GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זבולון אורלב: ברור שיישארו כמה עשרות מיליוני שקלים.
אליען אבו רביע: בשנה שעברה אכלו ברהט.
אליען אבו רביע: ההורים אמנם שילמו 3 שקלים אבל לא כל ההורים שילמו.
אליען אבו רביע: היה ילד אחד שישב על ספסל ואכל וילד שני ישב והסתכל עליו כי הוא לא שילם 3 שקלים.
אליען אבו רביע: זה אבסורד, במקום לעזור מלבינים את פניו של הילד פעמיים.
אליען אבו רביע: פעם, שהוא לא משלם ובפעם השניה, שהוא לא אוכל.
אליען אבו רביע: תארו לעצמכם מצב ילד בכיתה א' או בכתה ד' שצריך להישאר בבית הספר עד 15:30 והחבר שלו אוכל והוא לא אוכל.
אליען אבו רביע: זאת הבעיה.
אליען אבו רביע: הייתי בכמה ועדות בכנסת, לצערי הרב שום דבר לא יצא מזה.
אליען אבו רביע: השנה הפסיקו את זה.
אליען אבו רביע: אז מה עשינו?
אליען אבו רביע: ועדות, בג"צים, ועדת חינוך, ועדת ביקורת.
אליען אבו רביע: כל הכבוד לכולם, אבל ילדים לא אוכלים.
אליען אבו רביע: החל מה-7.1 חייבים להישאר בבית הספר עד 15:30, 5 ימים בשבוע.
אליען אבו רביע: אז לפחות שיבטלו את זה.
אליען אבו רביע: אי אפשר להשאיר ילד רעב עד שעה 15:30.
משה גפני: מה המצב במגזר החרדי?
זבולון אורלב: יש כאן מישהו מהמגזר החרדי?
יונתן ספרא: אני מנהל אגף החינוך בעירית בני ברק.
יונתן ספרא: הנקודות שהועלו כאן רלוונטיות לכל הרשויות המקומיות.
יונתן ספרא: יש עוד נקודה שרציתי להוסיף.
זבולון אורלב: האם בני ברק כלולה בתכנית ההזנה?
יונתן ספרא: יש לנו 12 בתי ספר.
יונתן ספרא: ישנן שתי נקודות שרציתי להעלות.
יונתן ספרא: בתי הספר שזכו למפעל הזה מוגדרים כיום חינוך ארוך.
יונתן ספרא: אני לא יודע מה הקריטריונים לפיהם משרד החינוך קבע יום חינוך ארוך דווקא לבתי ספר מסוימים כי יש אבסורד.
יונתן ספרא: משרד החינוך הולך לפי המיקום של בית הספר ולא לפי מיקום המגורים של ההורים.
יונתן ספרא: יש לנו בית ספר שהאוכלוסייה שלו חזקה יותר אבל המיקום של בית הספר הוא באזור של שיקום שכונות והוא זוכה למפעל הזנה.
יונתן ספרא: ויש לנו בית ספר, שערי אהרון, שההורים גרים בשכונת מצוקה אבל בגלל שהמיקום שלו 200 מהגבול של השכונה, והוא לא חלק משיקום השכונות, הוא לא מקבל מפעל הזנה.
יונתן ספרא: נוצר מצב לא בריא בשכונה כי יש שם שתי אוכלוסיות שמתחרות ביניהן.
משה גפני: כמה אחוזים מהתלמידים במערכת החינוך בבני ברק שייכים למפעל ההזנה?
יונתן ספרא: מתוך 50,000 תלמידים, יש לנו 3,000 תלמידים בלבד במפעל ההזנה.
זבולון אורלב: מתוך הזכאים כמה אוכלים?
יונתן ספרא: אנחנו נותנים הזנה לכל מי שמעוניין למרות שהוא לא משלם.
יונתן ספרא: כפי שציין נציג ועד ההורים מרהט, אנחנו לא רוצים להביא למצב שאחד אוכל והשני לא אוכל.
יונתן ספרא: נתתי הנחייה למנהלים שרק אם הורה כותב מכתב למנהל בית הספר שהוא לא רוצה שהבן שלו ישתתף, מהסיבות שהתפריט לא מתאים לו, או שיש לו סיבות בריאותיות כאלה ואחרות, רק אחד כזה לא ישתתף וכל האחרים משתתפים.
יונתן ספרא: זה יוצר נטל על הרשות המקומית, כי בתחשיבים שנעשו לא לקחו בחשבון מי משלים את אותם סכומים שהורים לא יכולים לשלם.
יונתן ספרא: יש פה טבלה מאוד יפה ונחמדה שיצרה שכר מדורג לפי ההכנסה של ההורים.
יונתן ספרא: עם כל זה, ישנם הרבה הורים שיש להם קשיים כאלה ואחרים והם לא יכולים לשלם.
יונתן ספרא: קבענו ועדת חריגים, אבל בסופו של דבר המועצה המקומית נושאת בעול של הורים שלא יכולים.
יוסי איבגי: אני יו"ר ועד ההורים בשכונת נווה יעקב בירושלים.
יוסי איבגי: אני רוצה לדבר על החוק.
יוסי איבגי: בחוק כתוב יום לימודים ארוך ולימודי העשרה.
יוסי איבגי: קבעו לנו שבפנימיות יום כן יאכלו ואלה שביום לימודים ארוך לא.
יוסי איבגי: ואני, האזרח הקטן שואל: אם אני אעשה עבירה מסוימת, יעמידו אותי לדין.
יוסי איבגי: פה יש חוק שלא מיושם.
יוסי איבגי: מי נותן את הדין בנושא הזה?
יוסי איבגי: נמצא פה חיים בורשטיין מעירית ירושלים.
יוסי איבגי: הוא אומר שהכסף נמצא.
יוסי איבגי: השבוע גביתי מהורים כדי שנוכל להתחיל את ההזנה לילדים.
יוסי איבגי: בסך הכל פה מדובר על אלימות שנובעת מכך שלילדים מקרקרת הבטן.
יוסי איבגי: אנחנו עולים על דפי העיתונות ואנחנו לא רוצים את הדבר הזה.
יוסי איבגי: עיריית ירושלים מעבירה למשרד החינוך, משרד החינוך מעביר לעירית ירושלים, והחוק לא מיושם.
יוסי איבגי: אני כאזרח הקטן רוצה שהחוק ייושם.
זבולון אורלב: האם הם כלולים ב-141,000?
דורית מורג: נוה יעקב נמצאים בצו יום חינוך ארוך.
זבולון אורלב: עורכת דין מורג, האם הם זכאים ב-190,000 או ב-140,000.
זבולון אורלב: על זה יענה מה דקלו.
זבולון אורלב: הם כלולים בצו יום חינוך ארוך?
משה דקלו: יש לנו פרשנות שמאפשרת לנו להפעיל הזנה בבתי הספר האלה אם הם אכלו בשנה שעברה מכוח השתתפות הורים, רשות מקומית ומדינה.
משה דקלו: לכן נתנו לבתי הספר בירושלים את האו.
משה דקלו: קיי להפעיל.
זבולון אורלב: סליחה, הם כלולים ב-141,000?
משה דקלו: הם כלולים.
חיים רובינשטיין: אנחנו יודעים אחרת.
חיים רובינשטיין: אנחנו קיבלנו אישור שמי שאכל שנה שעברה במסגרת פנימיות יום בלבד, יוכל לאכול השנה.
חיים רובינשטיין: נוה יעקב אכלו מטעם תרומה שהשגנו להם מהג'וינט.
זבולון אורלב: איך זה שיש תשובות סותרות?
זבולון אורלב: מר דקלו, זה לא יכול להיות.
זבולון אורלב: אם ה-141,000 שהוצגו כאן, הם 141,000 שיש לגביהם כל מיני תנאים, אז תגידו.
זבולון אורלב: זה לא מה שנאמר כאן.
זבולון אורלב: נאמר 141,000 זכאים על פי חוק ואין שום תנאים נוספים.
משה דקלו: הם קיבלו הזנה בתכנית פנימיות היום.
זבולון אורלב: מר דקלו, מה זה קשור לשנה שעברה?
משה דקלו: ההחלטה של מי שנכלל היתה שמי שאכל בשנה שעברה ביחד עם אשכול 1 הם אלה שיהיו ב-141,000.
משה דקלו: בתי הספר של ירושלים אכלו מכוח תכנית פנימיות היום אבל הם לא נכללו לנו בתוך - - -
זבולון אורלב: לכן הם זכאים או לא?
משה דקלו: קיבלנו לפני חודש פסיקה של הלשכה המשפטית שאנחנו צריכים להפעיל את זה שם כי הם אכלו באמצעות תכנית אחרת של המשרד.
משה דקלו: היתה פרשנות בעניין הזה.
מוטי מרוז: הבעיה נפתרה.
זבולון אורלב: מר מרוז, יושב פה יושב ראש ועד ההורים של נוה יעקב ומעיד בפנינו שלא אוכלים.
זבולון אורלב: ולא רק זה, הממונה על החינוך היסודי בעירית ירושלים לא יודע את מה שנאמר כאן.
מוטי מרוז: חשב משרד החינוך ומר משה דקלו הוציאו מכתב לקרן סאקט"א רש"י להפעיל את ההזנה במקומות האלה לפני כשלושה שבועות.
זבולון אורלב: אבל העיריה לא יודעת.
חיים רובינשטיין: הם נתנו רק למי שהיה בפנימיות יום.
חיים רובינשטיין: נוה יעקב לא היו בפנימיות יום.
חיים רובינשטיין: הוא קיבל הזנה בגלל תרומה של הג'וינט.
משה גפני: אדוני היושב ראש, למען האמת זה פחות חמור.
משה גפני: הוא אומר שאלה שאכלו מקרן סאקט"א רש"י התחילו לאכול לפני חודש.
משה גפני: בנוה יעקב אכלו מתרומה של הג'וינט.
זבולון אורלב: מותר לי לדעת האם הם זכאים או לא זכאים מכוח החוק להזנה בתשס"ו?
זבולון אורלב: זאת שאלה פשוטה.
זבולון אורלב: מר דקלו נותן לי תשובה חיובית, מר מוטי מרוז נותן לי תשובה חיובית.
זבולון אורלב: מר רובינשטיין אומר שעל פי הכללים שאתם קבעתם הם לא זכאים וגם לא קיבלו שהם זכאים.
זבולון אורלב: אומר יושב ראש ועד ההורים שהם לא אוכלים.
זבולון אורלב: אז מה אני לא צודק?
זבולון אורלב: מר אבואב, תראה, יש אפשרות שבסוף הישיבה הזאת אנחנו ננקוט בצעד שעומד לרשותנו, להפעיל את סעיף 21 לחוק מבקר המדינה.
זבולון אורלב: זה דבר שאנחנו לא אוהבים, אני אומר זאת בגלוי.
זבולון אורלב: למבקר המדינה יש עבודה רבה גם בלעדינו.
זבולון אורלב: הדוגמא של נווה יעקב אולי ממחישה את הבלאגן שיש כאן.
זבולון אורלב: התמונה שמצטיירת פה, אם אנחנו נהיה כנים עם מצפוננו, היא שאנחנו צריכים להפעיל את הסעיף הזה.
זבולון אורלב: אנחנו מוכנים להשהות את ההחלטה אם נדע שהולך להיות פיתרון.
זבולון אורלב: אני יוצא מתוך הנחה שכ-10,000 ילדים מאשכולות מבוססים לא מעוניינים.
זבולון אורלב: עדיין יש עוד 50,000 ילדים, בשכבות החלשות ביותר שזכאים על פי חוק לאכול והם לא אוכלים.
זבולון אורלב: חלפו 5 חודשים, מה עומד לקרות?
זבולון אורלב: תשובתך תקבע הרבה מאוד מה אנחנו הולכים לעשות.
משה גפני: האם אתם חושבים לתקן את החוק ולהתאים אותו למצב האבסורדי שכאשר החוק חוקק לא נלקח בחשבון.
שמואל אבואב: מה השתנה משנה שעברה לשנה הזאת?
שמואל אבואב: קרן סאקט"א רש"י יכולה היתה לבוא לרשויות הבעייתיות ולתת סכומי כסף יותר ממה שנקבע היום, כי היום הפרמטרים מאוד מאוד ברורים.
שמואל אבואב: יכלו ללכת לעירית עכו ולהגיד אנחנו מוסיפים לכם עוד מיליון שקל.
שמואל אבואב: היום יש פרמטרים מאוד ברורים שצריך לנהוג על פיהם.
שמואל אבואב: זה שונה לגמרי משנה שעברה.
שמואל אבואב: הדבר השני.
שמואל אבואב: בשנה שעברה לא הגבילו את סכום הכסף שגבו מההורים ולכן במקומות מסוימים גבו סכומים גדולים.
שמואל אבואב: הרשות הצליחה לממן באמצעות הגבייה הזאת את חלקה והצליחה לקיים את זה.
שמואל אבואב: רהט זאת דוגמא.
שמואל אבואב: גבו 3 שקלים מחלק מההורים ועל ידי זה מימנו את חלקם במפעל ההזנה.
שמואל אבואב: כעת אי אפשר, יש טבלאות מאוד ברורות ומסודרות.
שמואל אבואב: אנחנו שואלים את עצמנו, האם השנה הזאת נעשו פחות מאמצים משנה שעברה?
שמואל אבואב: התשובה היא לא רבתי.
שמואל אבואב: עברנו רשות רשות ונפגשנו עם המנהלים.
שמואל אבואב: כרגע השאלה מאוד ברורה: האם בסכומי הכסף שהשיתו על הרשות המקומית מחייבים אותה לבצע את זה או שאומרים הרשות איננה יכולה ומשחררים אותה מהאחריות?
שמואל אבואב: ואז מי נכנס לאחריות ואלו סנקציות יש?
שמואל אבואב: אם אומרים שבאופקים 400,000 שקל הרשות פטורה מזה, אחרי הנחות, ואחרי ועדת הקריטריונים והשינויים, אם אחרי זה יפתרו אותה השאלה היא מי מבצע את מפעל ההזנה?
שמואל אבואב: לדעתי, כרגע, אחרי שקבענו את הקריטריונים החדשים, צריך לחייב את הרשויות לבצע את זה.
שמואל אבואב: אם יש רשויות ספציפיות, שגם אחרי הקריטריונים החדשים, אינן יכולות לממן, צריך לקבוע דיון במשרד הפנים ולראות מה עושים איתן.
שמואל אבואב: כל השאר צריך לצאת, לדעתי, בתובנה ברורה: הרשות צריכה לבצע את מפעל ההזנה.
שמואל אבואב: אם הדברים לא יהיו ברורים ומוגדרים והרשות תהיה ברת חורין לא לעשות את זה, זה ימשיך ויתמהמה הרבה זמן.
שמואל אבואב: יש הבדל בין מיל"ת ובין דוברת.
שמואל אבואב: הם לא כלולים בחוק ההזנה כרגע.
שמואל אבואב: מיל"ת זה מסלול בפני עצמו.
שמואל אבואב: הרשויות שנמצאות בדוברת, ואין שם את חוק יוח"א, מקבלות הזנה.
שמואל אבואב: זה לא בבניין הזה.
שמואל אבואב: מי שהופעל בשנה שעברה במיל"ת, הוא במסלול של מיל"ת.
שמואל אבואב: ניסינו לראות איך אפשר לבוא לקראת כמה מקומות, גם זה לא פשוט, כי הם לא ב-140,000.
שמואל אבואב: לדעתי לוחות הזמנים צריכים להיות כדלקמן: ועדת הכספים תתכנס לאלתר ואני מקווה שהיא תאשר את הקריטריונים החדשים.
שמואל אבואב: חודש לאחר מכן צריך לראות שהרשויות מפעילות את זה.
שמואל אבואב: אם לא, צריך לעשות דיון במשרד הפנים על אותן רשויות שמשרד הפנים מעיד עליהן שהן אינן מסוגלות לשלם את הכסף גם אחרי ההנחות ולראות מי הגוף שיכסה את זה.
שמואל אבואב: אם לא, זה ישבור ויפרק את כל המתווה של כל הרשויות.
שמואל אבואב: מרוב הרצון שלנו לבוא לקראת 3-4 רשויות, זה ימוטט את כל הרשויות.
זבולון אורלב: מר אבואב, הוועדה לא אומרת לך מה הפיתרון, אלא רק תובעת ממך את הפיתרון.
זבולון אורלב: אתם הרשות המבצעת, תבחרו את דרכי הפיתרון שנראים לכם וזה בסדר גמור.
זבולון אורלב: אני שואל אותך, על פי לוח הזמנים שלך, עוד חודש ימים אתם נמצאים אחרי כל ההליכים האלה ואז רשויות מקומיות רבות אחרות אמורות להצטרף?
שמואל אבואב: מספר רשויות.
שמואל אבואב: אלה שמהוות את המסה של קרוב ל-30,000 תלמידים.
זבולון אורלב: אתה מעריך שבין 25,000 ל-30,000 תלמידים נוספים ייכנסו בתוך חודש ימים?
שמואל אבואב: לא, אני מעריך שיש פיתרונות לאותן רשויות, שהם פתרונות יותר טובים ממה שיש היום, והן צריכות להפעיל את זה.
זבולון אורלב: אתה צופה שמתוך ה-50,000 או ה-60,000 - - -
שמואל אבואב: כן, אני מעריך שתהיה התקדמות.
שמואל אבואב: אני מעריך שכמה עשרות אלפים יצטרפו לזה אם נלחץ ונדבר באותה שפה.
זבולון אורלב: ויתר הרשויות הקשות?
שמואל אבואב: יתר הרשויות לא מפעילות את יוח"א.
שמואל אבואב: צריך להבין שיש איקס ילדים שלא יגיעו לזה.
שמואל אבואב: לדעתי צריך לקבל החלטה בחלוף החודש הזה שאלה שלא מפעילים יום לימודים ארוך, זאת סוגיה נפרדת שצריך לדון בזה.
שמואל אבואב: צריך לעבור לבאים בתור ל-143,000 ול-144,000.
דורית מורג: יש דיון תלוי בבג"צ.
דורית מורג: השאלה הזאת של חיוב רשות מקומית להפעיל, זאת שאלה שעומדת כיום בבג"צ.
דורית מורג: יש בג"צ של הורים בעכו בנושא הזה וגם ברהט.
זבולון אורלב: הכנסת לא נכנסת לרשות השופטת, אנחנו פועלים בלוח הזמנים שלנו.
זבולון אורלב: לנו אין שום דבר תלוי ועומד.
זבולון אורלב: לנו יש את שרת החינוך.
לימור לבנת: לדעתי אי אפשר לשחרר את המנכ"ל לפני שהוא נותן תשובות ולדעתי התשובות לא ניתנו.
לימור לבנת: ראשית הערה.
לימור לבנת: שאלת האם נעשו פחות מאמצים באשר בשנה שעברה ואמרת שהתשובה היא לא באופן חד משמעי.
לימור לבנת: אני אומרת שהתשובה היא במבחן התוצאה.
לימור לבנת: מבחן התוצאה הוא המבחן שהציון לו הוא ציון לא טוב.
לימור לבנת: אני לא רוצה להגדיר אותו בדרגות של אפס עד מאה, הציון הוא ציון לא טוב.
לימור לבנת: למה אני לא מרוצה מהתשובה שנתת עכשיו לוועדה?
לימור לבנת: אני אומר באופן הברור ביותר.
לימור לבנת: אדוני היושב ראש, אמרתי קודם, אמרה את זה גם עורכת הדין דיין, וכמובן אתה.
לימור לבנת: כאשר אתה מציב בפנינו ב-31.1 לוח זמנים שתתכנס ועדת הכספים, ואחר כך תפנו למשרד הפנים אם לא יהיה פיתרון, וצריך יהיה לכפות על הרשויות, אנחנו מגיעים לסוף פברואר.
לימור לבנת: אחר כך, כמובן, מגיעים למרץ ויהיה פסח.
לימור לבנת: אני חושבת שזאת תשובה לא טובה.
לימור לבנת: להבנתי, המשרד חייב לעשות כרגע שני דברים: קודם כל להתחיל עכשיו מייד, לא לחכות רגע אחד, לקחת את הדלתא שבין 140,000 ל-190,000 תלמידים.
לימור לבנת: כבר עכשיו אנחנו יודעים שיש מקומות שבהם ההורים לא מעוניינים בכלל בהזנה.
לימור לבנת: כבר עכשיו אנחנו יודעים שמתוך 80 מיליון השקלים בבסיס - כסף רב שאני לא יודעת לכמת אותו כי לצערי המשרד לא הביא נתון - לא נוצל משום שמ-1 בספטמבר עד 31 בפברואר לא נעשה בו שימוש.
לימור לבנת: אנחנו יודעים שבין 140,000 תלמידים, שזה המיצוי הפוטנציאלי, ל-83,000 אלף תלמידים, שזה הניצול בפועל, יש מספר עצום של תלמידים.
לימור לבנת: כמעט 60,000 תלמידים שלא קיבלו הזנה לאורך כל החודשים האלה.
לימור לבנת: אנחנו מדברים על 5 חודשים מ-1 בספטמבר.
לימור לבנת: 5 חודשים שבהם 60,000 תלמידים לא קיבלו הזנה.
לימור לבנת: מדובר על למעלה ממחצית התקציב שלא נוצל.
לימור לבנת: למה לא ללכת עכשיו ומייד לאותם 50,000 תלמידים שלא קיבלו הזנה?
לימור לבנת: לחכות עכשיו עוד חודש וחצי ורק אז להתחיל לחפש את התלמידים הללו?
לימור לבנת: סליחה, אדוני המנכ"ל.
לימור לבנת: תקום מחר בבוקר עם שיר חדש בלב, יום חמישי - - -
שמואל אבואב: החוק לא מתיר לעשות את זה מחר בבוקר.
דורית מורג: יש פער בין הורים שרוצים לקבל הזנה והרשות המקומית לא נותנת.
דורית מורג: יש כמה בג"צים תלויים ועומדים בנושא הזה.
רות דיין: שרת האוצר עם שר האוצר יכולים להתכנס ולהחליט.
לימור לבנת: דורית, אני מדברת על משהו שונה לחלוטין.
לימור לבנת: אני שאלתי כרגע לגבי הפער שבין 83,000 התלמידים שמקבלים היום הזנה בפועל, לבין 140,000 התלמידים שאמורים לקבל הזנה, שהם בפוטנציאל.
לימור לבנת: בין 140,000 התלמידים, שהיו אמורים לקבל השנה הזנה, לבין 190,000 תלמידים, שאמורים היו לקבל הזנה בשנים הבאות, והם ביום חינוך ארוך, יש פער של 50,000 תלמידים.
לימור לבנת: מדוע עכשיו ומייד לא נפנה להעניק הזנה לאותם 50 אלף תלמידים נוספים?
לימור לבנת: מה הבעיה?
לימור לבנת: יש בעיה חוקית?
דורית מורג: בעיה חוקית אין.
לימור לבנת: אז למה המנכ"ל אומר שיש בעיה?
לימור לבנת: אדוניי היושב ראש, אני חושבת שזאת צריכה להיות החלטת הוועדה ברגע זה.
לימור לבנת: אני חושבת שזאת צריכה להיות החלטת הוועדה שהמנכ"ל ידווח בכתב לוועדה בתוך 10 ימים על ביצוע ההחלטה הזאת של הוועדה ובתוך 3 שבועות יגיע לוועדה לדווח על הביצוע.
לימור לבנת: אולם, לא דיי בכך בעיניי.
לימור לבנת: אותה סאגה שתוארה כאן קודם לגבי נוה יעקוב, הדברים שעורכת הדין דיין דיווחה לגבי הפנימיות בירושלים, כן ג'וינט ולא ג'וינט, ואינני יודעת מה עוד, אני חייבת להגיד שזה פשוט מזעזע.
לימור לבנת: אני לא יכולה להבין את ההתנהלות הזאת במשרד שבו כן יודעים ולא יודעים, ויש כאלה שמקבלים ויש כאלה שלא מקבלים, כי כך כי אחרת, זה פשוט מזעזע.
לימור לבנת: זה נראה כאילו יד שמאל לא יודעת מה שימין עושה ויד ימין לא יודעת מה יד שמאל עושה גם בעניין הזה אני רוצה שהוועדה תדרוש שהעניין ייפתר מייד והנהלת המשרד תדע איפה הדברים עומדים בדיוק ותטפל בהם באופן מיידי בצורה הטובה ביותר.
לימור לבנת: בלי זה אי אפשר לקבל את זה.
לימור לבנת: לכן ביקשתי את רשות הדיבור.
לימור לבנת: אני מבקשת שזאת תהיה החלטת הוועדה עכשיו.
משה גפני: זה אחד המקרים הבולטים שחוק גרם נזק הרבה יותר גדול ממה שהיה קודם.
משה גפני: המציאות שחוקקו את החוק, חוק שבעצם היה מאבק בין חברי כנסת מי יותר דואג למפעל ההזנה.
משה גפני: החוק הזה עשה נזק ממשי מכיוון שאילולא היה החוק המצב היה הרבה יותר קל.
משה גפני: למשל, דוגמא.
משה גפני: שרת החינוך בהיותה חברת כנסת היתה עם פיילוט בבית"ר עלית.
משה גפני: היא ראתה את הילדים שם ואמרה שהם צריכים לקבל הזנה.
משה גפני: בגלל החוק בית"ר עלית לא מקבלת הזנה.
זבולון אורלב: משרד הרווחה עם משרד החינוך הכינו את הפיילוט.
זבולון אורלב: הפיילוט התחיל שנתיים קודם.
משה גפני: הבעיות בתוך משרד החינוך לא נולדו בקדנציה הזאת, הן היו גם כשלימור לבנת היתה שרת החינוך, אולי אפילו גם לפניה.
משה גפני: הבעיות במשרד החינוך הן בעיות קשות שאחת ולתמיד צריך לטפל בהן.
משה גפני: מחלקה אחת נותנת הוראה, המחלקה המשפטית עוצרת, המחלקה המשפטית אומרת דבר אחד, המחלקה או אגף אחר עוצר.
משה גפני: יד ימין לא יודעת מה שיד שמאל עושה.
משה גפני: זה לא בקדנציה הזאת, זה היה גם בקדנציה שלך לימור לבנת, זה היה אפילו בקדנציה לפנייך, זה לא נולד היום.
משה גפני: בעניין הזה צריך לעשות סדר.
משה גפני: אני דווקא תולה תקוות במנכ"ל הזה, שאולי הוא יעשה סדר.
משה גפני: בינתיים זה לא קורה.
משה גפני: יש פה מי שאומר דבר אחד ובמחלקה השניה לא יודעים ואומרים דבר אחר.
משה גפני: ברגע שנתנו חוק, אז בכלל החגיגה במחלקה המשפטית היא עד לשמיים כי יש חוק.
משה גפני: אם זאת היתה החלטת ממשלה אז היה צורך רק במחלקה אחת ולא ב-10 מחלקות.
משה גפני: לכן זה המקרה שחוק הוא רע, הוא לא טוב.
משה גפני: הוא לא הואיל שום דבר.
משה גפני: מפאת קוצר הזמן לא אמשיך, אבל אני יכול לדבר שבוע על הבעיות במשרד החינוך.
זבולון אורלב: דבר ראשון לקבוע שתמונת המצב שהוצגה היום בוועדת הביקורת, בסוגיית הזנת התלמידים, היא תמונה קודרת וקשה.
זבולון אורלב: חרף החוק וחרף שחלפו 5 חודשים, כ-60,000 תלמידים עדיין אינם מוזנים ולא הוצגה לנו תכנית משכנעת להגדלת היקף התלמידים שמקבלים הזנה עוד בשנת הלימודים הנוכחית.
זבולון אורלב: רשמנו לפנינו את הדיווח של משרד החינוך והשלטון המקומי וגם את ההחלטות שהתקבלו, כפי שהובאו על ידי המנכ"ל.
זבולון אורלב: אנחנו מבקשים שיהיה טיפול נמרץ ומיידי לביצוע החוק והתרת החסמים שהתגלו.
זבולון אורלב: בנוסף, יש לכלול תוספת תלמידים וישובים על חשבון ישובים ותלמידים שלא בוצעה לגביהם התכנית, בין ה-140,000 ל-190,000 תלמידים, שהם באופן עקרוני כלולים במסגרת החוק.
זבולון אורלב: אנחנו מבקשים לקבל דיווח שיטתי, בסדר גודל של כל שבועיים.
זבולון אורלב: כל שבועיים ביום שלישי אנו מבקשים לקבל דיווח לוועדה מה קרה ומה התקדם.
זבולון אורלב: נטיל על אחד החברים לדווח לנו.
זבולון אורלב: על פי זה אנחנו גם נקבע את ישיבת המעקב הבאה.
זבולון אורלב: אני לא מתכוון לעזוב את הנושא הזה.
דורית מורג: יש נושאים שתלויים ועומדים בבג"צ.
זבולון אורלב: זה לא מעניין אותנו.
זבולון אורלב: גברתי המלומדת המשפטנית, על פי הפרדת הרשויות, הכנסת פועלת באופן עצמאי והיא תתבע את ביצוע החוק, כפי שהחוק מחייב.
משה גפני: היא צודקת, לא אתה.
משה גפני: היא מחליטה, אתה יודע שהיא קובעת.
משה גפני: היועצת המשפטית היא הקובעת.
משה גפני: אתה יודע את זה גם מהזמן שהיית מנכ"ל.
זבולון אורלב: לא, אני לא יודע כך.
זבולון אורלב: אני יכול לומר לך מה שאמרתי לכמה חברים שלי, כשהתמניתי לשר הרווחה ודב גולדברגר התמנה למנכ"ל.
זבולון אורלב: קיטרנו ואמרנו שהסמכויות שהיו לנו כעוזרי שרים, לפני 30 שנה בדיוק, עולים מעל ומעבר על הסמכויות שיש לנו היום.
זבולון אורלב: לנוכח חומרת הנושא ולנוכח חומרת הממצאים שהתבררו היום לוועדה, מבקשת הוועדה לביקורת המדינה ממבקר המדינה לעשות כל מאמץ לבדוק את מפעל ההזנה ולשלב אותו בתכנית העבודה.
זבולון אורלב: אנחנו בהידברות עם המבקר.
זבולון אורלב: איננו מפעילים עדיין את סעיף 21.
זבולון אורלב: אנחנו עושים צעד מופחת, לפני סעיף 21, ונחכה לראות את הדיווחים שנקבל ממשרד החינוך.
זבולון אורלב: במידה ונקבל דיווחים שיניחו את דעתה של הוועדה, אנחנו נסתפק בכך שהמבקר יכלול את הנושא הזה בתכנית העבודה שלו.
זבולון אורלב: אם הדיווחים לא יהיו מספקים, נאלץ לבקש מהמבקר לעשות דוח מיוחד.
זבולון אורלב: לכן אנחנו נותנים הזדמנות.
זבולון אורלב: מה שמטריד אותנו זה הנושא של 60,000 אלף הילדים שאינם ניזונים.
זבולון אורלב: בוקר טוב חברים, אני מקדם את פניכם בברכה רבה.
זבולון אורלב: אנחנו מקיימים דיון על דוח מבקר המדינה 56ב' בסוגיית הגנת מלונות באזור ים המלח מפני הצפה.
זבולון אורלב: הדיון, אדוני השר, הוא לא הדיון הראשון, לא בוועדת ביקורת המדינה ובכיפה השניה שלי, אני גם יו"ר ועדת המדע והטכנולוגיה, וגם שם קיימנו דיון בנושא הזה.
זבולון אורלב: אמנם דרך הבולענים, אבל הגענו גם לסוגייה הזאת של הסכנה מפני הצפה.
יצחק הרצוג: אנחנו דווקא מוכנים לתת לך עוד כמה ועדות.
זבולון אורלב: העיקר שאני אשאר באופוזיציה, אני יודע.
זבולון אורלב: הבעיה העיקרית כרגע זה שמהדוח עולה, שהמדינה איננה מקדמת את פני הרעה.
זבולון אורלב: החלטות נידחות, יש התעלמות מהחלטות וכתוצאה מכך, בעצם אין החלטה אסטרטגית של המדינה כיצד לטפל בנושא הזה.
זבולון אורלב: אנחנו איננו יודעים אם כבר נבחרה סופית החלופה מבין כל החלופות.
יצחק הרצוג: קודם כל, תודה לחברי הוועדה, תודה לך אדוני היו"ר, לכל הנכבדים והאורחים שנמצאים כאן.
יצחק הרצוג: בעצם הרבה מאוד מהשחקנים שנוגעים לנושא הזה, משרד התיירות לקח על עצמו את המשימה לטפל בנושא הגנות ים המלח, אבל המשימה היא לא יכולה להיות רק בידי משרד התיירות.
יצחק הרצוג: יש הרבה שותפים, קודם כל, יש שותפים לאחריות, אבל לא נתחיל את הדיון על האחריות, יש לי הרבה מה לומר על האחריות וחלק מהנוכחים כאן יודעים ומודעים לעמדתי בנושא הזה.
שי וינר: כפי שהשר אמר גם, בחצי השנה האחרונה חלה התקדמות גדולה מאוד בכל הטיפול בנושא הגנות ים המלח, כאשר אני אציג גם את הבעיה, גם את כיווני הפתרון וגם את כל המבנה הארגוני שהיום אנחנו עובדים בו עם כל השותפים, שרובם נמצאים פה בחדר.
שי וינר: וכפי שנאמר פה, כתוצאה מהליך הייצור הנוכחי של מפעלי ים המלח, מפלס המים עולה ב-20 ס"מ כל שנה וקיימת סכנה כפולה של הצפה של המלונות, גם מעל הסוללה שהיום עומדת וגם בעצם מתחת לסוללה שמאיימת להציף ובחלק ממקומות כבר יש חדירה של מים, של כניסות כאלה ואחרות, אל כיווני היסודות של המלונות.
זבולון אורלב: את המשפט הבנתי, אבל איפה יש חדירה.
שי וינר: יש היום גם במלון נירוונה, גם במקומות אחרים, כבר מעבר של מים שחודרים מתחת לסוללה.
שי וינר: אנחנו תכף נראה את זה גם באופן גרפי.
יצחק הרצוג: אנחנו גם העברנו כסף לחיזוק הבסיס.
שי וינר: תכף נדבר גם איך אנחנו מטפלים גם בזה וגם נראה את זה בצורה גרפית על מה אני מדבר.
שי וינר: לכן יש צורך להגן על החוף, על התשתיות, על מתקני החוף ובעיקר על בתי-המלון.
זבולון אורלב: אני צוחק כי בשבת הבאה נקרא את פרשת "בשלח" ושמה כתוב, "והמים להם חומה מימנם ומשמאלם".
שי וינר: יש חומת מים מימין ומשמאל.
זבולון אורלב: צריך לעשות חומות שהמים יהיו...
שי וינר: בדיוק, וחומה קיימת גם היום, כאשר רואים שהמים מבריכה 5 עוברים מתחת ויש מעבר למי התהום.
שי וינר: והסכנה שהמים יעלו מעבר לסוללה, הרי כמו שראיתם, אילוסטרציה קדימה, מלון אחד שם ירד ובעצם זאת הסכנה, גם מלמטה וגם מלמעלה.
שי וינר: שלבים בביצוע הגנות.
שי וינר: שלב א' התחיל, בזמנו בוצע בשנות ה-90 וכבר בהיסטוריה די רחוקה, חלקו החזיק, חלקו לא החזיק מעמד והמים המשיכו לעבור לכיוון המלונות, לכיוון האזור התיירותי.
שי וינר: כיום נמצא אזור א' (2) לביצוע וזה בעצם הטיפול העכשווי במים שהראיתי קודם שזורמים מתחת למי התהום, מתחת לסוללה, בעצם אנחנו ככה במהלך של עבודה עם חברת סמט שהיא בעצם אמורה לשאוב את המים.
זבולון אורלב: מי מממן את העבודה הזאת?
שי וינר: אני כבר אענה.
שי וינר: לשאוב את המים ולהשפיל את המים, להוריד את מפלס מי התהום על-מנת שירדו מגובה היסודות.
שי וינר: המימון אמור להיות בהתאם לחוק ההסדרים 2002, שמומן חצי מהמדינה ושישית, שישית ושישית על מלונות, מפעלי ים והמועצה.
זבולון אורלב: וכולם עומדים בזה?
יצחק הרצוג: לצערנו שני גורמים לא משתתפים ואני מוחה על כך גם לפרוטוקול.
זבולון אורלב: מ?
יצחק הרצוג: המועצה האזורית והמלונות.
דב ליטבינוף: למה אתה אומר דבר כזה?
יצחק הרצוג: המועצה נתנה את חלקה?
דב ליטבינוף: שמנו עכשיו שני מיליון ₪.
יצחק הרצוג: לא, אבל אתם שמתם את השישית?
דב ליטבינוף: כן.
שי וינר: לא, בואו.
שי וינר: עד היום הושקע בשלב הזה כמאה מיליון ₪, כאשר עפ"י החוק באמת זה צריך להיות חצי, שישית, שישית ושישית.
שי וינר: מפעלי ים המלח עומדים בתשלום ואין שום בעיה בתשלום הזה.
שי וינר: גם המלונות וגם המועצה לא משלמים.
דב ליטבינוף: לא, לא.
יצחק הרצוג: לא נתת את השישית המלאה מאז ועד היום.
יצחק הרצוג: קודם כל, חשוב לומר את האמת.
יצחק הרצוג: השישית המלאה מאז ועד היום, לא נתת.
יצחק הרצוג: גם המלונות לא נתנו.
יצחק הרצוג: אנחנו מודעים לכך שהעלויות מאוד גדולות ולא כל אחד יכול לשאת בכל התקרות, אבל בואו קודם כל נגיד את האמת לוועדה, שיש חוק, צריך לדעת לשלם אותו ולעמוד בו, נורא קל להצטדק על חשבון המדינה.
דב ליטבינוף: אבל קודם כל צריך לקבוע חוק שאפשר לעמוד בו.
יצחק הרצוג: בסדר, קל להצטדק על חשבון המדינה.
זבולון אורלב: נזמין את השר, תקיימו דיון ביניכם.
יצחק הרצוג: הם יודעים את דעתי בעניין השר.
זבולון אורלב: כבוד השר, אם אפשר שתאפשר לי לנהל את הישיבה, תודה.
שי וינר: פה אני חייב לציין שלמרות שהחוב לא שולם, בהסכמה עם האוצר החלטנו להפריד בין ההוצאה התקציבית, בין הביצוע לבין הגביה, וגם תוקצבו גם ברמה של אופציה להוציא את המכרזים בהיקף המלא.
שי וינר: ואנחנו עושים את העבודה בכל מקרה ולא עצרנו והאוצר אפשר לנו להמשיך.
שי וינר: ומצד שני, הם באמת צריכים לגבות על-מנת שלא נתקע בהמשך ושכל השותפים יעמדו בהסכמות ובחקיקה.
זבולון אורלב: כלומר, מה שהיה שמצופה אם העבודות עד היום זה 100 מיליון, אז כל אחד היה צריך לשלם שישית, שישית ושישית.
דב ליטבינוף: זה 18 מיליון ₪.
זבולון אורלב: 18 מיליון ₪.
זבולון אורלב: כמה הם שילמו כל אחד, ים המלח שילמה את כל השישית שלה?
שי וינר: ים המלח מלא, אין שום בעיה.
זבולון אורלב: למה הם לא שילמו?
שי וינר: המועצה, זה ה-2 מיליון זה הסכום היחיד.
זבולון אורלב: המלונות שילמו?
זבולון אורלב: רגע, המלון לא משלם ואתה שואב לו את המים?
שי וינר: אנחנו כהחלטה אסטרטגית, החלטנו שאנחנו לא עוצרים ולא מעכבים, כי אם היינו מעכבים, היום בעצם אולי לא היינו מתחילים לעבוד ואנחנו כבר ב-א(2) בשיא העבודה ואנחנו מקווים.
זבולון אורלב: עוד הפעם, א(2) זה שאיבת המים?
שי וינר: שאיבת המים מאזור המלונות והחזרתם בעצם לבריכה, השפלת המים, המשאבות, אני מקווה שאמורות לעבוד מ-1 לאפריל.
צבי ורטיקובסקי: סליחה, גם א(1) היה שאיבה, אבל עכשיו זאת שאיבה מוגברת יותר, קודם היו שלוש משאבות, עכשיו זה כ-70 משאבות.
שי וינר: היום יש 73 משאבות.
שי וינר: פתרון הקבע ניגע בו, והנושא של א(2) פלוס, זה בעצם המשך א (2) בהמשך העבודות שעכשיו בתכנון, על-מנת לגשר על הפער בין העבודות שנעשו עכשיו לבין לוחות זמנים של פתרון הקבע.
שי וינר: זה בעצם א(2) שנגעתי בחוק ההסדרים שהחליט גם איך מממנים את זה.
זבולון אורלב: מה הפער מול גובה הסוללה כרגע?
שי וינר: תלוי באיזה מקום.
זבולון אורלב: במקום הסמוך ביותר?
יצחק הרצוג: הכי מסוכן.
זבולון אורלב: הכי מסוכן.
זבולון אורלב: מישהו יודע את התשובה.
זבולון אורלב: מה המקום במקום המסוכן ביותר, מה גובה המים מול גובה הסוללה?
אבי רותם: במקום המסוכן ביותר?