GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירי אלה: סעיף 26 מעמיד לרשותו כלי חקירה שמקנים לו כמה סמכויות לפי חוק ועדות חקירה, ביניהן הסמכות לזמן עדים, לחקור אותם תחת אזהרה ולקנוס אותם אם הם לא מתייצבים.
מירי אלה: הסמכות הזו שנתונה לנציב, הוא יכול להאציל אותה למי שהוא בוחר, באישור ועדת הביקורת.
זבולון אורלב: איך נהגו בעבר?
מירי אלה: בעבר מנהלי נציבות תלונות הציבור קיבלו את הסמכויות האלה.
זבולון אורלב: היה מנהל נציבות שלא הוסמך?
מירי אלה: סלנט בזמנו ואחר כך אביגדור אביב.
מירי אלה: דורי פינטו היה האחרון שקיבל את המינוי.
זבולון אורלב: יש לך מושג לגבי מידת השימוש בסמכויות האלה?
מירי אלה: לא נעשה שימוש בסמכויות כנציב.
מירי אלה: שאלתי אתמול את יהושע רוט אם ידוע לו, כי גם לנורית ישראלי, היועצת המשפטית, למנכ"ל ולסגן שלה יש סמכויות כי הסמכויות האלה הואצלו לה.
זבולון אורלב: לשם מה צריך להאציל סמכות אם לא משתמשים בה?
מירי אלה: לפעמים צריך.
גלעד קרן: מבחינת החוק, כמובן שיש למבקר את הסמכות באישור הוועדה להאציל את הסמכויות האלה.
גלעד קרן: השאלה אם הוועדה חושבת שזה ראוי ושיש צורך להאציל את הסמכויות, אם לא נעשה בזה שימוש.
זבולון אורלב: אני מבין שמעולם מנהלי נציבות לא השתמשו בסמכות.
מירי אלה: אני רוצה לציין שהסמכות הזו ניתנה לפי חוק קבילת חיילים, סוהרים ושוטרים לכל מי שמוסמך לברר תלונות.
מירי אלה: החוק היחידי שבו צריך את אישור הוועדה הוא חוק מבקר המדינה ואכן לא כל כך ברור לי למה צריך את האישור.
זבולון אורלב: לנציב תלונות הציבור יש את אותה סמכות?
מירי אלה: ולכל מי שמברר תלונות.
מירי אלה: כל מי שהוסמך לברר תלונות, יש לו את אותן סמכויות.
זבולון אורלב: לזמן עדים?
מירי אלה: כן, לזמן עדים.
מירי אלה: יש את הוראות 92(ד) לחוק המשטרה.
זבולון אורלב: למה מאצילים סמכות שלא משתמשים בה?
מירי אלה: אפשר להשתמש בה.
מירי אלה: עד היום לא נזקקנו לזה כאשר ברוב המקרים אנחנו מקיימים את ההצבעות שלנו למרות שאין חובה בחוק.
גלעד קרן: השאלה האם המקרה באמת חריג והאם המבקר לא יכול להשתמש בסמכות בעצמו.
מירי אלה: הוא יכול.
זבולון אורלב: לא רק הוא.
זבולון אורלב: גם ליועצת המשפטית יש.
חנה פריידין: זה לא האצלת סמכות.
חנה פריידין: למבקר יש את מלוא הסמכות
זבולון אורלב: היא אומרת שכבר האצילו כאן סמכות.
מירי אלה: נכון.
זבולון אורלב: אישרתי את הבקשה.
זבולון אורלב: אנחנו נכנסים לסיור רגלי שייקח בין חצי שעה לשלושת-רבעי שעה.
זבולון אורלב: אני מבקש להזכיר שהסיור הוא במסגרת סיור ועדה של כנסת.
זבולון אורלב: לוועדה יש יושב-ראש והוא מחלק את רשות הדיבור והוא אומר מה עושים ואיך עושים.
זבולון אורלב: הוועד של הכפר הולך אתנו והוא ידאג שהסיור שלנו יהיה סיור רציני, ענייני, וזאת כדי שנוכל לראות את הדברים בעיניים.
זבולון אורלב: בשעה 11:00 נתחיל את החלק השני של הביקור.
זבולון אורלב: אנחנו מקבלים את כל האורחים בברכה רבה.
זכריה תרם: האנשים חיים כאן כ-60 שנים, ורובם המכריע חיים כאן טוב.
זכריה תרם: עיריית תל-אביב לא נותנת להזיז גג אזבסט ולא נותנת לפרק פח, ולכן המצב החיצוני נראה כמו שהוא.
קריאה: ראש העיר לא הגיע?
זכריה תרם: הוא לא בא ויש לו סיבה טובה לא להגיע.
זבולון אורלב: הוא הוזמן כדת וכדין.
זבולון אורלב: השר נענה לבקשתנו, אבל לא ראש העיר.
זכריה תרם: יש משפחות שחיות במצוקה בכפר שלם, נתקעו עם הקפאת הפינוי בשנת 1996.
זכריה תרם: חשוב להדגיש שמתנהלת הסתה חמורה בתקשורת נגד תושבי כפר שלם, שכביכול הם רוצים יותר קריטריונים, הם רוצים והם רוצים, אבל דבר הזה הוא שקר וכזב.
זכריה תרם: ב-1996 הוקפאו הפינויים באופן שרירותי על ידי מינהל מקרקעי ישראל וזה היה באמצע תנופת הפינויים הגדולה.
זכריה תרם: מינהל מקרקעי ישראל טען שהפינויים בכפר שלם עולים יותר מדי כסף.
זכריה תרם: לאחר מספר שנים אישר בודק את המינהל קריטריונים לכפר שלם שעומדים בדיוק לפי מה ששולם בשנת 1996.
זכריה תרם: כלומר, 12 שנים בוזבזו לריק.
מאיר שטרית: כמה שולם ב-1996?
זכריה תרם: שולם בני ביתך ו-100 אלף דולר למשפחה.
זכריה תרם: רווק שיוצא לשוק החופשי מקבל 175 אלף דולר, שזה אומר דירת ארבעה חדרים חדשה בכפר שלם.
זכריה תרם: דירת ארבעה חדרים בכפר שלם בשנת 1996 עלתה 170 אלף דולר והיום דירת ארבעה חדרים בכפר שלם עולה 250 אלף דולר.
זכריה תרם: פדן מציע לרווקים או לבודדים 120 אלף דולר.
מאיר שטרית: הוא לא מציע על דעתו, אלה הקריטריונים.
זכריה תרם: לא, כבוד השר, זה שקר וכזב.
זכריה תרם: יש לנו כאן מסמך שיוכיח לך שפדן מטעה את כל הגורמים הממונים.
אבשלום בן-דוד: אנחנו ניכנס לבית שימחיש.
מאיר שטרית: אתה גר בבית הזה?
אבשלום בן-דוד: לא, אני לא גר בבית הזה.
אבשלום בן-דוד: אני עדיין גר בכפר שלם.
מאיר שטרית: לצורך העניין, אתה לא התפנית.
אבשלום בן-דוד: נכון.
מאיר שטרית: אני מניח שכל חברי הוועד לא התפנו.
אבשלום בן-דוד: בשנת 1996 היו שבעה חברים בוועד וארבעה מהם התפנו, יצאו בפינוי.
אבשלום בן-דוד: היום הרחבנו את הוועד כי אתה לא יכול לפעול עם שניים-שלושה חברים, ולכן הרחבנו את השורות.
מאיר שטרית: כמה חברי ועד יש?
אבשלום בן-דוד: כ-15 אנשים חברים במועצת הוועד.
מאיר שטרית: וכולם גרים בבתים כאלה.
אבשלום בן-דוד: יש לנו 5-6 פעילים שעובדים קשה מאוד.
זבולון אורלב: מה מספר התושבים המקוריים?
אבשלום בן-דוד: בכפר שלם מדובר ב-300 בתי אב מקוריים.
אבשלום בן-דוד: זאת יכולה להיות משפחה אחת בבית האב, אלה יכולות להיות 10 משפחות בבית האב, תלוי במצבם.
אבשלום בן-דוד: מדובר כאן בתושבים חדשים.
מאיר שטרית: לא הבנתי מה זה 10 משפחות בית אב.
אבשלום בן-דוד: בזמנו, כשהגענו לכאן עם קום המדינה, כפר שלם היה כפר חקלאי ערבי והרבה משפחות התיישבו בנחלות עם משקי עזר וקיבלו שניים ושלושה דונמים.
מאיר שטרית: קיבלו ממי?
אבשלום בן-דוד: מהסוכנות היהודית.
מאיר שטרית: יש להם חוזה עם הסוכנות?
אבשלום בן-דוד: לכל תושבי כפר שלם הוותיקים היה חוזה עם הסוכנות היהודית ורשות הפיתוח.
אבשלום בן-דוד: באמצע שנות ה-60, כאשר חלמיש נכנסה לכפר שלם, במקביל נשרפו משרדי רשות הפיתוח בכפר שלם והם הפסיקו לשלוח לאנשים קבלות על שכר דירה.
אבשלום בן-דוד: היו אנשים שדרשו את הזכויות ועדיין ממשיכים לדרוש, אבל היו אנשים שאם לא דורשים ממך לשלם, אתה עוזב את זה.
אבשלום בן-דוד: להוכיח ותק בכפר שלם זה הדבר הקל ביותר בעולם.
אבשלום בן-דוד: יש נסח משרד הפנים.
אבשלום בן-דוד: כל מי שגר בכפר שלם בשנים 1949-1950 עד שנת 1965, חוק הפינוי, ניגש למשרד הפנים, מוציא נסח והוא זכאי לכל הזכויות.
אבשלום בן-דוד: על זה אין מחלוקת.
אבשלום בן-דוד: העניין הוא שהתקשורת קבעה סטיגמה של פושעים על התושבים בכפר שלם ושל שודדי קרקעות.
מאיר שטרית: אין פולשים בכפר שלם?
אבשלום בן-דוד: יש פולשים בכפר שלם אבל הפולשים הם לא באחריות הוועד ולא באחריות המשפחות הוותיקות.
מאיר שטרית: אתם לא מגנים על הפולשים.
אבשלום בן-דוד: אנחנו לא מגדירים תושבים חדשים כפולשים.
מאיר שטרית: אתה אומר לי שבעלי הזכויות בכפר שלם הם אלה התושבים הוותיקים שגרים כאן.
מאיר שטרית: אם אני זוכר הקריטריון בפינוי היה ב-1987.
מאיר שטרית: לזה אתם מסכימים.
אבשלום בן-דוד: כבוד השר, אני רוצה לחדד את הנקודה.
אבשלום בן-דוד: בתוך עמי אני יושב.
אבשלום בן-דוד: הפולשים שמדובר עליהם – ואני כאן כבר 20 שנים – אני לא חושב שיאה לזרוק אדם עם ארבעה-חמישה ילדים לרחוב כאשר הרשויות לא עשו במשך השנים שום דבר והוא חי כאן בתת תנאים.
אבשלום בן-דוד: יש פתרונות אין ספור גם לפולשים.
אבשלום בן-דוד: יש דיור ציבורי, יש שווי מחוברים.
אהרן: הם חיים כאן שנים רבות אבל קוראים להם פולשים.
מאיר שטרית: אם אני פולש לקרקע שלך שנים רבות, אני לא נחשב פולש?
מאיר שטרית: אני נחשב פולש.
אהרן: ברמה המשפטית, אם אתה חי בקרקע שלי הרבה שנים ואני לא עושה כלום, יש לי זכויות.
מאיר שטרית: אדם שאין לו חוזה, גם אם הוא גר עשרים שנה, אין לו זכויות בקרקע.
מאיר שטרית: אתה גר בכפר שלם ואתה רוצה לצאת מצורת המגורים הזאת.
אהרן: הסברתי לשר מלהתחילה.
אהרן: בכפר שלם יש הרבה משפחות שחיות לא רע והן רוצות לצאת בתנאים הולמים ובפיצוי הוגן.
אהרן: כבוד השר, אני חושב ומדגיש שוב.
אהרן: יש הרבה אנשים בכפר שלם, אנחנו היינו החצר האחורית של תל-אביב, הפקירו אותנו כאן במשך שישים שנה.
מאיר שטרית: כל מה שאתה אומר, אני מבין.
מאיר שטרית: אני עצמי גרתי במעברה כזאת 40 שנה.
מאיר שטרית: אתה גר בכפר שלם, אני מניח בבית כזה, במשך שנים רבות.
מאיר שטרית: לך יש אינטרס לצאת או אתה רוצה להישאר בבית שלך?
אהרן: אני כרגע אישית לא הנושא.
אהרן: יש לי אינטרס לצאת.
קריאה: אבל בתנאים נורמאליים.
מאיר שטרית: זאת אומרת, המגמה, גם שלכם, היא לצאת מתוך הבית.
קריאה: אי אפשר לחיות על מזוודות שישים שנה.
מאיר שטרית: אם אתה היית יושב במקומו ואתה צריך להחליט, מה אתה היית מציע?
מאיר שטרית: תחשוב, אתה מייצג את המדינה מצד אחד, את האינטרסים של המדינה, של עיריית תל-אביב, ומצד שני אתה רוצה גם לעזור לתושבים.
מאיר שטרית: מה אתה היית מציע?
אהרן: אני הייתי לוקח את הקריטריונים של 1996, את הקריטריונים המלאים של 1996 ומשדרג אותם לערכים של היום.
אהרן: כמו שהסברתי לשר, באופן הכי פשוט, רווק קיבל בשנת 1996, רווק שחי בזולה, אם כבוד השר מכיר את המושג, חצי דונם, חי יפה, הוועד ממש אילץ אותו לצאת בוויכוחים לדירת ארבעה חדרים חדשה בכפר שלם.
אהרן: אמר לו שהוא חי פה יפה, מתבגרים, אין לך טאבו, לא ייתנו לך דירה למרות שמגיע לך ולכן צא לארבעה חדרים.
אהרן: היום ארבעה חדרים בכפר שלם עולה 250 אלף דולר והיינו רוצים לשדרג את הקריטריונים שהיו ב-1996 לערכים של היום, אבל לא זאת הבעיה שלנו.
זבולון אורלב: אם היו מעדכנים, כמה היה מקבל אותו רווק?
אהרן: אותו רווק או זוג נשוי עם ילד או שניים היו יוצאים ב-230 עד 250 אלף דולר.
זבולון אורלב: ולפי הקיים היום כמה הוא יקבל?
זבולון אורלב: כמה מציעים לו היום?
מאיר שטרית: הקריטריונים שהמדינה קבעה בזמנו, עוד הרבה לפני, מועצת המינהל בהחלטה 909 קבעה קריטריונים שהיום זוג עם ילד מקבל, כולל תוספת, במקרה הרע ביותר, גם כאשר נותנים תוספת של 25 אחוזים, הוא מגיע ל-150-170 אלף דולר.
זבולון אורלב: עם הסכום הזה אין לו מה לעשות.
אהרן: חברת חלמיש הלכה למשפחות, לפני תביעות משפטיות, עם הצעה - למשפחה עם ילדים - לסכום של 137 אלף דולר וזה כאשר אנשים חיים בנכס ששווה מיליון דולר.
אהרן: הציעו למשפחות 122 אלף דולר.
אהרן: מנכ"ל חלמיש הפחית בקריטריונים.
מאיר שטרית: הוא לא מחליט.
אהרן: הוא החליט באופן חד-משמעי.
מאיר שטרית: אני חושב שאתה טועה.
זבולון אורלב: אני מציע שאת הדיון נקיים לאחר מכן.
זבולון אורלב: כרגע אנחנו רוצים להסתכל בעיניים ולראות מה המצב.
אהרן: אני מוכן לשלם לך על הקרקע מה ששילמה לך רסקו, שיכון ופיתוח וכל שאר החברות שמסרת להם את הקרקע.
אהרן: הם שילמו אפס מחיר.
אהרן: חלמיש שילמה אפס מחיר.
אהרן: אם היינו מקבלים כאן היתרים, היה קם כאן בניין עם 10-12 קומות וכל משפחת כהן הייתה חיה ברווחה, אבל משפחת כהן נאלצה לבנות סלאמס ובתים ברמה הזאת.
אהרן: כבוד הרב, הגדירו אתנו כפולשים.
אהרן: הנה התקופה הערבית שמקיפה את המתחם של משפחת כהן.
אהרן: כל הבתים הם בתים ערבים.
אהרן: העירייה חונקת אותי עם ההיתרים ואני אצא עם נזיד עדשים כאשר האדמה שלי.
אהרן: תן לי את הכסף עבור האדמה, תפנו את פינויי המצוקה מכספי חלמיש הנותרים בקופה.
זבולון אורלב: הדיון מתקיים בשעה 11:00.
זבולון אורלב: אנחנו ממשיכים בסיור.
מאיר שטרית: כמה יחידות דיור יש כאן?
זבולון אורלב: המשפחות לא יעזבו.
זבולון אורלב: צריך למצוא פתרון.
זבולון אורלב: בינינו, גם לא כדאי להן לעזוב.
אהרן: יש כאן עושק נוראי והטעו את כל הגורמים.
אהרן: מדובר כאן בשחיתות.
מאיר שטרית: חלמיש פינתה מהשכונה הזאת עד היום 2,500 משפחות למרות שכאשר התחילו את הפינוי היו רק 1,400 משפחות.
קריאה: התחילו את הפינוי בשנות ה-50 אבל המשפחות מתרבות.
מאיר שטרית: חלמיש הוקמה בשנת 1972 ואת הפינוי התחילו בשנת 1976.
מאיר שטרית: אז היו בשכונה, לפי מפקד, 1,400 משפחות אבל עד היום חלמיש פינתה כבר 2,500 משפחות ועוד לא סיימה את הפינוי.
זבולון אורלב: אני מבקש לא לקיים את הדיון ברחוב אלא לראות את הדברים.
מאיר שטרית: הסתכלתי בתכתובת ויש לי את כל החומר, ראיתי את התכתובת של נסים משולם עם כל מנכ"לי החברות.
אהרן: שולחים למשפחות קשות יום הודעת סילוק מהבית וזאת ללא משא ומתן וללא הצעות לפינוי.
אהרן: כבוד השר צריך להבין מה עשו כאן.
אהרן: שני ילדי שמנת השתלטו על חלמיש, רוצים לטרוף את כל העוגה ולא מוכנים להשאיר לנו פירורים.
אהרן: בקטע הזה גרות משפחות ותיקות משנת 1949.
אהרן: כל הפחים וכל הסלאמס זה באשמת ראש העיר שהחליט למרר את חיינו.
אהרן: אנשים כאן חיים על בורות סופגים שישים שנים.
זבולון אורלב: אין ביוב?
אהרן: ברוב המקומות אין ביוב.
אהרן: עד שאתה מקבל עמוד תאורה בכפר שלם, יותר קל לחצות את תעלת הימים.
אהרן: זאת דוגמה מצוינת לעושק של תושבי כפר שלם.
אהרן: בשנות ה-70 הליברלים העצמאיים ישבו בעיריית תל-אביב, הייתה להם את חברת רובינשטיין – ורסקו הייתה שותפה בחגיגה – והם קיבלו כאן שדות ריקים.
אהרן: אני כילד שיחקתי בשדות האלה.
אהרן: 1,100 דירות שדות ריקים והם קיבלו בחינם או ממש בפרוטות.
אהרן: התנאי היחיד שנתנו לאדון רובינשטיין, ולחברת רסקו בשותפות יבנה, שיפנו את המתחם הזה.
מאיר שטרית: אבל לא פינו.
אהרן: פינו 15 פינויים קטנים שהפריעו להם בתוואי של השדות, נטשו את כפר שלם לשלושים שנה, עד שנת 1994, בזמן יצחק רבין, ואחרי שכפר שלם לחץ, רובינשטיין החזיר את האדמה למינהל מקרקעי ישראל, הגוף הגאון של המדינה, והמינהל עוד שלם לו 200 אלף דולר.
אהרן: היום אני מצטער למה כאשר רובינשטיין החזיר את האדמה למינהל לא באנו ואמרנו שייקחו 200 אלף דולר ושיעזבו אותנו לנפשנו.
קריאה: באותה תקופה כתבתי מכתב למינהל ואמרתי שנוצרה הזדמנות, הקרקע חזרה מרובינשטיין אליכם ואני מבקש שיקצו לי את הקרקע שאני יושב עליה במכירה, בהסכמה, בחכירה, אבל עד היום לא נעניתי.
מאיר שטרית: גם היום אתה מוכן לזה?
קריאה: גם היום אני מוכן.
אהרן: המתחם הזה נקרא מתחם רובינשטיין שהתעשר במתחם הזה, ולאור הוקרה רשמנו את המתחם על שמו.
אהרן: כל המתחם הזה כאן, 200 דונם.
אהרן: אני אסביר לכבוד השר מה הפחים האלה.
אהרן: כאן אנחנו מותקפים בצילומי אוויר ועל ידי חבורות בריונים.
אהרן: חברת חלמיש הוציאה מיליונים כדי לרדוף את תושבי כפר שלם באמצעות חברות אבטחה ובריונים.
אהרן: מסתובבים כאן עשרות כאלה.
אהרן: אם תושב רוצה להחליף גג אזבסט או לפתוח חלון, מציצים לו לתוך הבית.
אהרן: אנחנו חשופים.
אהרן: הצטברו כספי כפר שלם בחלמיש ומדובר בעשרות מיליוני שקלים.
אהרן: אנחנו נדרוש ששלוש-ארבע משפחות מצוקה שחיות בתנאים מאוד קשים, במקביל להחלטה, יפונו על ידי חלמיש כאקורד אחרון.
מאיר שטרית: אתה תפנה אותם.
אהרן: אנחנו נקבל את השדות הריקים שחלמיש מחזיקה בכפר שלם?
אהרן: זה מקובל עלינו.
מאיר שטרית: אתה טועה בטיעון שלך כי אתה לא מכיר את העובדות, אבל אני כן מכיר את העובדות.
מאיר שטרית: המדינה החליטה בזמנו, כאשר התחילו את הפינוי, שכל הכסף שהמדינה תוכל להוציא מהקרקע של כפר שלם ייועד לפינויים.
מאיר שטרית: זאת אומרת, משק סגור.
מאיר שטרית: אני אומר לך שכבר היום לא עומדים בזה.
קריאה: הכסף הלך למקומות אחרים.
קריאה: הוא לא נשאר במשק הסגור.
מאיר שטרית: הוא לא יכול ללכת.
מאיר שטרית: היום הכסף שנכנס למדינה כתוצאה משיווק קרקעות, הוא יותר קטן מהכסף שהולך לפינויים.
מאיר שטרית: כאשר המדינה באה לפנות, אתם רואים את הקשיים ואת הצרות כאשר זה כן מסכים, ההוא לא מסכים, זה רוצה פי חמש וההוא רוצה פי ארבע, ולכן לא עושים פינוי-בינוי.
מאיר שטרית: לכאורה אני יכול לומר לכם שתיקחו את הקרקע ותשברו את הראש.
זכריה תרם: חלמיש ובראשם פדן, עוד לא קם לנו מנכ"ל כזה במשך כל השנים מאז 1962.
מאיר שטרית: מאיזה שנה אתה גר?
זכריה תרם: משנת 1951.
זכריה תרם: עברנו שבעה מנכ"לים למיניהם ועם כולם היינו בסדר, שיתפנו פעולה וכתוצאה מכך יצאו 350 משפחות.
מאיר שטרית: לפי הנתונים שבידי יצאו עד היום 2,500 משפחות למרות שהתחילו את הפינוי עם 1,400 משפחות.
אהרן: יש ריבוי טבעי.
זכריה תרם: בא יובל פרנקל ועשה את הצעד הגדול ביותר ופינה 350 משפחות.
זכריה תרם: בנה ביתך.
מאיר שטרית: בבנה ביתך היית מוכן לצאת מחר?
זכריה תרם: מחר.
זכריה תרם: היום אני מוכן.
זכריה תרם: אני מציע לשר שיקים ועדה מקצועית שלך אתנו ביחד.
זכריה תרם: תאמין לי שנשב חודש ימים ונביא לך תוכנית שפותרת את עניין כפר שלם.
זכריה תרם: רק ככה, בשיתוף פעולה.
מאיר שטרית: אתה הרי יודע שיש תוכנית בניין ערים לשכונה ואי אפשר להתחיל מחדש את התכנון.
מאיר שטרית: השאלה שלי אם במסגרת התוכנית הקיימת, כאשר מתוכננים מגרשים לבנה ביתך.
נסים: הביצוע הוא לא נכון.
נסים: אני לא משווק היום שום מגרש לקבלנים.
מאיר שטרית: נניח שיש מאות מגרשי בני ביתך ואני אומר שמי שרוצה לצאת, בבקשה, קח מגרש, קח פיצוי וצא.
נסים: כולם מוכנים אבל הבעיה היא הפיצוי.
מאיר שטרית: אתה יודע שמגרש מהווה פיצוי.
נסים: אומרים שמה שמשרד השיכון קבע בשנת 1996, כזה ראה וקדש.
נסים: לוקחים את הקריטריונים, משקללים אותם להיום ויוצאים לדרך.
מאיר שטרית: בעבר נתנו מגרש חינם ונתנו פיצוי יחסית לא גדול אלא די קטן.
נסים: אם משקללים אותו לערכים של היום, אין בעיה.
אהרן: כבוד השר מבין בפוליטיקה יותר ממני.
אהרן: אדם שנפסל על ידי ועדת רביבי בשנת 1992 מלהיות יושב-ראש דירקטוריון חלמיש, מנהל במשך שנה שלמה לאחר מכן, כאשר תופרים לו תואר של ממלא מקום יושב-ראש הדירקטוריון, ועדת חיפוש לחיפוש מנכ"ל.
אהרן: הוא מחפש ומתייצבים מולו 103 מועמדים שנפסלו כולל אריאלה רבדל שנפסלה.
אהרן: נפסלו אנשים טובים בטענות שונות ומשונות והיו הרבה סיפורים על זה בעיתונים.
אהרן: פתאום הובא לידיעתנו שאיתן פדן הגיע והתמנה להיות יושב-ראש דירקטוריון חלמיש, שיש לו ניסיון עשיר והוא מתאים לחברה, כך רשום בפרוטוקולים.
זבולון אורלב: אני מציע לכם, אפשר לנבור בהיסטוריה ומבקר המדינה ינבור בהיסטוריה טוב מכם.
זבולון אורלב: אנחנו רוצים בביקור הזה לצאת עם משהו כלפי העתיד, מה עושים מכאן ואילך.
זבולון אורלב: אני יודע שאתם אוהבים לדבר על ההיסטוריה ואני מאוד מבין אתכם.
אהרן: העתיד הוא לשבת עם ועד כפר שלם חצי שעה-שעה וועד כפר שלם יוכיח אחת לאחת – ואני אומר את זה במלוא האחריות – שפדן לא פעל על פי הקריטריונים לפיהם פינו ב-1996.
אהרן: אחת לאחת אני מוכיח לו.
מאיר שטרית: אני אומר לך שהוא לא פועל על פי הקריטריונים מ-1996 כיוון שהמדינה שינתה את הקריטריונים.
מאיר שטרית: לא הוא קובע את הקריטריונים.
אהרן: יש מתחם, שם האש בוערת ממש עכשיו כאשר 30 משפחות הולכות להיזרק לרחוב בימים אלה ממש.
אהרן: כידוע לכם, היינו בוועדת הכלכלה של הכנסת.
זבולון אורלב: באיזה מרחק זה?
אהרן: 10-15 דקות.
קריאה: זה נקרא נוה ורבור ואלה הם הבתים הגבוהים מסביב כאשר באמצע כפר שלם.
קריאה: אנחנו בשכונה אומרים שזה כפר שלם רבתי כי האינטרסים משולבים ומה שיקרה אצלם, יקרה גם אצלנו.
קריאה: מי שמגיע לו, יקבל פינוי, יקבל פיצוי הוגן.
זבולון אורלב: למה אתם רוצים להתפנות מכאן?
קריאה: אנחנו לא רוצים להתפנות.
קריאה: אני אומרת שבכפר שלם יהיה פינוי-בינוי, אז השכונה שלנו, ורבור, היא בעצם משולבת.
קריאה: החברה שבנתה את שכונת ורבור הייתה מחויבת גם לפיתוח שכונתי, היא גרפה את הכסף על הדירות וברחה, ואז שכונת ורבור נשארה עם הבעיה.
קריאה: קולם של בעלי הדירות בבתים הגבוהים לא נשמע וכאילו זה משהו אחר, אבל אני טוענת, כבעלת דירה בבניינים הגבוהים בשכונה, שאנחנו כפר שלם רבתי ולא ורבור וכפר שלם אלא יש לנו אינטרסים משותפים ואני חושבת שההזדמנות של פינוי-בינוי ופיצוי הוגן, ייתן גם הזדמנות לשכונת ורבור להפוך לשכונה.
אהובה שרעבי: אני מגדלת ילד שהוא בן אחי.
זבולון אורלב: את גרה בכפר שלם?
אהובה שרעבי: אפשר להגיד שכן.
אהובה שרעבי: אני מגדלת ילד עם שיתוק מוחין בן 29 שאמו נפטרה בלידה שלו.
אהובה שרעבי: הוא בן אחי והוא גר באזור למעלה.
אהובה שרעבי: אני הגשתי בקשה לסיוע לדירת נ"ר אבל סירבו בטענה שהאבא – שזה אחי – גר באזור פינוי ואמרו שהוא יקבל פינוי, ושאם הוא יוותר על הזכויות של הילד, הילד יקבל.
אהובה שרעבי: אמרתי שמה שמגיע לאבא, תנו, ותנו לילד מה שמגיע לילד.
אהובה שרעבי: בסוף לא קיבלתי לא זה ולא זה.
אהובה שרעבי: עכשיו אחי קיבל פינוי ואני מזמינה אותך לראות את הילד עליו אני מדברת.
אהובה שרעבי: בחור בן 29 על כיסא גלגלים, משותק במאה אחוזים ואני מצטערת שהוועד הביא אותך רק לכאן ולא לאזור הכואב באמת, כאשר 29 שנים אני מחכה לדירה ואני מממנת את הילד עם משכורת של 4,000 שקלים והקצבה שהוא מקבל.
זבולון אורלב: אני אתן לך את הכרטיס שלי.
זבולון אורלב: תכתבי לי את כל הסיפור ואני מבטיח לך שאני אטפל בזה אישית.
אהובה שרעבי: אתה יודע כמה מכתבים כתבתי לחברי הכנסת וקיבלתי מפח נפש?
זבולון אורלב: אני אנסה.
אהובה שרעבי: אני מקווה שתתייחס למכתב שלי בשיא הרצינות.
אהובה שרעבי: להשאיר את אחי ואת הבן שלו, שאני מגדלת אותו, לבד, זה בלתי אפשרי.
אהובה שרעבי: חבל שאתם לא באים לאזור הזה ואני מזמינה אתכם.
זבולון אורלב: כיושב-ראש ועדת ביקורת המדינה יש לי זכות על פי החוק לפנות לנציב תלונות הציבור כדי שיעמידו שניים-שלושה אנשים לבדוק את המקרה הזה והם יאמרו לנו האם יש מקום לעשות, האם אין מקום וכולי.
זבולון אורלב: אני מבטיח לך שהבדיקה הטובה ביותר שמדינת ישראל יכולה לתת תהיה במקרה שלך כי זאת סמכותי גם על פי חוק.
אהובה שרעבי: אני מאוד מקווה.
אהובה שרעבי: 29 שנים אני מחכה.
זבולון אורלב: אני אדאג לבדוק את המקרה שלך.
אהובה שרעבי: 29 שנים אני מגדלת את הילד הזה מכספי.
קריאה: אנחנו רוצים לדבר.
קריאה: אנחנו תושבים כאן, אל תסתמו לנו את הפה.
קריאה: בואו תשמעו את הכאב שלנו.
אהרן: אלה בתים שנבנו על ידי אנשים שפונו בשנת 1989, 1991, 1992, אז היה פינוי-בינוי בכפר שלם.
קריאה: יש לי 7 ילדים ורוצים לפנות אותי.
אהרן: יש כאן 30 משפחות עליהם מרחף צו סילוק מיידי של בית המשפט על ידי בעלת הון.
זהבה חזה: שלום כבוד השר, נעים מאוד, אני אחות של עפרה חזה ואני גרה כאן בכפר שלם.
זהבה חזה: כבוד השר, אתה משלנו, הגיע הזמן שתעשה משהו.
זהבה חזה: אני מקווה שתתחיל לעשות סדר בכפר.
אהרן: יש כאן 30 משפחות שעומדות להיזרק מהבית.
אהרן: היינו בוועדת הכלכלה של הכנסת.
אהרן: כל יושבי ראש הסיעות החליטו על תיקון חוק פינוי-בינוי כפר שלם במטרה מיידית ומוצהרת לסייע לאותן משפחות.
אהרן: אנחנו רוצים להביא את השר כדי שכאשר החוק יעלה בכנסת, הוא יעזור.
זבולון אורלב: קודם הוא יעלה בוועדת שרים לחקיקה, אחר כך יש לנו את משרד האוצר.
זבולון אורלב: אתה חושב שכמה ראשי סיעות יחליטו לשנות חוק?
זבולון אורלב: יושב כאן מנכ"ל מינהל מקרקעי ישראל והוא יאמר לך שעד שמשנים חוק, חל על זה הכלל של עגנון, עד שבאה נחמה, יוצאת הנשמה.
אהרן: בשנות ה-50 רשות הפיתוח נתנה אפשרות במשך זמן מאוד קצר לרכוש את הטאבו וחלקם ניצלו את ההזדמנות ורכשו.
דב חנין: למה הם לא משפרים?
אהרן: כי העירייה לא נותנת היתרים וזאת כדי לנשל ולמרר את חיי התושבים.
אהרן: זאת שיטת הממסד במשך 60 שנים.
אהרן: אין שום סיבה שבעולם לעירייה לא לבוא ביוזמתה ולומר לאנשים שישפרו את הגדרות.
אהרן: זה מה שרובינשטיין קיבל והתעשר.
אהרן: היו כאן שדות ריקים, בלעו אותם ואת האנשים השאירו.
אהרן: כאן עמידר ומינהל מקרקעי ישראל עשו קומבינה מוזרה ביותר.
אהרן: היה כאן משפט לסילוק יד נגד שתי חברות בטאבו.
אהרן: היזם זכה.
אהרן: לימים, עד לפני שנה, הגיע פתאום צו פינוי גורף.
קריאה: כאן נעשה מעשה לא מוסרי.
קריאה: מוציאים אדם מבית על קרקע ומכניסים אותו לקופסא כזאת.
קריאה: המשפחה הגיעה לכאן בשנת 1948, מיד אחרי מלחמת השחרור.
קריאה: יש לנו אישורים של עמידר והסוכנות היהודית ששיכנו אותנו כאן.
קריאה: בהמשך הכנתי לכם חומר כדי שתוכלו ללמוד את הנושא.
קריאה: באו לפנות אותנו בסילוק יד מהשטח הזה.
קריאה: יש פה שתי חלקות שהם טוענים שהן של חברה פרטית.
קריאה: אני אראה לכם את מה שיש לי בכתובים.
קריאה: יש לנו כאן צו פינוי מבית המשפט כאשר לפי הטענה שלהם החלק הזה כאן, כל הקטע הזה, לא שייך להם, הבתים לא שייכים להם, אבל מסתבר שבשנת 2002 עמידר, חלמיש או מינהל מקרקעי ישראל – לא יודע מי – מכרו את הקרקע לחברה פרטית.
קריאה: הבית הזה היה קר בחורף וחם בקיץ בגלל הבאר ואתה יכול לראות את המרצפות שם שוקעות.
קריאה: כבוד השר חייב לראות את הבית הערבי.
זבולון אורלב: אנחנו תכננו שבשעה 11:00 נתחיל דיון כדי שנוכל לדבר באופן רציני ולא בצורה כזאת.
זבולון אורלב: אפשר להמשיך את הסיור ולא לקיים דיון.
אהרן: חובה לקיים דיון.
זבולון אורלב: כל דקה שאתה מאריך את הסיור, זה על חשבון הדיון.
זבולון אורלב: תחליט מה לעשות.
זבולון אורלב: השר ואני הקצבנו שעתיים, מ-10 עד 12.
זבולון אורלב: שעה ראשונה סיור ושעה שנייה דיון.
זבולון אורלב: זאת ועדה רשמית והישיבה צריכה להינעל בשעה 12:00.
זבולון אורלב: תחליט אתה מה לעשות.
אהרן: דיון.
זבולון אורלב: אני מציע שאת יתר הדברים נשמע בדיון.
זבולון אורלב: אנחנו עכשיו עוברים לבית ורבור.
זבולון אורלב: סוף הסיור ותחילת הדיון
זבולון אורלב: אנחנו צריכים לסיים את הישיבה בשעה 12:00.
זבולון אורלב: אם לא נסיים היום, אני מבטיח לכם שנמשיך בעוד ישיבה אחת בכנסת.
זבולון אורלב: קיימנו ישיבה לפני כשלושה חודשים על פי פנייה של הוועד של כפר שלם.
זבולון אורלב: השתתף אתנו בישיבה מנכ"ל חלמיש, מר פדן.
זבולון אורלב: בעקבות הישיבה הזאת סיכמנו לראות ולסייר כי אין דבר טוב יותר ממראה עיניים.
זבולון אורלב: למרות שזה לא הביקור הראשון שלי בכפר שלם, גם הביקור היום מעיד שאין ספק שתמונת המצב כפי שהיא, היא תמונת מצב של כתם, כתם מכוער בליבה של העיר העברית הראשונה.
זבולון אורלב: המצב הוא מצב בלתי אפשרי, הוא בלתי נסבל והוא מחייב פתרון.
זבולון אורלב: כידוע במדינת ישראל יש הפרדת רשויות.
זבולון אורלב: מי שמופקד על הביצוע, זאת הרשות המבצעת, אלה משרדי הממשלה, הרשויות המקומיות.
זבולון אורלב: הכנסת מחוקקת ומפקחת כדי שהדברים ייעשו כראוי.
זבולון אורלב: מבקר המדינה בדק בזמנו את חלמיש, מצא מה שמצא, אבל הבדיקה אז לא הייתה רלוונטית למצב העכשווי והישיבה הזאת או הישיבה שלאחריה בעצם תקבע אם אנחנו מכניסים לעובי הקורה גם את מבקר המדינה על פי סעיף 21, דבר שאיננו רוצים לעשות.
זבולון אורלב: אנחנו רוצים שהבעיות תיפתרנה.
זבולון אורלב: הואיל וזמננו ממש קצוב אני מציע לסדר הדיון שאנחנו נאפשר לוועד בסדר גודל של 10-15 דקות לומר את דברו.
זבולון אורלב: אני רוצה לייעץ לכם עצה נאמנה.
זבולון אורלב: הואיל וזו הישיבה השנייה, אפשר לדבר על ההיסטוריה, על העוולות ועל כל הדברים שלדעתכם היא בלתי ראויים שנעשו בעבר, אין בעיה לבזבז על זה את כל הזמן, אבל עצתי הנאמנה לכם היא בישיבה הזאת להתרכז ולומר איך אתם רואים את פתרון הבעיה מכאן ואילך, עם הפנים קדימה.
זבולון אורלב: תאמרו לנו מה לעניות דעתכם צריך להיות.
זבולון אורלב: אנא מכם, אל תגלשו לעבר.
זבולון אורלב: אם תרצו, אני לא אעצור אתכם, אבל תדעו שהזמן קצוב.
זכריה תרם: שלום לכולם, ברוכים הבאים לכפר שלם העתיקה.
זכריה תרם: אמנם אנחנו בבית ורבור, אבל הוא חלק מכפר שלם העתיקה.
זכריה תרם: כבוד ראש העיר, חבר יקר, דב חנין, חבר הכנסת אורלב, שר השיכון והחבר פדן.
זבולון אורלב: ומנכ"ל משרד הבינוי והשיכון, מר אריה בר, ומנכ"ל מינהל מקרקעי ישראל, מר יעקב אפרתי.
זכריה תרם: אדונים נכבדים, מאחר שעשיתם את כל המאמץ הגדול הזה והגעתם לכפר שלם, תבורכו.
זכריה תרם: אני רוצה לומר לכם שבמשך תשע שנים – וזה במיוחד לכבוד שר הבינוי והשיכון מאיר שטרית – היו פינויים בסדר גודל של חמש משפחות.
זכריה תרם: אל תטעו ותחשבו שמתפנים מכפר שלם.
זכריה תרם: לצערנו הרב כל אחד שנקרא למשרדי חלמיש, דינו שבעוד שבועיים יופיע בבית המשפט.
זכריה תרם: כך לא מנהלים עסק וכך לא יהיה הדבר הזה.
זכריה תרם: המנכ"ל מר פדן נשלח למר פדן כדי לקיים את הכתוב: פינוי ושיקום המשפחות.
זכריה תרם: מספיק לנו חמישים וכמה שנים במדבר הזה.
זכריה תרם: אבותינו יצאו ממצרים, הסתובבו במדבר ארבעים שנה, אבל אנחנו כבר עברנו את הגל הזה ואנחנו למעלה מחמישים שנה מסתובבים סביב כפר שלם והנושא לא נגמר.
זכריה תרם: אני רוצה לומר לכם שהייתה תנופה אחת והיא יחידה כאשר בכפר שלם התפנו כ-350 משפחות בזמנו של מנכ"ל חלמיש דאז, יבורך, מר יובל פרנקל.
זבולון אורלב: כמה משפחות נותרו?
זכריה תרם: לפי מה שאומר מר פדן, 300 משפחות ותיקות.
זכריה תרם: את השאר הוא יודע ואני לא יודע.
זכריה תרם: לכן אני אומר שאם לא תיקחו אותנו ברצינות, הדבר יכול להידרדר.
זכריה תרם: אנחנו אנשים ששומרים על המקום הזה כעל בבת עינינו.
זכריה תרם: היום התבשרתי על ידי מפקד המחוז שהפשיעה ירדה כאן לאפס, כך שהסטיגמה הזו הוסרה מעלינו.
זכריה תרם: אנחנו בני אדם.
זכריה תרם: למעלה מחמישים שנה רוב התושבים שאתם רואים כאן, בנים ובני בנים, נמצאים במקום הזה.