GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אסתרינה טרטמן: שמחתי לשמוע שגם נעשים דברים, וכל משרד תורם את חלקו המרבי לעשייה, ותבורכו על כך.
אסתרינה טרטמן: אני שמחה ומברכת כבר על סעיף אחד מתוך דוח המבקר, שמשרד התחבורה והביטוח הלאומי הגיעו להבנה על עבודה משותפת.
אסתרינה טרטמן: תודה לכם והלוואי וכך ימשיך להיות בכל הוועדות ובכל המשרדים האחרים שנוגעים לשירות הציבור.
אסתרינה טרטמן: אני מברכת אותך מר שדה שהגעת וכמובן את אילנה על שיתוף הפעולה.
אסתרינה טרטמן: רענון של הפרסום למוגבלים.
אסתרינה טרטמן: שמעתי את דיצה והיא דיברה על נתונים שקיימים.
אסתרינה טרטמן: אני באמת מבקשת, גם משרד המבקר שדיבר על הנקודה הספציפית שמצריכה תיקון וגם כל האחרים שהשמיעו באופן ישיר או באופן עקיף שיש להם חוסר במידע, אנא, תאירו את עיניה של דיצה.
אסתרינה טרטמן: התרשמתי שיש כוונה למוסד לביטוח הלאומי לספק את המידע הנדרש.
אסתרינה טרטמן: אתם תעשו את התיקונים הנדרשים.
אסתרינה טרטמן: אם כן, אנחנו מכניסים לפרוטוקול.
אסתרינה טרטמן: במסגרת הסיכום שיהיה לי אתך, אני אכניס גם את הסוגיה של הפרסום אחרי פניות, מי פנה, מה התיקונים, מה הליקויים, מה נדרש, וזאת כדי שנוכל לטפל בסוגיה.
אסתרינה טרטמן: כל הסוגיות הקטנות שהועלו, כמו שציינתי קודם.
אסתרינה טרטמן: תיקבע פגישה ביוזמתה של גברת אילנה שרייבמן שתכנס את הישיבה עד סוף ינואר, אבל עד ה-25 בדצמבר כל הנציגים של הנכים בכל הכובעים השונים שלכם, תעבירו בכתב את הקובלנות שלכם, את ההערות שלכם, את הצרכים שלכם לגברת שרייבמן.
אסתרינה טרטמן: מכתב שלא יגיע עד ה-25 בחודש, לא ידונו בו.
אסתרינה טרטמן: אל תבואו אחר כך בטענות שלא התייחסו אליכם.
אסתרינה טרטמן: תוודאו שהמכתב אכן הגיע.
אסתרינה טרטמן: תנו להם משוב שהמכתב הגיע.
אסתרינה טרטמן: אם אתם רואים שלא הגיע משוב, תציקו להם, תרימו טלפון ותוודאו שהמכתב שלכם הגיעו.
אסתרינה טרטמן: אפשר להעביר גם בפקס ולברר שהחומר הגיע.
אסתרינה טרטמן: עליכם חלה חובת הווידוא שהחומר אכן הגיע אליה.
אסתרינה טרטמן: יש לנו 10 ימים עד ה-25 בדצמבר.
אסתרינה טרטמן: מה-25 בדצמבר, עד סוף ינואר, תכונס הפגישה הזאת בנוכחות כולם ויוזמנו שולחי המכתבים.
אסתרינה טרטמן: עד אז תאספי נתונים, תבדקי מה הטענות ואיך אפשר לטפל, וזאת מתוך מגמה אמיתית להביא פתרונות.
אסתרינה טרטמן: בתוך מכלול הפתרונות שלכם אני בטוחה – כמו שגם ציינת – תמצאי את הצורך בשינויים גם חקיקתיים או הגדרתיים או ניסוח ברמה כזו או אחרת.
אסתרינה טרטמן: אני מבקשת ממך, לא משנה אם אני יושבת-ראש הוועדה או איפה אני אהיה, אני מבקשת ממך להוציא מכתב מסודר של סיכום הפגישה שלכם שעיקרו המלצה לי כפרלמנטארית או כיושבת-ראש הוועדה לביקורת המדינה.
אסתרינה טרטמן: אני מבקשת להעביר לי את הבקשה שלך לתיקונים ההגדרתיים, המינוחים, המילוליים.
אסתרינה טרטמן: בכוונתי להתחיל ולהוביל מהלך שכל ההסכם הזה יהפוך להיות חוק במדינת ישראל.
אסתרינה טרטמן: כדי שאני אוכל להביא את זה למעמד של חוק – ואני לא אומרת שבהכרח זה יהיה הצעת חוק פרטית.
אסתרינה טרטמן: אני יכולה להתחיל בהצעת חוק פרטית ובכך לגרות את הממשלה ולהפוך את זה להצעת חוק ממשלתית בשיתוף המשרדים הנוגעים בדבר.
אסתרינה טרטמן: זו יכולה להיות הצעה משותפת של משרד הרווחה, שהיום ראש-הממשלה מכהן כשר הרווחה, בשיתוף משרד הבריאות, בשיתוף משרד האוצר, כי אני מניחה שיש כאן גם סוגיות תקציביות.
אסתרינה טרטמן: בכוונתי להוביל מהלך בסוגיה הזאת.
אסתרינה טרטמן: אילנה, אני מאוד מבקשת ממך ברמה האישית לעמוד אתי בקשר.
אסתרינה טרטמן: אני יודעת איך למצוא אותך ואני מניחה שגם את יודעת איך למצוא אותי.
אסתרינה טרטמן: תעבירי לי את הדברים בתחילת פברואר, אז אני רוצה להתחיל במהלך חקיקה של הנושא הזה עם כל התיקונים שנשים בפנים כי אין טעם שחבר כנסת כזה או אחר ירוץ להוביל מהלך חקיקתי כאשר אפשר לעשות תיקון בנוסח עצמו.
אסתרינה טרטמן: עדיף לנו לחכות עוד חודשיים-שלושה ולעשות את זה בצורה מובנית, חכמה, נכונה, שתוכל לבטא את הצרכים האמיתיים.
אסתרינה טרטמן: את כל הפניות האישיות סגרנו.
אסתרינה טרטמן: נושא שלא קשור לוועדה.
אסתרינה טרטמן: אני מאוד מבקשת התרעה שתישלח לאנשים לפני ביטול קצבה.
אסתרינה טרטמן: את זה אפשר להכניס לנוהל, מכתב, ידע, יידוע, ומיידית.
אילנה שרייבמן: אנחנו מוציאים מכתב.
אסתרינה טרטמן: אתם טוענים שאתם מוציאים מכתב, אבל כל האנשים כאן טענו שלא קיבלו התרעה.
אסתרינה טרטמן: אני מקווה שתשימו לב שהמכתב מגיע ליעדו כדי שהסוגיה הזאת תיפתר.
אסתרינה טרטמן: אני מודה לכולכם.
אסתרינה טרטמן: הרבה בריאות.
עמירה דותן: צהריים טובים, אחר הצהריים טובים שמי עמירה דותן.
עמירה דותן: ישנם פה חברי הכנסת זאב אלקין ואורי אריאל שהם יושבי ראש השדולה.
עמירה דותן: אתם ודאי מכירים טוב טוב וכמובן חבר הכנסת אריה אלדד, שיחד איתי בוועדה.
עמירה דותן: אני רוצה שוב להודות לחנה מנהלת הוועדה על כל הטרחה וההבאה של הכנסת לשטח, שזה תמיד ככה מחמם את הלב לראות את הגמישות הזאת.
ליאור כלפה: אנחנו פה בקיבוץ "אור הנר".
ליאור כלפה: הבנתי לפני כן שהיה פה איזה שהוא דיון אז אני חייב קודם כל להעמיד דברים על דיוקם.
ליאור כלפה: כן הוזמן הקיבוץ, לא הוזמן הקיבוץ וכדומה.
ליאור כלפה: זה רק כדי שנשים דברים על דיוקם, המועצה הוזמנה לפה.
ליאור כלפה: המסגרת התיאומית הפנימית היא קצת גדולה עלינו אז אני מאמין שגם נציגי המפונים שגרים בקיבוץ היה להם תאום בתוך הקיבוץ, מן הסתם.
ליאור כלפה: אם לא, אז אני מתנצל.
ליאור כלפה: לא הייתה פה כוונת מכוון בעניין הזה.
ליאור כלפה: בכל אופן המועצה, גם אלון שוסטר היה אמור להיות פה ומסיבות כאלה ואחרות הבנתי שהוא לא יכול היה להגיע, אבל נציגי הרווחה כן נמצאים פה.
ליאור כלפה: בכל אופן, אני חושב שהדברים שבאמת מעיקים פה בנושא החבר'ה, המפונים שיושבים באור הנר, והנקודה של החוסר ודאות לגבי המגורים הזמניים.
ליאור כלפה: כולנו מכירים פה את המשפחה שהתעסקנו איתה בשבועות האחרונים, שלכאורה היא עדיין הוגדרה במנהלת סל"ע כלא זכאית, כלא מוכרת בגלל כל ההגדרה של הישובים של תל קטיפא, ששבוע שעבר הנושא הזה בשעה טובה, אני מקווה שבא לסיומו או לקראת הגעה לסיומו עם תהליך שעוברת תל קטיפא אצל היועץ המשפטי לממשלה.
ליאור כלפה: אבל הדבר הבלתי נסבל, ואין לי טענות לקיבוץ כי הקיבוץ יש לו הסכם עם מדינת ישראל לגבי המעמד של הקרוונים מה קורה איתם אחר כך ולאן ומה אמור להיות עם הקרוונים.
ליאור כלפה: כן הייתי מצפה, אני לא מסתיר, כן הייתי מצפה מהקיבוץ דווקא פה להיות קצת סובלני ולהיות בקשר ישיר עם מנהלת סל"ע לראות איך אפשר להיות קצת יותר גמישים, קצת נוח כי המציאות הזאת היא מציאות לא קלה לאף אחת.
ליאור כלפה: אבל לכאורה המשפחה הזאת חיה כל הזמן באי וודאות, אתם צריכים כבר לפנות, אתם צריכים ללכת, הקראוון צריך לחזור לטובת הקיבוץ.
ליאור כלפה: ואני אומר זה הולך להעיב על כל 19 המשפחות שגרות פה יחד עם החבר'ה שנמצאים בקיבוץ "כרמיה".
ליאור כלפה: זו אותה המציאות.
ליאור כלפה: ביולי הקרוב כל אותן משפחות אמורות לכאורה, הקראוונים אמורים לחזור לידי הקיבוץ כאשר אנחנו יודעים שישובי הקבע עדיין לא החלו ואין התחלת בנייה ולכאורה כרגע אותן משפחות זה לא נכון ולא חכם ואין מה לדבר.
ליאור כלפה: זה לא הגיוני שהם יבואו ויעברו עוד פעם תנודה נוספת או מעבר נוסף עד לבית שלהם.
עמירה דותן: זה נושא שאנחנו כולנו בקיאים בו בעצם בגדול לגבי השנה השלישית.
עמירה דותן: הוא גם אמור להיות כאן, הוא חי כאן.
זאב אלקין: זה לא רק החלטה של המדינה לממן אלא גם הסדר בין המדינה לקיבוץ.
ליאור כלפה: צריך להיות פה הסדר מהיר.
ליאור כלפה: קודם כל להכניס את האנשים לאיזו שהיא וודאות.
ליאור כלפה: החוסר ודאות אחד הדברים שמטרפד פה, משגע מאוד.
ליאור כלפה: לא רק זה, פה יש, בניגוד למשל לאתר הקראוונים בניצן, שלכאורה זה המדינה מול המדינה.
ליאור כלפה: זאת אומרת אין פה צד נוסף.
ליאור כלפה: פה יש צד שלישי, ובעוד שנה וחצי או שנתיים זה יהיה גם בקיבוץ עין צורים.
ליאור כלפה: אותה תמונת מצב תהיה בקיבוץ עין צורים.
ליאור כלפה: אבל פה זה חריף כי לכאורה גם כרמיה וגם אור-הנר יש מחויבות של המדינה כלפי הקיבוץ הקולט.
קריאה: המדינה עשתה טעות והיא חתמה לשנתיים, שילמה כסף מראש לקיבוצים.
קריאה: זה עסק נדל"ני.
קריאה: אדם, עורך דין נדל"ני צריך להבין יש לי אופציה.
קריאה: חתמו, שילמו לשנתיים ולא דיברו על אופציה.
קריאה: זו הטעות.
קריאה: ועכשיו יש להם בעיה.
דוד סעדון: צהריים טובים.
דוד סעדון: אמנם זה נכון שפרויקט בת הדר הוא הפרויקט שלמעשה מוכן, זה שהיה בו עיכוב של למעלה משנה למרות שכל התשתיות מוכנות.
דוד סעדון: זו בירוקרטיה שהמדינה הזאת לא למדה להיפטר ממנה.
דוד סעדון: אבל פועל יוצא, שאני גר באור-הנר אנחנו באמת כשמונה חודשים לפני הפינוי של הקראוונים ואני עם מה שנקרא היתר בניה אבל גם אני אהיה האדם הזריז ביותר עלי אדמות משלב היתר הבניה עד שלב איכלוס הבית בבת הדר זה לפחות סדרי גודל של פלוס מינוס שנה.
דוד סעדון: עם כל מה שיש עוד בדרך לעשות עד להניח על הקרקע למרות שאנחנו ממש לפני.
דוד סעדון: יש בין חברי גם כאלה שטרם קיבלו את ההיתר, בשלבים כאלה ואחרים.
דוד סעדון: אין לי ספק לרגע אחד ובוא נתחיל, אין ספק שאם החוק נותן העדפה למפונה אחד זה צריך להשית לגבי כל השאר ואני מדבר על ניצן.
דוד סעדון: אם בניצן הפרוייקט על פי ההסכם נועד לארבע שנים בטרם יחזירו את המצב לקדמותו את כל האתר ההוא שם על פי התחיבות כלפי כל הרשויות הירוקים למיניהם וכדומה, אין ספק שגם פה זה צריך להיות.
דוד סעדון: המצב שלנו הוא עוד פחות רע, נניח שזה חלילה לא יצא לדרך אז יהיה עוד חצי שנה.
דוד סעדון: יש פה אנשים שאני אומר לכם שקחו מהיום שנתיים לא יהיו בבתים שלהם אם ירצו או לא ירצו.
דוד סעדון: זה לא תלוי בהם דווקא.
דוד סעדון: אז לכן פה המדינה או שצריכה לאחוז את כל המפונים במקשה אחת וזה לא מי זמנו קצר יותר, מי זמנו ארוך יותר.
דוד סעדון: לקחת, להיפך, את הזמן הארוך ביותר ולהשית אותו לגבי כולם.
דוד סעדון: מי שהצליח לצאת לפני כן ישורנו.
דוד סעדון: מי שלא לפחות שידע שיש לו סדר גודל של זמן, אבל שיוכתב כאשר היום כולם נינוחים יותר ולא בשלב של פינוי והשנתיים יראו באמת שזה טווח ארוך וזה הכל אפשרי.
דוד סעדון: הראיה והמציאות מוכיחים ששנתיים זה פרק זמן שעף בהרף עין וההוכחה היא שאנחנו היום נמצאים על שבר של חוסר וודאות ואני מתריע.
דוד סעדון: החוסר וודאות הזו תחזיר למעשה חלק מהאנשים שאולי התגברו על קטע הפינוי אחרונים מבחינת עוד פעם במרכאות או שלא במרכאות להיות מפונים מבתים כשאתה לא מוכן בכלל לשלב הזה.
עמירה דותן: חלק מהדברים הוא גם להראות שלא כל הדברים הם כל כך שחורים ונוראים.
עמירה דותן: אז אני א' שמחה על החיוך ב' רוצה לדעת האם בתוך הדבר הזה של ה- 11 משפחות שאתה חלק מהם, יש משהו שאנחנו צריכים לעזור, לסייע, לקדם או שזה כבר מה שנקרא מסלול שהותווה ואתם מרוצים ממנו.
דוד סעדון: לגבי בת הדר, המקרה הטוב אולי של בת הדר בקטע שזה פרויקט שהוא גמור, פרויקט שהוא כבר יצא לדרך, עולים לקרקע.
דוד סעדון: אבל מהפרויקט של בת הדר ניתן להשית וללמוד על שאר הדברים האחרים שלדאבוני חבריי חלקם פה יושבים, לא זוכים לזה מסיבה אחת פשוטה.
דוד סעדון: כל עוד והבירוקרטיה, אני רוצה לסבר לך את האוזן כדי שתביני מה זה פרויקט בת הדר.
דוד סעדון: פרויקט בת הדר התחיל את דרכו חצי שנה לפני הפינוי.
דוד סעדון: זאת אומרת שפרויקט בת הדר עובד למעלה משנתיים.
דוד סעדון: למעלה משנתיים אני עובד על פרויקט של בת הדר ואני יכול לומר לך בוודאות כנגד כל הסיכויים, כנגד כל החשיבה של כולם, אבל בדרך, אם אני אומר לך שיש לי בערך אלפי מסמכים שכדי להתגבר על מכשולים כאלה ואחרים הייתי, וזה בלשון המעטה, למה?
דוד סעדון: כי אתה מגיע לשלב א' יוצא לך איזה שהוא פקידון, סליחה על הביטוי, שעוצר לך את התהליך הזה.
דוד סעדון: אתה מגיע לשלב ב' פקידון שני עוצר לך את התהליך הזה.
דוד סעדון: מתברר שלא חשוב מה גובהו ומה רם כסאו של אותו ראש ממשלה או אותו ראש מנהלת, יכולים פקידים לעצור.
דוד סעדון: פועל יוצא של כל מה שאני אומר הוא שלמעשה, ואני אומר את זה בצער קצת.
דוד סעדון: אם לא הייתה נחישות ועקביות גם בת הדר לא היה קיים.
דוד סעדון: החלטנו שמעל כל הגשרים האלה, מעל כל החומות האלה מעל כל ההרים האלה אנחנו נעבור.
דוד סעדון: ויכול מאוד להיות בגלל שהיינו אולי ראשונים בקטע הזה.
דוד סעדון: אבל אני באמת אומר שהכל תלוי בכם המחוקקים.
דוד סעדון: ובממשלה עצמה.
דוד סעדון: לקצר דרכים, הדרכים האלה ארוכות כמו אני לא יודע מה.
דוד סעדון: בת הדר כפרויקט כפרצלציה מוכנה כחלוקה למגרשים כתשתיות מוכנות זה מעל שנה ורבע מוכן.
דוד סעדון: יכולתי לגור.
עמירה דותן: מה אותם מכשלות או איפה אותם פקידים גרמו לקטעים, שזה לא ישאר רק במילים בעלמא, איך אתה אומר את זה?
עמירה דותן: בוא נראה בזה כדוגמא שזה לא יקרה עוד פעם.
עמירה דותן: האם אתה יכול לתת לנו כמה נקודות בהם אנחנו יכולים ולא רק בחוק אלא באמת קודם כל להתריע מראש וב' לעמוד עם הסטופר ועם היד על הדופק כדי שדברים כאלה לא ישנו.
מוטי אלימלך: אני רוצה לבשר קודם כל שבקטע של השנה השלישית אנחנו גיבשנו את העמדה במנהלת סל"ע.
מוטי אלימלך: רענן, המנכ"ל, קיבל אותה ומבחינתנו אנחנו יוצאים לדרך עם מסמך מסודר שמטפל בכל קבוצות האוכלוסייה, בכל הקטגוריות של הזכאים המלאים, שכר דירה של הלא זכאים שבאיזה שהוא שלב יכול להיות שהם יצטרכו, כתוצאה מזה שהם עדיין לא ממשיכים בכל דרך אחרת, לכל קטגוריה כזאת נתנו תשובה שזה יהיה פתרון משביע רצון אני מקווה.
מוטי אלימלך: אנחנו יוצאים מתוך נקודת הנחה שאומרת שכל קבוצה שחתמה על הסכם 85, והעמדנו לרשותה מגרש מיום מסירת המגרש, כמו המקרה של בת הדר, כרגע יש החלטה עקרונית שזה שנה, כנראה שיאריכו את זה בעוד כמה חודשים כדי לתת זמן סביר שבן אדם מרגע שהוא מקבל את המגרש שלו יהיה לו זמן סביר לבנות את הבית.
מוטי אלימלך: אני מעריך שבסוף זה יתפרס על משך של 18 חודשים, זה הזמן האופטימלי לבניית בית מרגע שבן אדם מקבל את המגרש שלו.
מוטי אלימלך: אנחנו סגורים כרגע על שנה אני מאמין שתהיה תוספת, זה עוד לא סגור לכן אני לא רוצה להתחייב.
זאב אלקין: ההחלטה שתעבור זה יהיה שנה?
מוטי אלימלך: אנחנו מבקשים 18 חודש מראש שלא נבוא כל פעם לממשלה.
מוטי אלימלך: סוגיה שנייה לגבי הישובים שהם לא בניה שלנו של הממשלה אלא השכרנו בקיבוצים כרמיה, אור הנר ומפלסים, עכשיו יש לנו בעיה.
זאב אלקין: אולי עין צורים בעוד שנתיים.
מוטי אלימלך: אני מקווה שלא.
מוטי אלימלך: נדבר על עין צורים.
מוטי אלימלך: דומה ולא זהה כמו שאילן אומר ואני מקווה ששם הבשורות הטובות שיגיעו בימים הקרובים גם שם תהיה איזה שהיא פריצת דרך לגבי חליף אגוז ואז נתחיל גם שם לצעוד קדימה אבל לעניינו.
מוטי אלימלך: אנשים שיושבים פה רוצים לשמוע על אור הנר, מפלסים וכרמיה.
מוטי אלימלך: אנחנו בשבועיים האחרונים עשינו פגישות עם כל היישובים, ניהלנו איזה שהוא משא ומתן ראשוני.
מוטי אלימלך: אני יודע להגיד שבכרמיה יש שם נכונות ללכת לקראתנו ולהגיע לאיזה שהוא סידור של שנה שלישית בשלב זה.
מוטי אלימלך: באור הנר ומפלסים התחיל תהליך של הדברות זה עוד לא סגור.
מוטי אלימלך: במקרה באור הנר יש לנו בעיה כי אנחנו יודעים מהקיבוץ שחלק מהקראווילות הובטחו למשפחות להתרחבות והם לחוצים כרגע על ידי חברי הקיבוץ כן לקבל את הדירות.
מוטי אלימלך: אני מאמין שאנחנו בסוף נגיע לאיזו שהיא הבנה.
מוטי אלימלך: אני חושב שחברי הקיבוץ שהם כמו כל עם ישראל, מבינים שהמפונים לא צריכים לעבור תהליך פינוי נוסף ונגיע לאיזה שהוא הסדר בסוף שייתן תקופה נוספת לאנשים באור הנר עד שהם יצאו מכאן לבית הקבע שלהם.
מוטי אלימלך: אותה קבוצה שסעדון דיבר עליה, שהיא אלה שלא יבנו את הבית במשך שנה וחצי, לא יהיה כאן פתרון.
מוטי אלימלך: אנחנו נצטרך לחשוב על פתרונות אחרים, אנחנו לא רואים שאנחנו משאירים פה ספיחים אחרי שהמסגרת הגדולה יוצאת מפה לבית הקבע שלה.
מוטי אלימלך: זה גם לא פייר כלפי הקיבוץ.
מוטי אלימלך: ולכן נצטרך למצוא פתרונות אחרים אולי יחד אתכם, להיעזר בכם כדי למצוא לאותה אוכלוסייה חלשה שלא מסוגלת לבנות את הבית במשך שנה וחצי או שנתיים שיהיה לה מקום אחר.
אורי אלדד: אבל מוטי אתה שומע שגם אישורי הבנייה לא באים כולם לכל הקבוצה באותו תאריך.
אורי אלדד: יכול להיות שהראשון יגיע עכשיו והאחרון יגיע בעוד חצי שנה.
מוטי אלימלך: במקרה של בת הדר מבחינתנו כל ה- 11 זה פרק זמן שהוא לכולם באותה מסגרת זמן ואין לנו בעיה.
מוטי אלימלך: לא מדובר פה על חצי שנה מדובר פה על ימים.
מוטי אלימלך: הלוואי באמת שנפיק את הלקחים מהמקרה של בת הדר.
מוטי אלימלך: אני איישם אותו גם על מקומות אחרים כדי שנוכל לעשות את הדברים בצורה יותר טובה גם אנחנו מפיקים לקחים.
מוטי אלימלך: הפלונטרים הם תמיד במקומות של מי שצריך לשים את החותמת על התוכנית, במינהל או במוסדות הרשמיים של הרשויות המקומיות שצריכים לתת את ההיתרים וגם על זה אנחנו מצליחים להתגבר.
זאב אלקין: טוב מוטי, האם אני מבין נכון שמה שאתה אומר זה למעשה הודעה מרעישה ותקדימית?
זאב אלקין: כי אתה אומר כאן שיידעו משפחות בוודאות שהמנהלת תצטרך להזיז אותם למקום אחר.
מוטי אלימלך: כי הם לא מצליחים לבנות את הבית.
מוטי אלימלך: לא כי אנחנו רוצים להזיז אותם מפה.
זאב אלקין: אתה מנסה להוביל את הפתרון הכללי בנוסחה שאומרת נניח מרגע מסירת המגרש 18 חודש או שנה לא משנה כמה.
מוטי אלימלך: זה לא האנשים האלה.
מוטי אלימלך: מה שאמרו פה סעדון, זה אנשים שלא מסוגלים מבחינה תקציבית או שהם לא תכננו בכלל לבנות בית.
ליאור כלפה: לא, אבל אם יש פה משפחה למשל שנרשמה לפרויקט ניצנים, שאנחנו יודעים שהקרקע שמה לא נרכשה עדיין.
ליאור כלפה: יש שמה כרגע איזה שהוא תקיעות כרגע שלא נראה כרגע פתרון באופק אלא אם תתקנו אותי משהו שהתחדש בשבוע האחרון.
ליאור כלפה: אבל נכון לאותן משפחות של פרויקט ניצנים וכדומה, ברור היום שלפחות יש להם את השנתיים וחצי אם לא ארבע שלוש שנים, במפלסים להערכתי זה שלוש שנים זה לא ארבע שנים עד שהם יגיעו לבית הקבע שלהם.
ליאור כלפה: זה ברור שצריך להיערך.
ליאור כלפה: אם אתה אומר, לפי הדברים שאתה מציג כרגע זה צריך כבר היום לבוא עם אותן משפחות והפרדנו אותם 11 משפחות של בת הדר ולתת איזה שהוא מענה אחר.
מוטי אלימלך: תראה, הקבוצה הגדולה שנשארה פה זאת קבוצה מאלי סיני שאמורה לרדת או לפלמחים או לנווה ים.
מוטי אלימלך: בכל מקרה, מדובר פה על משפחה בודדת אחת.
ליאור כלפה: אבל כל משפחה זה עולם.
מוטי אלימלך: וכל משפחה כזאת ניתן לה מענה.
מוטי אלימלך: ברור שאנחנו נצטרך למצוא סידור עם אפשר פה כדי לא להזיז אותה, אבל בסוף הממונה על הספיחים האחרונים שלא מצטרפים לאיזה שהוא פרויקט מרכזי ולא החליטו לבנות את הבית צריך למצוא להם פתרון.
ליאור כלפה: היום התמונה הברורה.
ליאור כלפה: אנחנו יודעים ש- 11 משפחות צריכות לעבור לבת הדר.
ליאור כלפה: מבינים שכנראה בגלל המבנה של התהליך וההיתרים וכדומה ייקח שמה זמן נוסף ברור ואתה אומר שכנראה גם ניתן לתת לו מענה בעזרת השם.
ליאור כלפה: שאר המשפחות, 8 משפחות שמתחלקות בין פרויקט תלמי יפה לפרויקט ניצנים, לפרויקט כזה או אחר, למה?
ליאור כלפה: בוא עד ה-15 בינואר כל אחד ידע באמת מה קורה איתו.
ליאור כלפה: אסור להגיע פה למצב שמשפחה עוברת פה עוד תהליך של פינוי כזה ואחר כי זה ילדים, זה בית ספר וכדומה.
מוטי אלימלך: מבחינתנו אנחנו לא מתכוונים לעשות פינוי יזום.
מוטי אלימלך: אני אומר כרגע, גם עכשיו מצבנו, עד שהקיבוץ לא ייתן תשובה לגבי הבקשה שלנו, אנחנו עדיין בבעיה עם כולם.
הגר אראיה: שמי הגר ואני מרכזת המשק.
הגר אראיה: קיבוץ אור הנר הוא קיבוץ שמבוסס 95% על דרום אמריקאיים.
הגר אראיה: אנחנו יישוב שמונה היום, מנה אז בהגעת השכונה החדשה כ-400 נפש, היום בסביבות 450.
הגר אראיה: בהחלט ראינו בפרויקט, פרויקט שמפתח לנו עוד שכונה ביישוב ולכן הלכנו לפרויקט הזה.
הגר אראיה: אנחנו רצינו להרחיב את היישוב.
הגר אראיה: אנחנו מתבססים עדין על חקלאות ומפעל תעשייה שכולו ייצור זה אורנית הוא מייצר מסמרות עיוורות לתעשיות הרכב בחו"ל, באירופה בעיקר המערבית, ארצות הברית.
הגר אראיה: זהו.
הגר אראיה: בעיקרון אנחנו באמת הלכנו על הפרויקט ואני רוצה להגיד כי זה לא שיש לנו פה איזה שהוא מאבק בין מפונים וחברים.
הגר אראיה: אלא כשלנו הוצג הפרויקט הזה לפני שבכלל התחברנו לאותה קבוצה, הפרויקט הוצג לנו כפרויקט כלכלי, כלומר זה גם מה שבאו שיווקו לנו וזה מה שבחנו כדבר ראשון לפני שנכנסנו מי השמות שיגיעו לפה.
הגר אראיה: והקיבוץ, בעצם מה שאמרו לנו אתם תקבלו חלק מתשתיות של שכונה חדשה ובעצם זה התמריץ שלכם.
הגר אראיה: אז חלק מהתשתיות קיבלנו כמענקים וחלק כהלוואות.
הגר אראיה: בניגוד לניצן, הקיבוץ שילם, לקח את החסכונות שלו ושם בבתים.
הגר אראיה: אפילו הבנקים ולא המדינה הצליחו להשיג לנו משכנתאות.
הגר אראיה: פשוט לקחנו חסכונות של החברים, שמנו אותם בבתים.
הגר אראיה: למה?
הגר אראיה: כי ידענו שהחברים צריכים פה פתרונות דיור.
הגר אראיה: לקחנו את הפרויקט הזה כפרויקט שמקדם אותנו עם היתרונות הכלכליים שלו וידענו שהוא לשנתיים והחברים אמרו שנתיים, אחרי שנתיים יש לנו פתרונות דיור למשפחות צעירות, אנחנו גם במהלך של קליטה פה, מי ששמע על כל נושא שיוך דיור, קליטת בנים, אנחנו באמצע התהליך הזה, וזה נתן לנו את הפתרון ולכן הלכנו לפרויקט.
הגר אראיה: אז זה שני דברים.
הגר אראיה: מצד אחד בהחלט כל העברת ההחלטה בקיבוץ לקחת כסף ולשים שם היה כי יודעים שאחרי שנתיים חברים עוברים לשם.
הגר אראיה: חברים או בנים שרוצים לחזור לקיבוץ.
הגר אראיה: הדבר השני שהפגישה שהתקיימה עם נציגי מנהלת סל"ע, שהתקיימה לפני שבועיים בערך, הייתה ביוזמת הקיבוץ.
הגר אראיה: כי אנחנו התחלנו לשמוע שמועות.
הגר אראיה: לא ביוזמת מנהלת סל"ע.
הגר אראיה: וכל הדיבורים אנחנו שמענו, אנחנו יודעים שפה מתקיימות בבית התרבות שלנו, כמו הפגישה הזאת, מתקיימות פגישות שמדברות על מה הולך לקרות אחרי השנתיים שהקיבוץ לא בעניינים.
הגר אראיה: בסופו של דבר לא בעניינים.
הגר אראיה: אנחנו רק משמועות ניזונים ולנו גם, רגע, מחליטים בשבילנו החלטות?
הגר אראיה: מנהלת סל"ע מקבלת החלטות שהן לא בהידברות איתנו.
הגר אראיה: למרות שיש הידברות גם עם חיים גם עם אילן, אנחנו בקשר טלפוני.
הגר אראיה: אני אומרת בעקרון.
הגר אראיה: אין הידברות.
הגר אראיה: ואנחנו ראינו את הבעיה, וגם לנו לא נעים לבוא ולהגיד תצאו אחרי שנתיים.
הגר אראיה: אבל מה אנחנו אומרים לחברים שלנו אחרי שנתיים שמחכים לעבור לדירות?
הגר אראיה: ואני אתן לכם סתם דוגמא, זה הדירות היחידות שיש להם ממד"ים.
הגר אראיה: שהקיבוץ גם בזה, חלק ניתן לו מענק, חצי כהלוואה שהקיבוץ אמור לשלם ואנחנו בנינו עם כסף שלנו, הכנסנו עוד חצי מהכסף כדי לקנות ממד"ים לא לחברים שלנו.
הגר אראיה: אז החברים אומרים עם המצב הזה גם אנחנו רוצים את המשפחות עם הילדים לשים בבתים עם ממד"ים.
קריאה: אין ממד"ים בקיבוץ?
הגר אראיה: אין.
הגר אראיה: אתם רואים עכשיו את הגנים?
הגר אראיה: כולם רואים?
הגר אראיה: זה הגנים, היום עוד חמישה חודשים הילדים שלנו לפחות יהיו ממוגנים כשהם בגנים.
עמירה דותן: רק בעוד חמישה חודשים?
הגר אראיה: כן, רק הגן הצלחנו, הגן עבר לפני שבוע, הגן הגדול כי מיגנו לו את הגג.
הגר אראיה: לכן אנחנו גם בבעיה שהיא מאוד קשה לפיתרון וזו פעם ראשונה לדעתי, כלומר אנחנו מדברים פורום כזה, באמת רצינו, קודם כל זה היה באמת בשיחה סגורה עם מנהלת סל"ע והמועצה האזורית כדי בכלל לדסקס מה קורה בשטח.
הגר אראיה: כי גם אנחנו לא יודעים מה קורה.
עמירה דותן: הייתה שיחה כזו?
הגר אראיה: זה היה לפני שבועיים שיחה שנכח בה אילן ועדיאל.
דוד סעדון: אני מבקש להבהיר כמה דברים.
דוד סעדון: תראו, הרומן של הקבוצה שם עם אור הנר זה רומן שיצא טוב.
דוד סעדון: אבל עם כל הכבוד לחברתי, הרומן הזה נולד מרצון אז גם שלהם וגם שלנו למצוא איזה שהוא מקום ביישוב כפרי בדומה לחיים הקהילתיים שהיו לנו כדי לא לעשות את המעבר קשה מידי לילדים עם המשך לימודים באותו בית ספר, קרי, שער הנגב.
דוד סעדון: אני מסיר את הכובע בפני הגר ואמרתי לה את זה בזמנו, הקיבוץ עשה את העסקת חיים שלו כקיבוץ.
דוד סעדון: הוא קיבל לפה 22 קראווילות.
דוד סעדון: זה נכון שהקיבוץ והייתי שותף לכל הדרך מהתכנון כולל שלב אפילו המימון שהבנקים סירבו אפילו לתת מימון לקטע של הפרויקט.
דוד סעדון: הייתי שותף לנושא.
דוד סעדון: אבל הקיבוץ, ופה אתם צריכים להיות ישרים גם עם עצמכם וגם כלפינו.
דוד סעדון: הקיבוץ נהנה מהמון הטבות שאם הוא לא היה רוצה להקים פרויקט כזה, אני אומר לכם, קחו 10 שנים קדימה צעדים, הקיבוץ לא היה מגיע למחצית ממה שיש לו היום.
אורי אריאל: דודו, למה זה קשור?
דוד סעדון: אני אסביר.
דוד סעדון: כי אני חושב שפה בקטע הזה, מה שאני שומע את הגר עכשיו, אני שומע את זה בפעם הראשונה.
אורי אריאל: אני שמח שחברי קיבוץ נמצאים איתנו פה והייתה תקלה רצינית אם לא הייתם פה.
אורי אריאל: אני אומר לכם תודה, ואני אומר לך דודו, ובזה אני מסיים כרגע, אל תכנסו לויכוח ביניכם הבעיה היא של מדינת ישראל ואני מציע מאוד, אם אתה מוכן, אני יכול רק לבקש ממך לא להיכנס לקטע הזה.
אורי אריאל: אם קיבוץ אור הנר הרוויח משהו, אני שמח.
דוד סעדון: קודם כל אני פונה ללב של אור הנר בקטע הזה.
דוד סעדון: אור הנר הלך איתנו לאורך כל הדרך, קיבל אותנו בצורה הכי טובה.
דוד סעדון: הראייה היא פשוטה, ששבוע לאחר שנקלטנו כאן, אנחנו יזמנו מטעמנו טקס תודה והוקרה לקיבוץ אור הנר על הקבלת פנים, שלדעתי, הייתה לא מדהימה מעבר לכך.
דוד סעדון: אין לי אפילו מילים להודות להם.
דוד סעדון: הם יודעים את זה.
דוד סעדון: אני רק אומר אי אפשר להתעלם מכך שהקיבוץ, עם כל זה שנכון באו לעסקה של שנתיים, אני מסכים עם בקטע הזה, יכול מאוד להיות בפנים של תושב המקום, הייתי חושב בדיוק מה שאומרת הגר.
דוד סעדון: אני לא כועס על מה שהיא חושבת.
דוד סעדון: אני מסכים איתה.
דוד סעדון: אני רק אומר בקטע הזה, הנפשות צריכות להבין פעם אחת.
דוד סעדון: אי אפשר פעם אחת להתפנות, ופעם שנייה להתפנות.
דוד סעדון: אני לא זוכר מי אמר את זה פה קודם נדמה לי יוסי דיין אמר את זה, שהם לא עשו חשיבה נוספת של אופציה מול הקיבוץ וזו הייתה טעות.
דוד סעדון: עכשיו, הטעות הזו אנחנו לא צריכים לשלם.
אורי אריאל: אתם לא צריכים לשלם ואור הנר לא צריכים לשלם ויש מדינה.
אורי אריאל: יש לנו סוד לפני 58 שנים הוקמה המדינה.
אורי אריאל: ויש לה את הכלים והיא צריכה להתמודד עם זה.
אורי אריאל: זה לא צריך להיות שעכשיו ביניכם יווצר אפילו המתח הכי קטן.
אורי אריאל: אל תגיד לא כי אתה יודע שזה מגיע לרגע, חס וחלילה עלול להיווצר גם מתח וזה לא מגיע לא לכם ולא להם.
אורי אריאל: אני אומר לעצמנו חברי הכנסת אני אומר למנהלת.
אורי אריאל: הקשבתי קשב מלא למה שקרה פה.
אורי אריאל: ואני אומר לך שאני די נדהם.
אורי אריאל: אי אפשר אחרי שנה וחצי עוד פעם לעשות את כל הרונדלים האלה.
אורי אריאל: אי אפשר אני אומר לכם אי אפשר.
אורי אריאל: זה לא טוב לכם, זה לא טוב להם, זה לא טוב לאף אחד.
אורי אריאל: אי אפשר לחזור לדברים האלה.
אורי אריאל: 8 משפחות, 1, 2, כל מספר, צריכים לקבל תשובות.
אורי אריאל: החוסר ודאות זה הדבר הכי נורא.
אורי אריאל: אתם יודעים את זה, אני לא בא ללמד אתכם.
אורי אריאל: תשבו אתם תגידו לאור הנר איך פותרים את זה.
אורי אריאל: יכול להיות שזה עולה כסף.
אורי אריאל: תגידו לנו, איך אמרת?
אורי אריאל: צריך את עזרתנו תגידו לנו עכשיו.
אורי אריאל: אל תגידו לנו בעוד שנה, כשזה יהיה יום לפני הזה, אני יודע איך זה יקרה.
אורי אריאל: כולם ירוצו בלילה, ויהיה טלפונים, אין לו מה לעשות, הוא יתעסק עם משפחת אריאל הזאת שעכשיו היא בדיוק בין לבין.
אורי אריאל: חברים, בואו, טוב שבאנו.
אורי אריאל: תודה לעמירה תודה לכולם.
אורי אריאל: ראינו את הבעיה היא שכפול 4, מפלסים וזה וזה וזה וגם עין צורים.
אורי אריאל: בואו נדבר על עין צורים היום.
אורי אריאל: מה יקרה אם זה לא יסתדר?
אורי אריאל: אתה יודע מה אם זה יסתדר וואלה מצדיעים ונהדר באמת.
אורי אריאל: זה יכול בסיטואציה.
אורי אריאל: בואו נדבר על זה היום, נפתור את זה היום ונדע שאנחנו עם זה יודעים מה לעשות.
אילן סממה: זה ברור לכולם שהמצב הוא לא פשוט ואנחנו ודאי לא רוצים להתמודד עם העניין הזה בהיבטים הכלכליים משפטיים וכולי וכולי לכן סיכום הפגישה שהייתה עם אור הנר בעצם לא סיכמנו על צעדים אופרטיביים אלא על המשך הטיפול בבעיה, שמה שאנחנו שואפים זה לנסות לתפור חליפה לכל אחד מהמתיישבים.
אילן סממה: בנשימה אחת אני אומר, יכול להיות שלא יהיה מנוס ולהגיע למצב שמספר משפחות בודדות תצטרכנה לעבור.
אילן סממה: ומצב זה, אם הקיבוץ יעמוד על רגליים אחוריות, וירצה את המבנים שלו בטענה משפטית כזו או אחרת, ונשלם כל הון שבעולם, אי אפשר יהיה לכפות את זה על הקיבוץ.
אילן סממה: לכן, הבעיה היא בעיה.
אילן סממה: אנחנו משתדלים ונשתדל למצוא פתרונות יצירתיים ככל האפשר.