספים שניתנו בגין פיצוי הינתקות לא ייספרו במניין והם עומדים לזכות המשפחה בפני עצמה והוא מקבל את הזכאות פרט שלו כאילו לא קיבל את כספי הפיצויים.
ציקי סלע: זה שינוי מאוד מאוד משמעותי בכללי ההתנהגות שלנו.
ציקי סלע: גם לגבי לינות חריגות.
ציקי סלע: אנחנו מאפשרים לינות בקיבוצים, בדירות של האגודה למען החייל ובכל מיני מקומות פרטניים.
ציקי סלע: מי שיש לו מגורים בבית נורמטיבי, לא מקבל את ההטבה הזאת.
ציקי סלע: מפונה, גם אם באופן רשמי יש לו בית שלא הולם את הגודל של המשפחה, וזה לא מדד שהיה קיים עד היום, מקבל את ההטבה של מגורים בהם הוא מבקש מתוך הבנה שהבית שהוא בנה כבית ביניים הוא בית שלא נותן מענה שלם לצרכים של משפחה בעקבות ההינתקות.
ציקי סלע: בהקשר הזה יש פה שינוי מקצה לקצה.
ציקי סלע: בסוגיה של הכנה לצה"ל, חשוב לי להקריא כאן את המסרים שאנחנו מעבירים באופן קבוע בהכנה לצה"ל לכל האוכלוסיות ואנחנו מחדדים אותם ואנחנו מתמודדים אתם כמובן גם באוכלוסיית המפונים.
ציקי סלע: הסוגיה הראשונה היא השירות כערך, הסוגיה השנייה היא צבא במדינה יהודית דמוקרטית, הסוגיה השלישית היא אין לי ארץ אחרת, הסוגיה הרביעית היא ערך כבוד האדם, הסוגיה החמישית היא צבא העם, רב-תרבותיות בצה"ל לצד שמירת הלכידות כערך מעצב, הסוגיה השישית היא שמירת ערך הסולידאריות החברתית וחובת ביצוע משימות גם בהיעדר הסכמה לאומית.
ציקי סלע: אלה המסרים שצבא הגנה לישראל מעביר לכל מתגייס והוא מעביר אותם גם לאוכלוסיית המפונים בישובים שלהם, באתרים שלהם.
ציקי סלע: אנחנו משקיעים במפונים מבחינתנו באופן ייעודי.
ציקי סלע: לאור אותו מכתב שדיברתם עליו של ראש אמ"ש, יש הירתמות של חיל המודיעין שלקח את הנושא הזה ככותרת ומפעיל פעילות קבועה בניצן, ביד חנה, במבקיעים על-ידי יחידות קבועות שנמצאות שם על בסיס קבוע ומלוות את האוכלוסייה על בסיס שבועי.
ציקי סלע: בנוסף לזה אנחנו משקיעים שישה אנשי סגל של חיל החינוך שמוכוונים באופן ייעודי לאוכלוסיית המפונים ונמצאים באופן קבוע בישובים, בבתי הספר בהם יש ריכוז של מפונים, ונותנים מענה לכל הצרכים.
זבולון אורלב: לסדר היום, יש לנו שני נושאים.
זבולון אורלב: נושא אחד הוא אוכלוסיית המפונים שהיא יסוד הדיון ועליה נוספה הבעיה הנוספת וכאן מדובר בחומר שהעברנו לראש אמ"ש ביום חמישי, הדוח של המכון למדיניות.
זבולון אורלב: אני רוצה קודם כל לסיים את הסוגיה של מגורשי גוש קטיף.
זבולון אורלב: יושבת-ראש ועדת המשנה עמירה דותן, את רוצה להוסיף משהו בסוגיה הזאת?
עמירה דותן: ברשותך, שני דברים.
עמירה דותן: אני מאוד שמחה שראש אמ"ש זיכה אותנו בביקור באופן אישי ואני חושבת שכל הבלגן היה נמנע והנושא הזה היה מקבל צורה אחרת אם ההיענות שלך הייתה כמה חודשים קודם.
עמירה דותן: יחד עם זאת מאחר שאני כל כך אוהבת את הצבא הזה, אני רוצה לברך על כל השינויים מאז לא הגעת והיינו צריכים לכלול את הרמטכ"ל בטיפול, ולכן אני אומרת יישר כוח.
עמירה דותן: גם אמציה, גם איתי וגם האנשים מהשטח אומרים שיש שינוי.
עמירה דותן: זה הצבא שהכרתי וזה הצבא שאני רוצה להמשיך להכיר.
עמירה דותן: אני רוצה להעיר עוד נקודה.
עמירה דותן: הנושא של הרצח בשפרעם או דברים אחרים, זה נותן לי הרגשה שאנחנו קצת מסיטים את האור למקום אחר כי לא כל כך נוח לנו.
עמירה דותן: אני חושבת שבתוך הבית שלנו, שהוא שלנו, כדאי גם להסתכל על דברים שלא נוחים לנו ולומר שטעינו.
עמירה דותן: אותו בחור נפלא שהגיע לישיבה הראשונה בה דנו בנושא הזה לפני הרבה מאוד חודשים – אז הוא היה רב-סרן והיום הוא סגן-אלוף - דיבר על עבודת המודיעין, על כל ההכנה ועל כל הדברים האלה, והפער – ואני כבר לא מדברת על רמת או דרגת הבחור שהגיע, שהוא בחור חמד, והוא ייצג את צה"ל באותה ועדה – בין צה"ל לבין הקריאה הזועקת של האנשים שדיברו כאן, שבאמת דיברו על שני הדברים.
עמירה דותן: הם דיברו גם על היחס בהיותם מלש"בים ואותן שאלות משפילות לדעתם שנשאלו בנושא הזה וגם בהיותם חיילים, גם הצד הת"שי שציקי דיבר עליו שהוא שונה בתכלית השינוי, כפי שאני שומעת מהשטח, אבל אז היה פער שאנחנו מצפים לסגירתו ותיקונו.
עמירה דותן: כתב לי ציקי שהמשקעים היו והינם.
עמירה דותן: אני חושבת שבגלל המשקעים הארנו את הנקודה הזאת וביקשנו מהצבא לקחת ולחבק את האנשים האלה שלאור המשקעים עשו מעשה והם לא משתמטים מהצבא אלא הולכים לצבא ובעצם רואים בצבא את אותו מקום, את אותה השהות לחזור חזרה לאזרחות מלאה באותם ערכים שאתה הקראת בצורה כל כך ברורה של מה עושה הצבא או מה בעצם המטרות של להיות חייל בצבא הגנה לישראל.
עמירה דותן: לכן הציפיות היו מאוד שונות.
עמירה דותן: אותה מלש"בית שסיפרה שהיא אמרה שהיא לא רוצה להתגייס ואחר כך היא כן רוצה להתגייס, ואז שאלו אותה מה היא רוצה לעשות כשהיא תהיה גדולה, והיא אמרה שהיא רוצה להיות רופאה, ואז שאלו אותה איזה רופאה היא רוצה להיות, והיא אמרה שהיא עוד לא יודעת, ובראיון אמרו לה שתלך לקצין בריאות הנפש כי היא לא כל כך יודעת לקבל החלטות והיא לא סגורה על עצמה.
עמירה דותן: אנחנו מדברים על ילדה בת 17.5.
עמירה דותן: אמרו לה שאם היא לא סגורה בשאלות כל כך מהותיות, שתלך לקצין בריאות הנפש כי הוא כנראה יטפל בה.
עמירה דותן: אותה נערה שכנראה יש לה עמוד שדרה מאוד מאוד חזק, כנראה גם ידעה מה היא רוצה והיא הגיעה לוועדה ולאמציה.
עמירה דותן: היא מאלה שיש להם עמוד שדרה אבל אני מדברת על אלה שאין להם את אותו עמוד שדרה והם לא הגיעו אל הוועדה ולא הגיעו למקום אחר.
עמירה דותן: 42 פניות זה מעט מאוד פניות כדי לומר ש-50 אחוזים או 5 אחוזים או מה שזה לא יהיה.
עמירה דותן: במלים אחרות, אם אני חוזרת בחזרה לשטח, ועבורי השטח הוא אמת המידה, גם אמציה וגם איתי אומרים לי שבעצם הדברים משתנים והיום המצב הוא אחר.
עמירה דותן: אני יכולה לומר שאני מאוד גאה בצבא הגנה לישראל, אני מאוד גאה בעשייה ותודה רבה לכם.
זבולון אורלב: אני מציע שנשמע שתי תגובות לסוגיה הזאת של מגורשי גוש קטיף.
זבולון אורלב: הראשון יהיה אמציה שייתן לנו דוח מצב בתמציתיות.
אמציה יחיאלי: במהלך שנה וחצי מאז הפינוי עסקנו הרבה בשטח ורצנו לחפש אפשרות לתת מענה לחיילים, למלש"בים, לגבי כל הסוגיות שעלו.
אמציה יחיאלי: כתוצאה מהמצוקה בה נמצאנו הגענו עד לשולחן הוועדה לענייני ביקורת המדינה.
אמציה יחיאלי: לאור ההיענות של הוועדה להעלות את הנושא הזה לסדר היום, הוועדה רתמה את הצבא למקום של נתינת מענה.
אמציה יחיאלי: היום אני יכול לציין שהזמינות של הצבא מבחינת המענה למלש"בים ולחיילים היא יום יומית והיא בסדר גודל של מספר שעות.
אמציה יחיאלי: אני עובד מול הצבא, מול המפקדה.
זבולון אורלב: בוועדה הזאת מצמצמים במחמאות ומאריכים בבעיות.
אמציה יחיאלי: אני לא רוצה להיכנס לפינה של העברת ביקורת אם אין לי ביקורת.
אמציה יחיאלי: כאשר הייתה לי ביקורת, אמרתי אותה.
אמציה יחיאלי: אני רוצה לציין שעד היום פנו כ-70 מלש"בים וחיילים, ולא 45.
אמציה יחיאלי: ברוב המקרים ניתן מענה.
זבולון אורלב: אתם לא מרגישים שכרגע יש בעיות שיש צורך בהתערבותנו.
אמציה יחיאלי: אני חושב שאפשר לנסות לפתור אותן בשטח.
אמציה יחיאלי: אם יהיו בעיות, אדווח עליהן.
איתי אלמליח: אני רכז נוער, מנהל מוקד יד בנימין, עובד עם שתי קהילות שגורשו מגוש קטיף שהמועצה האזורית נחל סורק קלטה אותם.
עמירה דותן: הוא הפך להיות כתובת והרבה מאוד מהידע שהיה לוועדת המשנה בא מהשטח.
איתי אלמליח: המועצה האזורית נחל סורק קלטה שלוש קהילות, מתוכן אנחנו עוסקים עם בסביבות 150 בני נוער.
איתי אלמליח: מבחינת ההתקדמות.
איתי אלמליח: מבחינת מפקדת מיטב וכולי, אנחנו כן מרגישים שאנחנו מקבלים את המענה.
איתי אלמליח: כמו שהוסבר כאן, זה אמור גם מבחינת היחס המיוחד בענייני תשמ"ש, גם היחס המיוחד במעברים מיחידות ליחידות.
איתי אלמליח: יש לי איזה מקרה לא פטור שכנראה נדבר עליו בסוף הדיון.
איתי אלמליח: כאמור, יש לנו כתובת.
איתי אלמליח: אמציה מרכז את הנושא והוא מקבל מענה מאוד מהיר ומאוד ענייני.
איתי אלמליח: מה שמטריד אותי יותר זה דבר שאולי שייך לחלק השני של הדיון והוא איך אחרי הדוח הזה וגם המקרים שאנחנו העלינו בפני הוועדה ועוד מקרים שקיימים, לפחות שניים שאני יכול להצביע עליהם, איך אמ"ש הולך לפקח ולבקר אחר הנושא הפוליטי.
איתי אלמליח: צריך להבין שלנער בן 18, וגם לי כרכז נוער שלו, אין לנו כלים לבדוק מה קורה עם הילד.
איתי אלמליח: זאת אומרת, ילד שמוזמן לקצין בריאות הנפש, לי אין כלי לבדוק מה קורה אתו ולמה.
איתי אלמליח: אתם צריכים להבין, אני בכוונה מעלה את זה והעליתי את זה גם בדיון הקודם, שאם מסמנים את האוכלוסייה של גוש קטיף, יש שני קצוות.
איתי אלמליח: יש קצה שדווקא עכשיו רוצה להתגייס עוד יותר ויש את הקצה שלא מעוניין לשמוע על הצבא.
איתי אלמליח: הרוב נמצאים בשטח האפור.
איתי אלמליח: כל תשאול כזה, כל הזמנה כזאת, דוחקת בעצם את הציבור שלנו כציבור החוצה.
זבולון אורלב: אתה מקבל דיווחים על כך שהם מוזמנים לתשאולים כאלה?
איתי אלמליח: יש לי ילד שהוזמן, הוא לא עבר תשאול אצל קצין בריאות הנפש אבל הוא עבר בדיקת קצין בריאות הנפש.
איתי אלמליח: כרגע אין לנו תוצאות והוא עדיין לא קיבל תשובה.
איתי אלמליח: יש דיווח שאנחנו העברנו, ולדעתי הוא גם הועבר לאלוף, לגבי תשאולים פוליטיים שהיו בגיבוש אחרון באחת מהחטיבות.
איתי אלמליח: אני חרד לגיבוש אוגוסט.
איתי אלמליח: יש לי שלושה חבר'ה שמתגייסים באוגוסט ואין לנו שום דרך לדעת מה קורה אלא אם כן יציגו כאן את אותו מנגנון שמפקח ומבקר את הדברים האלה.
איתי אלמליח: אתם צריכים להבין שזה כמו להוכיח שאין לך אחות.
איתי אלמליח: אלה ילדים שבסופו של דבר אין להם מה לומר.
איתי אלמליח: הוא רצה להגיע לדובדבן והוא לא הגיע לשם, ובמקרה הוא גם הלך לקצין בריאות הנפש, ואף אחד לא אומר לו למה הוא לא התקבל.
איתי אלמליח: יש שם שלושה פרמטרים – הראיון, הכושר וחוות דעת – ואף אחד לא יודע גם על מה, אלא אם כן יש לך קשר מספיק טוב לצבא לברר על מה נפלת.
איתי אלמליח: אני אומר שוב שאלה ילדים שמגיעים עם לב שותת והשאלות האלה בליבם.
איתי אלמליח: יש לי ילד שאבא שלו אומר לו מה אתה עושה, למה אתה הולך להתגייס לצבא שפינה אותי מהבית, והוא משרת היום כחייל קרבי והוא עבר תשאולים.
איתי אלמליח: הילד מתקשר אלי לפחות פעם-פעמיים ביום כדי שאני אתן לו את הדחיפה הזאת למרות כל הדברים האלה.
איתי אלמליח: אני מרשה לעצמי לומר שאני יודע שהאלוף מכיר מספיק את הציבור שלנו ויודע שיש בו צדדים לכאן ולכאן, ויש כוחות מאוד חזקים שמנסים להשפיע על הציבור הזה, ואם צה"ל לא ייקח אחריות בהקמת מנגנון פיקוח ובקרה על הדברים האלה, אנחנו נאבד את הילדים האלה.
דניאל שטרול: האלוף, שיתוף הפעולה מצוין ותודה.
דניאל שטרול: עד כדי כך הוא מצוין שלפחות פעם אחת נעניתם ללחצים של השטח וגייסתם מעכשיו לעכשיו נער, ואני חושב שזה היה הליך שגוי ואני פונה אליך שתמשיכו לפעול בקריטריונים ובנהלים שאתם עובדים לפיהם כי להיכנע ללחץ שכזה, לפחות במקרה אחד אני אומר בוודאות, כמי שמכיר את המערכת, קיבלתם החלטה כי נכנעתם ללחצים וההחלטה לא הייתה נכונה לגבי המלש"ב הספציפי.
דניאל שטרול: בקשה נוספת.
דניאל שטרול: כפי שהתייחסתם לכל סוגיות התשמ"ש, יש היום כמה עריקים ונפקדים, וגם כאן אני הייתי מבקש ומצפה שהיחס לעריקים ולנפקדים יהיה שונה.
דניאל שטרול: אם יש עריקים ונפקדים, הרקע בדרך כלל הוא רקע של מצוקה כלכלית בבית, של קשיים בבית, ותמונת מצב מורכבת.
דניאל שטרול: הטיפול בהם לא צריך להיות אותו טיפול סטנדרטי שהצבא מטפל אלא שכאן בהחלט יהיה טיפול אחר.
זבולון אורלב: אגב, אנחנו בישיבה מכוונת, כלומר, האינטרנט משדר אותנו בשידור חי ויש גם שאלות והערות של הגולשים השונים.
זבולון אורלב: אם מישהו רוצה להתייחס, כמובן שיוכל לעשות זאת.
זבולון אורלב: אני רוצה לסגור את הסוגיה הזאת של גוש קטיף ולכן אני מבקש להתייחס רק לסוגיה הזאת ולא לסוגיה הכללית שתיכף נעסוק בה, של הדוח שמונח לפנינו, אלא להתייחס לסוגיה של הטיפול במועמדים לשירות ביטחון, בילדים של מגורשי גוש קטיף.
אריה אלדד: ב-21 בפברואר התקיים דיון בוועדה הזאת והוצגו מספר מקרים, ארבעה שהיו מוכרים לי ואולי יש יותר, של מועמדים לשירות ביטחון שנקבעה להם הבחנה פסיכיאטרית ונפסלו משירות.
אריה אלדד: על פי המלצתי הם הלכו לקבל חוות דעת פסיכיאטרית אחרת, הם קיבלו תעודה מפסיכיאטר מומחה שהם נורמאליים לחלוטין.
אריה אלדד: ביקשנו כאן, והתחייב תת-אלוף נסים ברדה, להעביר לעיוני את התיקים.
אריה אלדד: אתה ראית אותם?
אריה אלדד: כי אני לא ראיתי אותם עד עצם היום הזה וגם הוועדה לא ראתה אותם.
אריה אלדד: יש חשש עמוק מאוד שנעשה שימוש בכלי קב"ני פסיכיאטרי כדי לעשות סטיגמטיזציה, להכתים אנשים על רקע פוליטי.
אריה אלדד: התופעות האלה מוכרות לצערי ממשטרים אחרים.
אריה אלדד: אותם ארבעה מקרים שהובאו לעיוננו של אנשים שהמערכת הפסיכיאטרית הצבאי שמה עליהם כתם ולפחות היו חילוקי דעות קיצוניים בעולם הפסיכיאטרי בקשר לכשירותם לשירות ביטחון, וכמי שהיה קצין רפואה ראשי אני יודע איך קובעים חוות דעת פסיכיאטריות, יש לי חשש עמוק שהמערכת לא הסירה אותו משום שלמרות שהתחייבה היא לא סיפקה את התיקים לעיון הוועדה.
אריה אלדד: אני מבקש לדעת מדוע לא קיבלנו לעיוננו את התיקים.
זבולון אורלב: מיד נבקש תשובה מהאלוף.
אריה אלדד: תת-אלוף בצבא התחייב כאן.
אריה אלדד: ישב בחדר הזה והתחייב.
דוד רותם: האם אתה אומר שהבעיה היא בפסיכיאטרים הצבאיים?
אריה אלדד: אני אומר שהבעיה היא באלה שהיפנו אותם אליהם ואמרו להם שאת אלה צריך לפסול על רקע פסיכיאטרי והם סיפקו את הסחורה.
אריה אלדד: לצערי יש לי ביקורת קשה מאוד על מערך בריאות הנפש בצבא.
דוד רותם: אלה רופאים.
אריה אלדד: רופאים, קציני בריאות הנפש, אלה אנשים עם מצפון מאוד גמיש וכלים מקצועיים חלשים ביותר.
עתניאל שנלר: אני מתכוון לשאול שתי שאלות ואחר כך להתייחס לגבי כלל הדברים.
עתניאל שנלר: שתי שאלות פשוטות.
עתניאל שנלר: האם יש הנחיה כלשהי במקרה כזה או אחר לתשאולים פוליטיים בהגדרה ולאילו יחידות הדברים מופנים, אם יש דברים כאלו בכלל?
עתניאל שנלר: האם יש איזושהי סטטיסטיקה שמראה עד כמה חיילים המבקשים להתגייס נפסלו על ידי חוות דעת קצין בריאות הנפש ביחס לממוצע הארצי הכללי לכולם על מנת למנוע קרדום לחפור בו?
עתניאל שנלר: חבל שקצין הרפואה הקודם לא הצליח להעלות את המערכת.
אריה אלדד: יש לי כישלון אחד בשירות הצבאי שלי.
דוד רותם: ראיתי את הנחיית האלוף שמופיעה בחוברת של המכון ואני חושב שהיא הנחיה ראויה וטוב שניתנה.
דוד רותם: מצד שני אני שומע כאן שאמציה פותר בעיות של כל מיני חיילים באופן פרטני ובאופן אישי.
דוד רותם: אני יודע על עוד כמה אנשים ונשים שעוסקים בזה באופן קבוע ופותרים בעיות.
דוד רותם: נראה לי שמה שאומר חבר הכנסת אלדד הוא דבר חמור מאוד.
דוד רותם: כשאני מחבר את הכול יחד, כנראה שהוראת האלוף לא חלחלה לשטח ואנשים מפירים את ההוראה.
דוד רותם: קציני בריאות הנפש עושים את מה שאומר חבר הכנסת אלדד, אמציה צריך לטפל במקרים האלה כדי לפתור את הבעיה, אבל אין פתרון מערכתי.
דוד רותם: אתם בעצם הוצאתם הוראה שאיננה מבוצעת בשטח כי אחרת למה אמציה צריך לפעול ולמה צריך כל אחד אחר לפעול?
דוד רותם: בעצם לא היו צריכים לשאול את האנשים שאלות כאלה והם לא היו צריכים להגיע למקרה הספציפי.
אבשלום וילן: אני מבין מההנחיות שישנם קריטריונים לתשאולים שהגיעו מהמוסדות האחראיים לביטחון פנים ואני מניח מטבע הדברים שהם בודקים את כל הקשת ואת השוליים הקיצוניות שלה.
אבשלום וילן: כלומר, זה לא רק מימין אלא גם משמאל, ובעיקר במקרים בהם יש חשש שאנשים יקבלו נשק כאשר הם לא כשרים מנטאלית להחזיק בו והם עלולים לעשות בו שימוש בלתי ראוי בכל מידה שהיא.
אבשלום וילן: לכן אני רוצה לדעת אם בניגוד לעמדה שכאן מתקבלת, שזה לכיוון אחד, אני מודה שאני בכלל לא מעלה על דעתי שמישהו יכול לעשות פסילות על רקע פוליטי לשירות צבאי.
אבשלום וילן: אני מציע לחבריי כאן להוריד פרופורציות.
אבשלום וילן: אני מעולם לא נתקלתי בזה ואני גם לא מאמין שצה"ל מגייס או בוחר את אנשיו על פי קריטריון פוליטי כלשהו.
זבולון אורלב: אני אשאל את השאלה ואחרי כן האלוף יחתום את הסוגיה הזאת של מגורשי גוש קטיף ונעבור לסוגיה השנייה.
זבולון אורלב: הרושם המתקבל - גם מהדיון שניהלה ועדת המשנה בראשותה של חברת הכנסת עמירה דותן, גם מהחומר שקיבלנו וגם מהדיון הזה – שיש פער בין כוונות מוצהרות כתובות לבין מה שמתרחש בשטח.
זבולון אורלב: האווירה שיש בשטח היא אווירה שונה ממה שאנחנו קוראים בהנחיות הכתובות ומהצהרות שאנחנו שומעים.
זבולון אורלב: בדיון הקודם מישהו העיר הערה נכונה ואמר שצה"ל רוצה להתלבש על איזשהו נושא, הוא יודע להתלבש עליו.
זבולון אורלב: למשל, כאשר צה"ל רצה לעקור מן השורש את תופעת הטרטור, הוא ידע לטפל ביד קשה, בביקורות פתע, בהדרכות ובכל האמצעים האחרים.
קריאה: ואין טרטורים?
זבולון אורלב: לא אמרתי שאין טרטורים אבל בוודאי, אני מעריך, רמת הטרטורים ירדה.
זבולון אורלב: העובדה היא שהדיווחים על טרטורים פוחתים והולכים כמדיניות כי המסר עבר.
זבולון אורלב: הרושם כאן הוא שיש פער גדול ושצה"ל לא עושה – אני אומר רושם, וזה לא נבדק אמפירית, אבל זה הרושם שמתקבל – את מה שצריך ואת מה שאפשר ואת מה שדרוש כדי שהמסר הזה יעבור.
זבולון אורלב: השאלה שלי תהיה גם החיבור לסוגיה השנייה שעוסקת לא רק במגורשי גוש קטיף אלא בכלל הנוער הדתי לאומי שמגיע ללשכות הגיוס ונשאל שם שאלות פוליטיות בניגוד מוחלט להנחיית האלוף מדצמבר 2005.
זבולון אורלב: אני מציע שהאלוף ייתן את התייחסותו ולאחר מכן נעבור לסוגיה השנייה עם דוקטור קליין ואותם עדים שמוכנים להעיד בפני הוועדה על אשר אירע להם.
23591: כמו הוועדה, יותר מעניינת אותי הביקורת ופחות המחמאות על אף שעבור האנשים שלנו, אני מודה, די נעים לי לשמוע על איכות הטיפול שמתבצעת לפחות היום או בחודשים האלה, ונקודת הזמן והקרדיט מבחינתי באמת לא משנה.
23591: אם הוועדה האירה את תשומת לבנו לכמה דברים, אז יש ועדה לביקורת המדינה, וכל מי שמאיר את תשומת לבנו בעניין הזה, אני מברך על כך.
23591: אני חושב שכמו שאתם הבנתם יש מדיניות ברורה, אבל כמו שנאמר פה, אני אשתמש ברשותך היושב-ראש באותה דוגמה של טרטורים, גם טרטורים קורים בצבא למרות שיש מדיניות ויחסי ותיקים-צעירים למרות ששמונה פעמים שמונה רמטכ"לים התעסקו בזה, מעצם גודלו של הגוף והטבע האנושי, יש לנו חריגות בדברים האלה.
23591: אני חושב שגם כאן המקרים הם מקרים ספוראדיים.
23591: הם מגיעים לאוזניהם בגלל שמישהו דואג שהם יגיעו לאוזניכם.
23591: למה יש להם ווליום כזה בתקשורת?
23591: בגלל שנוח למישהו שיהיה לזה ווליום כזה בתקשורת.
23591: למה חבר כנסת פה מאמץ שני דוחות של רופאים כשהוא היה קצין רפואה ראשי?
23591: אני באמת לא יודע, אבל על שולחני כל יום עשרים חילוקי דעות בין הרופאים של הצבא לרופאים בחוץ.
23591: זה מדע ששייך לחיל הרפואה ובחיל הרפואה קרדיולוג אחד אומר כך והרב פירר נדרש להחליט בין חוות דעת כזאת לחוות דעת אחרת של רופאים שסיימו את לימודיהם באותם מוסדות רפואיים.
23591: לכן אני מבקש מכם להתייחס ביושר הראוי ולהבין שחוות הדעת הנוגדות של הפסיכיאטרים הם לא רק את מי לשחרר אלא גם את מי לגייס, הם לא רק של פסיכיאטרים אלא גם של קרדיולוגים, גם של פנימאים לסוגיהם, של אורתופדים שרוצים להוריד פרופיל או להעלות פרופיל, ואנשים מביאים אלינו חוות דעת שיש ביניהן מחלוקות.
אריה אלדד: יש מנגנון כאשר יש מחלוקות בין רופאים.
23591: אני מקבל את זה והייתי שמח לבדוק את זה עוד פעם, בגלל שהאוכלוסייה הזאת רגישה כל כך, דווקא בגלל שלנושא הזה יש איזה ווליום תקשורתי, לדעתי רחב מדי, אבל יש לו, דווקא בגלל שמדובר פה בנוער שקל מאוד לסחוף אותו לכל מיני אמירות כמו שאנחנו רואים גם כאן.
23591: אני חושב שאנחנו כמערכת מחויבים ברגישות גדולה מאוד.
23591: דרך אגב, אני יכול לומר לכם שלא הייתם מוכנים להעביר לנו קודם את המקרים, אני חושב שהמקרים של התשאולים האלה – מה שנאמר כאן – מלפני ההינתקות, זה לא נכון.
23591: דרך אגב, לפני ההינתקות גם היה לנו את עמי פופר וגם שם אצל המוסדות האחראים על ביטחון הפנים במדינה עלתה הכוננות ועלו השאלות.
23591: הדברים האלה עולים ויורדים.
23591: נתן זדה הוא סיפור, המקום ממנו הוא יצא או שבו התגורר בזמן שלפני ביצוע הרצח עורר סימני שאלה.
23591: כמו שאמרתי קודם, אני יותר ער לביקורת, למה אני לא בסדר יותר מאשר אחרים, ואני נתתי בסוף לנתן זדה נשק ביד.
23591: זה לא משנה מי היה צריך להאיר את תשומת לבי או לא, כי בסוף אני נתתי לו נשק.
23591: האם נוח לי מספר המופנים לקציני בריאות הנפש?
23591: מאוד לא נוח לי.