GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יורם מוסבי: בפאן בדבר החקלאי, אנחנו עומדים במצב, אני וחבריי עומדים במצב שכל השיחות שהיו עם ממשלת ישראל – משרד החקלאות, שר החקלאות שנפגשנו פה רק לפני שבועיים, כולם אומרים את אותה אמירה, ליבנו אתכם, אנחנו מבינים אתכם, אבל חוק זה חוק.
יורם מוסבי: לאחרונה שר החקלאות אומר אמירה מאוד יפה, באמת ליבי אתכם אני לא יכול לעזור אבל.
יורם מוסבי: בואי נחלק את זה לשניים.
יורם מוסבי: החוק כחוק הוא מאוד פשטני, יש כאלה חברים במנהלת סל"ע או יועצי מס או רואי חשבון או כלכלנים שלוקחים אותו ומפרשים אותו כראות עיניהם.
יורם מוסבי: אבל בואו נשים את זה כרגע בצד.
יורם מוסבי: כראיה וכעובדה שאותם חקלאים שהיה להם משקים נכון להיום אין להם משקים.
יורם מוסבי: למה?
יורם מוסבי: מדינת ישראל רכשה נתח מסוים, קרקע מסוימת באזור זיקים שנתנה פתרון מאוד מאוד מצומצם, בסך הכל 25 חקלאים שמתוכם חזרו לעבודה 7 חקלאים.
יורם מוסבי: 7 חקלאים בנו את משקם בתוך האדמה בזיקים.
יורם מוסבי: השאר הם בתהליך כזה או אחר.
יורם מוסבי: יתרה מזאת, 85% אין להם אפילו קרקע.
יורם מוסבי: קרקע אין להם.
עמירה דותן: למה אחד ל- 25, 2 למה רק 7 מתוך ה-25 והלמה השלישי זה הלמה הגדול.
יורם מוסבי: אנחנו נמצאים בתהליך של תיקוני חקיקה, אבל התיקון חקיקה כתיקון חקיקה לא יביא לי את הקרקע.
יורם מוסבי: הוא לא יביא לי את הקרקע.
יורם מוסבי: או.קי?
יורם מוסבי: הוא יביא לי בסופו של יום יותר כסף לכיס.
יורם מוסבי: זה בסדר.
יורם מוסבי: אבל הוא לא יביא לי את הקרקע.
יורם מוסבי: הרשויות כרשויות – מנהלת סל"ע, וכלה במשרד החקלאות, מנהל מקרקעי ישראל, לא יודעים להביא את הקרקע לאותו חקלאי שאדמתו נגזלה.
יורם מוסבי: הם לא יודעים להביא את זה,
דודו מיכאלי: לא שהם לא יודעים, הם לא יכולים על פי חוק.
דודו מיכאלי: צריך לזכור שהחלטת הממשלה הייתה שרוכשים קרקע למי שעיבד בפועל את האדמה שלו.
דודו מיכאלי: מתוך 400 נחלות מתוכם עיבדו בפועל 176.
דודו מיכאלי: עכשיו ליד ה- 176 היו עוד 220 שאחד עבד אצלי ואני עיבדתי את המשק שלו או שהוא היה נהג משאית אצלי.
דודו מיכאלי: לאותם אנשים לא ניתן היום לפי חוק לרכוש את הקרקע.
דודו מיכאלי: מה שעשתה מדינת ישראל אמרה גם אותם אלה שאני רוכשת עבורם את הקרקע, אני אתן להם רק את מה שהיה להם בדיוק, לכאורה את מה שהיה להם בדיוק, ואם הם רוצים להשלים את הנחלה ל- 40 דונם יצטרכו להשלים סכום כזה וכזה של כסף.
דודו מיכאלי: מה בא יורם ואומר?
דודו מיכאלי: חבר'ה אני באתי בעצם לניצן כדי לראות את הפרצופים שאני רגיל לראות אותם.
דודו מיכאלי: בשביל זה אני חי פה.
דודו מיכאלי: באה המדינה ואמרה, לא.
דודו מיכאלי: אם אתה היית רגיל לחיות במושב שהיו בו בעצם 40 בעלי נחלות ו- 15 מתוכם עיבדו את הנחלה, אתה תהיה היום באזור שמרוחק בעצם מהבית שלך פעם אחת, רבע שעה נסיעה, ופעם שנייה גם כן אתה תהיה מפוזר עם חקלאים אחרים, שלא היית רגיל לראות אותם בעצם במושב או בכלל אותם חקלאים הם לא בעלי זכות נחלה היום, הם לא בעלי זכות קרקע בעצם.
דודו מיכאלי: אנחנו מנשלים אותם מהקרקע, ואם הם רוצים קרקע הם יכולים ללכת לחלוצה, הם יכולים ללכת למקומות אחרים, הם לא יכולים לקבל קרקע באזור הזה.
דודו מיכאלי: זה פעם אחת.
דודו מיכאלי: פעם שנייה, גם מי שחזר לחקלאות נתקל היום בבעיות מפה ועד הודעה חדשה.
דודו מיכאלי: החל במענקים, שתביני גם אותם אלה שחזרו לחקלאות, אין אחד מלבד אפשר להגיד דודו מיכאלי שזה אני, שקיבל מענק ממשרד החקלאות.
דודו מיכאלי: אנשים השקיעו מיליונים כדי לחזור, שנה כבר, שאמרו שהכל מוכן, הכל מסודר ועד היום לא קיבלו שקל מענק.
דודו מיכאלי: הוגשו דו"ח ביצוע, הכל הוגש.
דודו מיכאלי: הוגש ניירת.
דודו מיכאלי: אני לא מדבר על פיצויים.
דודו מיכאלי: עד היום אנחנו לא קיבלנו ולו 50% מהפיצויים שמגיעים לנו.
דודו מיכאלי: שנה ומספר חודשים.
דודו מיכאלי: חקלאים פעילים.
דודו מיכאלי: שחזרו.
דודו מיכאלי: אנחנו היום שמים כספים, לוקחים כספים מהבנק והלוואות.
דודו מיכאלי: עד היום התשתיות לא ברורות.
דודו מיכאלי: תביני, אני היום מפעיל מפעל שלם שהיה, היה שם אורי אריאל והיה ליאור כלפה.
דודו מיכאלי: 10 בנות מתוך אשקלון עובדות במיון.
דודו מיכאלי: רק עבודה יהודית עובדת בתוך הבית אריזה.
דודו מיכאלי: עד היום לא חיברו אותי לביוב.
דודו מיכאלי: עד היום אני לא מחובר לחשמל.
דודו מיכאלי: איך אפשר לתפקד ככה?
דודו מיכאלי: עכשיו, מי שרואה את זה מהצד אומר לאיזה ביצה אני הולך להיכנס?
עמירה דותן: אדוני, אני יש לי בעיה בהבנה.
עמירה דותן: אני מבינה את המצוקה ואני מבינה שהמצוקה מאפילה על הטכניקה.
עמירה דותן: אבל אני רוצה באמת להבין איפה הצמתים של הבעיות.
עמירה דותן: אתה אומר של-176 משפחות, אם אני הבנתי אותך נכון, הייתה קרקע שהם עיבדו אותה בפועל ועוד 120 ומשהו משפחות הם עבדו את זה.
דודו מיכאלי: בואו לא נשכח שבשנים האחרונות בגוש קטיף הייתה מציאות לא פשוטה שבעקבותה פתאום לא היה פועלים, שפתאום היה יותר קשיים, ואותם אנשים החליטו להחכיר את המשקים האלה.
דודו מיכאלי: אותו חקלאי היה פעיל.
עמירה דותן: אני רוצה באמת בשביל לדעת.
עמירה דותן: בסך הכל אתה אומר שיש קבוצה של חקלאים בשבילנו זה 400, סתם אני אומרת, אני לא יודעת בדיוק מה המספר, בשביל המדינה זה 176.
עמירה דותן: כי על פי החוק הם אלה שעיבדו בפועל ברגע האחרון של ההתנתקות.
עמירה דותן: אז בעצם זו הנקודה הראשונה.
עמירה דותן: הנקודה הראשונה שיש אי התאמה או אי הסכמה על מספר המשפחות שהן המשפחות החקלאיות.
אליעזר יעקב: זו לא הנקודה.
אליעזר יעקב: אלה שמוגדרים לא פעילים, לוקחים אותם בצורה לא נכונה.
אליעזר יעקב: מה זה לא פעיל?
אליעזר יעקב: נניח לצורך העניין היה לי משק ואני השכרתי אותו לדודו.
אליעזר יעקב: אבל אני התקיימתי מהשכירות הזו.
אליעזר יעקב: מה פתאום המדינה שוללת ממני את הזכות הזו.
אליעזר יעקב: איזה מן מוח עומד מאחורי הדבר הזה?
אליעזר יעקב: לשלול את הזכות.
אליעזר יעקב: אדם מתפרנס מ-X וההוא מתפרנס מ-Y.
אליעזר יעקב: מה זה משנה?
עמירה דותן: אני רק אומרת ישנה אי הסכמה לגבי, המדינה אומרת שאתה לא מעבד את הקרקע ואתה אומר כן נכון שלא אני עיבדתי אבל התפרנסתי מזה.
יורם מוסבי: בהרבה משקים בגוש קטיף, אני, אני בן שלי, אבא שלי בא מגוש קטיף גם הוא היה בעל נחלה.
יורם מוסבי: בשלב מסוים כשמישהו הגיע לגיל 65-60 והחליט שהוא מפסיק, הרבה פעמים היה מציאות שהבן שחזר מהצבא החליט להפעיל את המשק.
יורם מוסבי: אנחנו ראינו את זה לאורך כל הדרך.
עמירה דותן: אני רוצה, בשביל ההבנה שלי.
עמירה דותן: אז אחת אני אומרת מי זכאי.
עמירה דותן: יש לנו אי הסכמה לגבי מי זכאי בהבחנה הזו.
זאב אלקין: אולי בשאלה הזו, תיקוני החקיקה החדשים נותנים לזה מענה?
זאב אלקין: לסוגיה הזו?
ליאור כלפה: אני רוצה להגיד שלגבי הפגישה עם שר החקלאות.
ליאור כלפה: שר החקלאות אמר שם הרבה דברים חשובים אבל הוא לא הרים את הכפפה.
ליאור כלפה: א' הוא אמר במפורש, אני יודע נעשה לכם עוול.
ליאור כלפה: אתם חקלאי גוש קטיף נעשה לכם עוול ולצערי הרב כדי לעקוף את הפקידות, ואני מצטט אותו מילה במילה ואם היה פה את הפרוטוקול פה מולי אז הייתי קורא אותו.
ליאור כלפה: אנחנו חייבים להעביר את זה בתיקון חוק ואז הוא פנה לאורי כאילו תזרז את החקיקה.
ליאור כלפה: אני חושב שהיה מצופה משר החקלאות להרים את זה.
ליאור כלפה: כלומר לקחת את הנושא הזה שהוא יודע שזה המשרד שהוא אמון עליו ולהרים אותו להוביל אותו את הנושא הזה של תיקון העוול בנושא החקלאי.
עמירה דותן: כלומר בשיחה שהייתה עם שר החקלאות, יש פרוטוקול של השיחה הזאת ושמה בעצם מפורטים כל אותן נקודות, כל אותם נושאים שבעצם שר החקלאות אמור לטפל בהם בצורה כזאת או אחרת?
ליאור כלפה: שם עלו הדברים עם שר החקלאות, וההתייחסות של היחידה שהיה,
עמירה דותן: רק על החוק.
ליאור כלפה: שכרגע אין מה לעשות.
זאב אלקין: אני רוצה לקבל תשובה לשאלה ששאלתי.
זאב אלקין: האם לבעיה הפרטנית הזאת בתוך תיקוני החקיקה כרגע יהיה- - -
אליעזר יעקב: אין שם פתרון לבעיה הזאת.
אליעזר יעקב: הבעיה נובעת בכלל, זה לא חוק.
אליעזר יעקב: הרי כל הנושא של מה שנקרא סעיף 85 בחוק, סעיף 1 שלא לוקח בחשבון, החוק המחוקק שחוקק את החוק בכלל לא חשב שמתיישבי גוש קטיף ילכו ביחד.
אליעזר יעקב: זו לא הייתה התפיסה שלו, שהכל יתפרק שהכל יתפזר ואין שום בעיה ולכן כל הסיפור של סעיף 85 הוא סעיף מצומצם מאוד מעורפל ואפשר לפרש אותו איך שרוצים.
אליעזר יעקב: הצרה שלנו שמי שמפרש אותו מפרש אותו דווקא בצורה .. והמצומצמת ביותר.
אליעזר יעקב: זו אמירה אחת.
אליעזר יעקב: אמירה שנייה, הנושא של החקלאות בכלל, שנדון בפני ראש הממשלה דאג אריק שרון, הוא אמר כמו שיש לכם יהיה לכם נקודה.
אליעזר יעקב: באו הפקידים, עמירה, כשזה הגיע לשלב היישום התקבלה החלטת ממשלה שאמרה אני מקצה קרקעות למתיישבי גוש קטיף עד 40 דונמים.
אליעזר יעקב: זאת הייתה אמירה חקלאית.
אליעזר יעקב: באו וסייגו אותה מסיבה פשוטה אחת, משרד החקלאות שהציג את זה בממשלה הוא הציג את זה כפתרון תעסוקתי, פתרון תעסוקתי.
אליעזר יעקב: למי,
אליעזר יעקב: למי שהיה לו פתרון תעסוקתי.
אליעזר יעקב: כיוון שרק 176 התעסקו בחקלאות בפועל לעומת עוד 220 שהיו, יום לפני כן או שנה אחרת אבל בנקודת הזמן של ה-6.6.2004 לא היו שם כחקלאים התוצאה הייתה שהם נפלטו לכאורה מהמעגל הזה.
אליעזר יעקב: דרך אגב יש עקיפה של העניין הזה.
אליעזר יעקב: יישובים שהולכים ביחד לכאורה יש כבר יישוב אחד שהגיע להסדר, הוא מקבל את כל השטח.
אליעזר יעקב: זאת אומרת זה כאילו המחוקק עובד על עצמו בטכניקה שהוא רוצה ואני חושב אולי קצת למצוא פתרונות יצירתיים כדי להתמודד מול היועץ המשפטי לממשלה ואני חושב שהם לא אשמים, הרי הסבירו להם מה שהסבירו להם ובעקבות זה הם החליטו מה שהחליטו.
אליעזר יעקב: למה 3,000 דולר, למה לא 4,000?
אליעזר יעקב: מספר.
אליעזר יעקב: מישהו שלף מספר ונעמד ונחתך וזהו.
אליעזר יעקב: ועכשיו הופכים להיות קודש.
אליעזר יעקב: זו אמירה ראשונה.
אליעזר יעקב: עכשיו אמירה שנייה בעניין הזה.
אליעזר יעקב: אני חושב שהקטע הזה הוא קטע שהוא נוגד את כל התפיסה של מה שנקרא התיישבות של המשק המשפחתי שבנוי על רבדים והזכיר את זה דודו קודם.
אליעזר יעקב: מה שאני רוצה לבוא ולהגיד, אני חושב שאת הקטע הזה ניתן לפתור שלא במסגרת חקיקה למרות שהכל יכול להיות במדינה הזאת, הכל צריכים לחקוק כדי ש, אבל ענייני חקיקה בסופו של דבר זה עניין של פרשנות.
אליעזר יעקב: ואי אפשר לפתור את הכל בכל מכל כל..
אליעזר יעקב: לדעתי הבעיה נובעת קודם כל בצורה של הפרשנות שהוא כרגע יהיה הדבר ששולט בתוך המערכת, פרשנות מצומצמת, מצמצמת ודווקנית ועם זה אי אפשר לעבוד.
אליעזר יעקב: ולא משנה כמה שנפתר תמיד יישארו הבעיות.
אליעזר יעקב: למרות זאת אנחנו מברכים על שינויי חקיקה וכולי.
אליעזר יעקב: לגבי העניין של למה בכל זאת רק 9 אנשים?
זאב אלקין: אפשר לשאול אותך?
זאב אלקין: אני לא הצלחתי להבין למה הסיפור של הגדרה של מי שנחשב בעל נחלה צריך להיות קשור לפתרון קהילתי.
אליעזר יעקב: אני עניתי, בחוק אין התייחסות לעניין, אין התייחסות.
אליעזר יעקב: זאת החלטת ממשלה נטו.
אליעזר יעקב: אין בזה חקיקה, אין בזה כלום.
אליעזר יעקב: מה שנוגע לפעיל לא פעיל זה נוגע לנושא הפיצויים, שגם בזה התמודדו חכמים ואמרו רגע מה קרה עם החקלאי השכיר, מה דינו של השוכר מה דינו של המשכיר, איך משלבים ביניהם.
אליעזר יעקב: אבל לעניין הנושא של הקצאת שטח אין לזה שום התייחסות.
אליעזר יעקב: יש התייחסות אחת של מי שרוצה נחלה יש שלושה ישובים ולגבי המגזר החקלאי הדתי זה לא היה איתנו כי היו שם בסך הכל 5 נחלות.
אליעזר יעקב: כל הסיפור הזה שבזמנו הוועדה לבטחון לאומי התחילה עם הסיפור הזה, שם כל העסק בנוי.
אליעזר יעקב: וזה הרי בדיחה מהלכת על שתיים, הרי לא תצפו שיישוב דתי ילך ליישוב חילוני.
אליעזר יעקב: אני לא יודע, לא נהוג, לא מקובל נכון להרגע.
אליעזר יעקב: אז במדד הזה כולם ידעו שזה לא פתרון ולכן כל הסיפור הזה הלך ככה: מה אמרו המתיישבים, או.
אליעזר יעקב: קי.
אליעזר יעקב: תנו לנו פתרון חקלאי, בסדר הכל בסדר ואז מישהו החליט, אני אומר לכם וזה החלטות שניתן לשנות אותן, כדי לשנות אותן צריך את הלחץ שלכם, זה לא בחקיקה.
אליעזר יעקב: כי כל הקצאת הקרקע היא לא חקיקה.
עמירה דותן: לכן אני רוצה להבין את ההחלטות כדי שנוכל לעזור לכם.
עמירה דותן: אז אני רוצה להבין אז אחד הבנתי של מספרים, עכשיו הבעיות הנוספות, נגיד אלה שזכאים, אמרנו 176 משפחות זכאיות.
עמירה דותן: מתוך מה שאני הבנתי מיורם, רק 7 כרגע נמצאות במצב של פעילות ממש.
עמירה דותן: אז מה קרה?
עמירה דותן: או שהם ויתרו או ש, אז אני רוצה עוד לראות נקודות.
יורם מוסבי: בעלי המשקים הם לא חמורים.
יורם מוסבי: הם יודעים לעשות אחד ועוד אחד.
יורם מוסבי: מה הם עושים?
יורם מוסבי: הכי פשוט, לוקחים את החוק, רואים כמה אמורים לקבל, לא כמה קיבלו כמה אמורים לקבל.
יורם מוסבי: נגע בזה דודו עוד לא קיבלתי, קיבלתי 50% ממה שהייתי אמור לקבל, אני כבר שנה וחצי.
יורם מוסבי: לא חשוב, שימי את זה בצד.
יורם מוסבי: אנא ממכם, בניחותא, אני מבקש מתחנן אל תקראו לזה פיצוי כי זה לא פיצוי זה גניבה.
עמירה דותן: דודו אמר פיצוי.
יורם מוסבי: אמר פיצוי הוא טעה, זו גניבה, אני אוכיח את זה.
יורם מוסבי: אומר אותו חקלאי, אני לוקח את מה שאני צריך לקבל והולך לשים אותו באדמה כדי לחזור לעבודה נכון?
יורם מוסבי: נגיד שיש לו אדמה, הוא מוצא שאין לו מספיק ליישם את מה שהיה לו וראי איזה פלא, חבר'ה מסוימים מהמושבניקים הרימו כפפה אספו כסף הלכו לחברה אחת הבכירות, חברה כלכלית אחת הבכירות במדינת ישראל.
יורם מוסבי: באו ואמרו להם תראו אנחנו מטומטמים, אנחנו פלחים, לא יודעים לעשות עבודה, קחו את הניירות תעשו אתם את העבודה, תגידו לנו איפה דפקו אותנו וראי איזה פלא, מה התוצאה?
יורם מוסבי: 48% ממה שהיה לנו הוחזר לנו, 52% בחוסר כולל מענקים של משרד החקלאות.
יורם מוסבי: אז איך אתם רוצים שאני אחזור למסלול העבודה?
אליעזר יעקב: הם לקחו משק שלי, או משק אחר שהקמנו אותו וראו מה אנחנו אמורים לקבל בפועל כולל המענקים כולל הכל מה שילמנו על הקרקע ומה עלה לנו להקים את המשק.
אליעזר יעקב: את אותה יחידת משק וזה לא כולל, לא כולל את העונה שהפסדנו, לא כולל את השווקים שהפסדנו, לא כולל את החזרה לזה.
אליעזר יעקב: לא כולל את ההתארגנות באיזור אחר בשטח אחר ללמוד את המקום.
אליעזר יעקב: לא מתייחס לכל הנקודות החשובות האלה.
עמירה דותן: האם העבודה הזו היא עבודה סודית?
יורם מוסבי: העבודה היא כרגע לא סודית, היא תצא באיזה שהוא שלב, אנחנו כרגע.
יורם מוסבי: היא לא הסתיימה, יש טיוטות ראשונות.
אליעזר יעקב: התחילו לעבוד אז הלכנו לפגישה, התחלנו לקחת מהם חומר.
אליעזר יעקב: עכשיו זה חומר חסוי, זה חומר של אנשים, היה קשה לפתוח את הזה, אבל אנשים הבינו שיש פה בעיה.
אליעזר יעקב: הכל מוקלט, עם נתונים ועם הכל ואומר הנה זה מה החוק הציע, זה המציאות בפועל, בוא נראה את הפערים ונראה איך פותרים את הבעיה.
עמירה דותן: כלומר אנחנו צריכים לחכות עד שיגמרו את העבודה, אז תוכלו לתת לנו את הטיוטה כדי שנוכל על בסיס, אתה אומר חברה אובייקטיבית לראות את הנתונים האלה.
אורי אלדד: למה אתם אומרים זה לא עניין של חקיקה?
יורם מוסבי: זה כבר עניין של חקיקה.
יורם מוסבי: עכשיו, הפועל יוצא של הסיפור הזה, זה אותו פועל שיורם וחבריו החקלאים ראו יושב בבית ביחד עם אשתו, אז ככה: למדתי לשחק שש-בש, לתלות כביסה אני תולה ממש שתי מכונות ביום וזה אמיתי תאמינו לי.
יורם מוסבי: שתי מכונות ביום, לאחרונה רבתי עם אשתי ואמרתי תראי אני לא מוכן יותר, יש גם ילדים בבית שגם הם יעשו משהו.
יורם מוסבי: היא אומרת תראה אתה לא עובד,הם לומדים.
יורם מוסבי: אני אומר את זה בעצב, אני אומר לך את זה בעצב.
יורם מוסבי: שלוש שנים אני וחבריי שלא חזרו למסלול העבודה, אלה שחזרו למסלול העבודה איבדו שנתיים.
יורם מוסבי: אני איבדתי כבר שלוש שנים.
יורם מוסבי: אני לא רואה את האופק.
יורם מוסבי: זאב, אתה יודע מה זה בן אדם שקם בבוקר בלי אופק?
יורם מוסבי: בלי קצה חוט?
יורם מוסבי: מישהו מכם, מישהו פה יודע איזה הרגשה מזופתת זאת?
יורם מוסבי: אני לא מקנא בעצמי, אני לא מאחל את זה לאף אחד, לאף אחד.
יורם מוסבי: שיקום בבוקר והוא לא יודע מה הוא עושה, הוא לא יודע לאיפה הוא הולך.
יורם מוסבי: אין לו קצה חוט.
יורם מוסבי: אין לו תקווה אפילו.
יורם מוסבי: ולמה?
עמירה דותן: אתה בתוך ה- 176 משפחות?
יורם מוסבי: כן.
עמירה דותן: ואתה בתוך ה- 25 חקלאים ש- - -
יורם מוסבי: לא, לא.
עמירה דותן: אז איך קרה, ואתה במושג של אין קרקע.
עמירה דותן: מישהו אמר לי פה קודם שאין קרקע?
עמירה דותן: אתה במצב הזה שאין קרקע?
יורם מוסבי: אני במצב הזה שכרגע, כרגע בנקודת זמן הזאת, אין קרקע, יש כוונות מסוימות ביחד עם מנהלת סל"ע, לאחר שנה וחצי, לאתר קרקע.
יורם מוסבי: הובטח איזה תקצוב מסוים של 30 מיליון ₪ לפני שבועיים שלוש.
משה: לפני שבוע ישבנו עם ממשלת ישראל אין להם תקציב לתשתיות.
משה: מה זה הדבר הזה?
משה: מי פה חולם?
משה: ישבנו בפגישה עם ראש הממשלה לפני הפינוי ואמר אנא מכם אני מתחנן תצאו בשקט, אני מבטיח לכם תוך שלושה חודשים אתם תקבלו את המשקים שלכם.
משה: יש פה סיפורים, בכה, הזיל דמעות, השתתף ברגשות.
משה: כל המשחקים האלה די.
משה: נמאס לנו.
משה: אין לנו לב כבר, אין לנו כוחות.
משה: אתם מבינים את מה שאנחנו מדברים?
משה: לא יכול להיות שהמדינה מתעללת ככה באנשים.
משה: מה עשינו רע למישהו?
משה: איזה מן הגיון, איזה מן הצדקה מוסרית יש לאותם אנשים שגירשו את האנשים מהבית ולא דואגים להם לחזור בחזרה למצב שהם היו לפחות.
משה: ואתם משתמשים במושגים של פיצוי.
משה: זה לא מסתדר לנו פה.
משה: אתם לא מבינים?
משה: כל פעם שאנחנו שומעים את הביטוי הזה, זה עוד מישהו בא תוקע את זה בחזרה.
משה: זה המשמעות שלו.
משה: תראו כמה אנשים חולים, תראו כמה אנשים מתים.
משה: תסתכלו, תפתחו את העיניים, תסתכלו מה קורה במדינה הזאת?
משה: מה קורה לאנשים המסכנים האלה שנמצאים פה?
משה: שכחו אותנו בבית?
משה: קיבצנו נדבות?
משה: לא היה לנו איפה לישון?
משה: מה עשינו בדיוק רע למדינה?
יורם מוסבי: אני חושב שבתוך כל הקלחת הזו הדברים הם לא פשוטים.
יורם מוסבי: נכון, אנחנו לא הבעיה היחידה של מדינת ישראל אבל לא אנחנו ביקשנו את הבעיה הזו.
יורם מוסבי: הבעיה הזו לא אנחנו יצרנו אותה.
יורם מוסבי: המדינה כמדינה, המחוקק כמחוקק יצר אותה.
יורם מוסבי: מה שאני, אני, מבקש מימכם כשופרות שלנו, אנא לכו לאיפה שצריך ללכת כי אנחנו הולכים כמעט כל יום.
יורם מוסבי: ראו זה לא עובד.
יורם מוסבי: האמיני לי, אנחנו כמעט כל יום הולכים לפגישה כזאת לפגישה אחרת, וזה פשוט כמעט ולא זז.
יורם מוסבי: בקצב שזה זז, באותו קצב שזה זז ראי זה מה שזה מביא עלינו.
יורם מוסבי: ואני מנסה בכניסה האחרונה לא לדבר מהלב אל הלב אלא להיות קצת יותר מקצועי.
יורם מוסבי: אז או.קי.
יורם מוסבי: אנחנו עושים עבודה כלכלית כדי לראות איפה המינוסים אבל לא את זה אני כתבתי.
יורם מוסבי: עיתון שכותב המפונים הפכו חולים יותר בחסות משרד הבריאות, זה לא טוב.
יורם מוסבי: זה לא טוב למדינה, זה לא טוב לנו.
אורי אלדד: איזה מיישובי הקבע יכולים לפתור גם את בעיית החקלאים?
יורם מוסבי: זה סוגיה לכשלעצמה.
יורם מוסבי: יישובי הקבע, כל מי שבא לניצן, ניצנים, החקלאות לא אמורה, לצערי, להיות ליד הבית שלה.
יורם מוסבי: יישוב קבע שתבין, עוד אין הסכם על יישוב קבע.
אורי אלדד: אבל איזה מהיישובים המתוכננים אמור לפתור בצידו גם את בעיית החקלאות?
מוטי אלימלך: יש לנו המון שעות של כאב והתלבטות עם המפונים.
מוטי אלימלך: אנחנו הגענו להבנה ולמסקנה שבחוק הקיים ויש מוסכמה בינינו שכדי שחקלאי יגיע למה שהיה לו אם הוא רוצה לחזור לעבד את האדמות יש בר שהוא בכסף של הפיצוי שהוא מקבל בשביל הקרקע ומה שהיה לו במתקנים החקלאיים, לא יכול להקים את המשק בלי שהוא יקבל את המענקים הנוספים ממשרד החקלאות של 10 ו- 25%, סך הכל 35%.
מוטי אלימלך: הבנה שגם חברי הכנסת שמטפלים במפונים הגיעו אליה ואנחנו במסגרת תיקוני החקיקה מנסים למצוא את הדרך להשלים את הפער.
מוטי אלימלך: אני שמח לשמוע שיש פה איזה שהיא עבודה יותר מקצועית שנעשית והיא תוצג לפנינו שמצביעה על עוד פער של 15 עד 20% נוספים.
דודו מיכאלי: פעם ראשונה שאני שומע שיש פער, שאתם מכירים בפער של חקלאי של 5%.
עמירה דותן: הוועדה הזו, אני רוצה רק שיבין.
עמירה דותן: הוועדה הזו מוקלטת ויש פרוטוקול לכל אחת מהישיבות.
מוטי אלימלך: יש הבנה בינינו, ואני חוזר על זה, יש הבנה אמרתי שבכסף שאתם מקבלים בשביל הפיצוי החקלאי, בלי לערב את הכסף של הפיצוי בגין הבית, יש הבנה שבאותו כסף, אותו חקלאי לא יכול להקים את העסק שלו בלי להסתייע ולהזדקק להשלמה של ה- 10 ו-25%.
מוטי אלימלך: זה הוכח לנו.
מוטי אלימלך: זה הוצג אתם מכירים את זה ואנחנו מכירים את זה.
מוטי אלימלך: נעשית פעולה במנהלת סל"ע בשביל לענות לבעיה שנוצרה, לגייס כספים ולעזור לאנשים לקבל אדמה שהיא מוכשרת, שחלק מהפערים שמדברים עליהם אנחנו משקיעים בלהכשיר את השטח להביא אותו למצב שיש בו דרכים, ויש בו קווי מים וביוב, וחשמל.
מוטי אלימלך: שיקצרו להם את התהליך כדי שיוכלו להתחיל לעבוד מאיזה שהיא נקודה התחלתית שההון שלהם, ואותם 32 מיליון שקלים שאושרו בשבוע שעבר בממשלה הם אותו כסף שאמור לתת לנו להשלים את אותה אדמה שעדיין לא נרכשה עבור החקלאים שעדיין לא קיבלו אדמה.
מוטי אלימלך: אני רק רוצה לתקן שבנוסף לשבעה חקלאים שהתחילו לעבוד בפועל, יש לנו כ-40 חקלאים מסומנים כבר על מגרשים וחלקות.
מוטי אלימלך: הם מכירים את החומר הזה.
מוטי אלימלך: ואני באמת חושב שבזמן שאנחנו נמצאים מתחילה להיות איזה שהיא תזוזה שיותר חקלאים יצטרפו למעגל העבודה דרך אותו תקציב שקיבלנו כדי להביא את החלקות למצב שהם יוכלו לעבד אותם ולעבוד.
מוטי אלימלך: ולנו יש 40 שמות של אנשים שמסומנים.
דודו מיכאלי: מה שאתה אומר זה שבעצם מנהלת סל"ע עד היום, וחשוב שזה יאמר וירשם בפרוטוקול, מנהלת סל"ע עד היום לא פתרה את הבעיות גם של ה- 176 חקלאים שמגיע להם את האדמות.
דודו מיכאלי: על זה אין ויכוח.
דודו מיכאלי: וזה אומר, המשמעות של זה, סליחה מוטי, המשמעות של זה שהם הפסידו כבר שתי עונות והם בדרך להפסיד את העונה השלישית.
מוטי אלימלך: זה מה שאתה אומר.
מוטי אלימלך: עכשיו, החלק השני של המטבע.
מוטי אלימלך: למה אנחנו נמצאים במעגל של 7 או 40 איש שנמצאים בתחילת עבודה זה כי חלק מהאנשים שרויים במצב בעייתי.
מוטי אלימלך: הם לא קיבלו החלטה לחזור לעבודה כתוצאה מהמצב שהם נמצאים בו ולא הייתה שום בעיה כמו, אתה הדוגמא הכי טובה בשבילנו.
מוטי אלימלך: אתה סמל.
מוטי אלימלך: נכון שלקחת על עצמך התחייבויות כספיות אדירות?
אליעזר יעקב: אז מה המדינה רוצה ממני?
אליעזר יעקב: שאני אלך להיכנס לחובות בבנק?
מוטי אלימלך: אני אומר שאנחנו מבינים את המצב.
מוטי אלימלך: זו דוגמא של מי שהתאמץ ולקח הלוואות ועשה הכל.
אליעזר יעקב: זו דוגמא של מתאבד אדוני.
אליעזר יעקב: זה דוגמא של מתאבד לא של אדם נורמלי.
מוטי אלימלך: אתה צודק.
מוטי אלימלך: יחד עם זאת יתרת האנשים קשה להם לקבל את ההחלטות האלה.
אליעזר יעקב: קשה להם להתאבד, אתה צודק.
אליעזר יעקב: רק זה חסר לנו.
מוטי אלימלך: אחת הבעיות שנוצרה והיא שורש הבעיה שאנשים רוצים אדמה קרוב לבית וכל הקטע של המגורים באזור ניצן וניצנים, אין אפשרות לתת פה אדמות חקלאיות וכל האדמות הן בחלק הדרומי.
אליעזר יעקב: המדינה קבעה 3,000 דולר וזו הסיבה שאין.
אליעזר יעקב: אם המדינה הייתה קובעת 1,000 דולר היה ליד מצרים שמה אדמות.
אליעזר יעקב: מה זו הבדיחה הזו, ההגבלות האלה?
אליעזר יעקב: אם המדינה רוצה לפתור לי את הבעיות, והיא מחויבת כי היא לקחה לי, לא ביקשה ממני רשות, היא לקחה לי, היא לא שאלה אותי, שהמדינה גם תדאג לי באותה מידה שיהיה לי קרקע והכי קרוב שאפשר.
אליעזר יעקב: כי המשק שלי היה צמוד לבית.
אליעזר יעקב: מה לא טבעי בזה?
אליעזר יעקב: מה לא בסדר בזה?
מוטי אלימלך: אני לא חושב שאתה אומר דברים לא בסדר.
מוטי אלימלך: אני חושב שאנחנו צריכים יחד למצוא.
אליעזר יעקב: יחד?
אליעזר יעקב: עוד שלוש שנים?
אליעזר יעקב: כשהחולה ימות והניתוח יצליח?
אליעזר יעקב: מה בדיוק יהיה הסיפור?
מוטי אלימלך: אני חושב שבאמצעות קידום החקיקה והתקציב שקיבלנו המיוחד, שקיבלנו כדי להשלים.
זאב אלקין: מוטי אפשר שתי שאלות?
זאב אלקין: שאלה אחת, אם מה שאתה אומר עכשיו לפרוטוקול ומצטרף לדברים שאמר שר החקלאות לפני עשרה ימים.
זאב אלקין: מה הסיבה שהממשלה מחכה לחקיקה פרטית?
זאב אלקין: הרי בלי שום קשר ליוזמת חקיקה שכרגע מתנהלת בכנסת שהיא חקיקה פרטית.
זאב אלקין: אתה יודע א' שהיא יותר ארוכה, היא לוקחת יותר זמן.
זאב אלקין: ב' היא הולכת על כל הקופה.
זאב אלקין: מה מונע מכם, עזבו, יש ויכוח כרגע בין המדינה לבינינו מה היקף של תיקוני החקיקה.
זאב אלקין: בנושא הזה של החקלאות אין ויכוח.
זאב אלקין: מה מונע מכם, ממנהלת סל"ע יחד עם משרד החקלאות, להוביל חקיקה מזורזת של הממשלה רק בנושא הזה?
זאב אלקין: אני ראיתי חקיקה שתוך כמה שבועות עברה.
זאב אלקין: שהייתה שאלה שהממשלה הובילה חקיקה בנושא של קיצור- - -
מוטי אלימלך: אתה יודע שמי שמטפל בזה ברמה הבכירה ביותר זה המנכ"ל אישית כדי לקדם את הנושא של החקלאות?
מוטי אלימלך: הוא מבין את הבעיה, הוא זימן אליו גם את שר החקלאות וגם את יוסי ישי העוזר, הממונה מאז יום הפינוי ועד היום ועושים מהלכים כדי לקדם את הנושא הזה.
זאב אלקין: לא, אבל לחקיקה, שאלה פשוטה.
מוטי אלימלך: אני לא יכול בשם חברי הכנסת ובשם הממשלה, אני יכול להגיד שמנהלת סל"ע פועלת כדי לקדם את הנושא הזה.
זאב אלקין: אתם המלצתם על חקיקה בנושא הזה.
מוטי אלימלך: אנחנו ממליצים בנושא של החקלאות למצוא את הדרכים לעזור לחקלאים.
מוטי אלימלך: בכל דרך.
עמירה דותן: אני רוצה להתקדם.
עמירה דותן: בסך הכל הבנו שקיבלתם עכשיו כסף ואת הכסף הזה אתם משקיעים בתשתיות במקומות שלהם ישנם 40 חקלאים שמחכים- - -
יוסי: ה-40 כוללים את ה-6.
יוסי: גם לטענתו אנחנו מדברים רק על 40 או 50 חקלאים.
יוסי: מה יקרה אם מחר 176.
מוטי אלימלך: יוסי אתה מציג כאילו זה אנחנו ואתם.
מוטי אלימלך: אנחנו בקטע הזה נמצאים באותה סירה.
מוטי אלימלך: אנחנו רוצים לעזור לחקלאים להתקדם קדימה.
יוסי: מי שאתה טוען שהוא ספינה בדגל מבחינתך הוא לקח את הכל והקים על גב שלו עד היום לא חיברת אותו לא לחשמל ולא לביוב.
עמירה דותן: אנחנו בנושא הראשון ואנחנו רוצים עוד להבין אותו וכולי.
עמירה דותן: כלומר, אני רוצה להבין ה- 32 מיליון שקל שעכשיו קיבלתם, שזה מה עד סוף דצמבר?
עמירה דותן: או מה?
מוטי אלימלך: הוא מיידית.
עמירה דותן: הוא הולך לתשתיות?
עמירה דותן: זה מה שאני שואלת.
מוטי אלימלך: תשתיות לאדמות שאנחנו רוכשים עבור אותם חקלאים שרוצים לחזור לעבוד.
עמירה דותן: זה 40.
מוטי אלימלך: זה יכול להיות יותר.
מוטי אלימלך: אני מדבר על כאלה שרשומים כרגע.
עמירה דותן: לא סליחה.
עמירה דותן: אני אומרת ככה, שאתם מקבלים עכשיו 30 ומשהו מיליון שקלים, אתם הרי לוקחים את זה פייר, אתם מבינים שזה מתאים ל-X דונמים נכון?
עמירה דותן: עכשיו, הדונמים האלה צריכים להתאים ל-X משפחות.
עמירה דותן: אז השאלה לפי מה היה התחשיב?
עמירה דותן: אולי אם התחשיב הוא ל- 40 משפחות, האם הוא ל- 100 משפחות האם הוא ליותר משפחות?
מוטי אלימלך: התחשיב הוא לאותם 40 משפחות שהם נרשמו שהם רוצים לחזור לעבודה עכשיו במיידי.
עמירה דותן: כלומר 40 משפחות ש- 32 מיליון שקל.
מוטי אלימלך: יישאר עוד כסף.
עמירה דותן: זה תשתיות למקומות הספציפיים של אנשים שזה כנראה לא יהיה ליד מקום המגורים שלהם.
מוטי אלימלך: ממש לא.
עמירה דותן: זה מקובל על האנשים האלה זה מקובל עליהם?
עמירה דותן: זה מקובל עליהם.
עמירה דותן: זו נקודה שסיימנו אותה.
דודו מיכאלי: אין לי לא חשמל לא מים לא כסף לא כלום כבר חצי שנה.
דודו מיכאלי: שבוע הבא, חודש הבא, שבוע הבא, חודש הבא.
דודו מיכאלי: אומרת החטיבה להתיישבות, כי אני כבר בקשר מאוד סוער...
דודו מיכאלי: אבל תודי שזה תהליך עד שזה יגיע לחקלאי ההתיישבות ועד שזה יצא לביצוע.
דודו מיכאלי: זה אמירה של איציק בא על הבוקר.
דודו מיכאלי: ..
דודו מיכאלי: דיברתי איתו על דבר בסיסי...
עמירה דותן: דודו, השאלה שלך מה הלוח זמנים?
עמירה דותן: עכשיו שקיבלנו את הכסף הזה אתה שואל מה לוח הזמנים לביצוע?
דודו מיכאלי: ומה עם שאר החקלאים?
מוטי אלימלך: ברגע שוועדת הכספים של הכנסת מאשרת את התקציב הזה, אנחנו.
זאב אלקין: זה הוגש לוועדת הכספים?
זאב אלקין: אני לא זוכר.
מוטי אלימלך: ברגע שוועדת הכספים מאשרת את הכסף, העברה תקציבית לחברי ההתיישבות
זאב אלקין: אתה אמרת שאתה בעצמך מבין שיש פער בין מה שהיה לבין מה שהחוק נותן.
זאב אלקין: ה-32 מיליון האלה זה מכסה.
מוטי אלימלך: אז אני אומר שהכסף שקיבלנו זה בשביל להכשיר את הקרקעות, לקדם את החקלאי בכך שהוא מקבל אדמה עם דרכים, חשמל, ביוב ומים.