GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב כהן: שאלו את ההורים למה הם לא הביאו את הילד, אבל הם אמרו שבמכתב לא היה כתוב להביא את הילד ולכן הם הביאו את כל המסמכים והמכתבים.
יעקב כהן: הוא קיבל חמישים אחוזי נכות.
יעקב כהן: ההורים ביקשו להביא את הילד, אבל עברו שלוש וחצי שנים עד שהסכימו לזמן אותם עם הילד.
יעקב כהן: ההורים הגיעו עם הילד והילד קיבל מאה אחוזי נכות.
יעקב כהן: נשאלת השאלה ממתי מגיעה לו הנכות.
יעקב כהן: נתנו לו חודשיים.
יעקב כהן: הוא עירב אישים והוא קיבל עוד חצי שנה אחוזי נכות.
יעקב כהן: הילד הזה לפי כל התיאורים ולפי כל המסמכים לא יותר חולה עכשיו מכפי שהיה קודם לכן והשאלה היא למה הוא לא מקבל שלוש שנים, מאז הזימון הראשון?
אסתרינה טרטמן: האם התוקף זה פונקציה של הוועדה או של הביטוח הלאומי?
קריאה: של הוועדה.
זיו נר יצחק: תחילת הלקות נקבעת על ידי הוועדה הרפואית.
זיו נר יצחק: כמובן אני לא יכול לענות על מקרה פרטי, אבל דווקא בילדים יש מחלות מתקדמות.
יעקב כהן: זה היה מלידה.
זיו נר יצחק: אם יש מחלה נוירולוגית מתקדמת, זה בהחלט דינאמי וזו הסיבה שעד גיל מסוים לא פוסקים שזה קבוע אלא שזה זמני.
אסתרינה טרטמן: בגדול התשובה נשמעת הגיונית.
זיו נר יצחק: יהיה מאוד תמוה אם קבעו ופסקו את החמישים אחוזים שלא בנוכחות הילד.
זיו נר יצחק: זה לא תקין כי אסור לקבוע שום דבר בלי לבדוק את הנכה.
יעקב כהן: קבעו חמישים אחוזי נכות בלי לבדוק את הילד.
יעקב כהן: לא מדובר בילד שמצבו הורע אלא הוא נולד כך.
יעקב כהן: לכן ההחזר מגיע מההתחלה.
אסתרינה טרטמן: אתה מדבר על מקרה ספציפי.
אסתרינה טרטמן: מכיוון שנשמע לי הגיוני מה שאמר דוקטור זיו נר יצחק, שיש עניין של דינאמיקה, אם זו מחלה או שזאת נכות קבועה – הקשבתי בקשב רב לדבריך ואני מבינה את הכאב שאתה מעלה כאן – אני מציעה שבעניין הדינאמיקה וההתנהלות, אינני רופאה במקצועי ואינני מכירה את ההתנהלות הרפואית המקצועית של איך קובעים מה.
אסתרינה טרטמן: במקרה הספציפי שלך, לפחות התשובה שנתן דוקטור זיו נר יצחק, בהיגיון נשמעת לי כמספקת.
יעקב כהן: זה לא במקרה הזה.
אסתרינה טרטמן: מכיוון שאתה מדבר על נושא ספציפי, אני מאוד אשמח אם תחליפו כרטיסי ביקור, תדבר אתו ואני בטוחה שתקבל את התשובות ואני מקווה שיבוא לציון גואל כי בסך הכול זו השאיפה של כולנו .
יעקב כהן: יש הורים לילדים נכים, וזו מכה קשה למשפחה כשנולד ילד כזה, והמשפחה בטראומה ולא יודעת איך להתמודד עם זה, ואני מציע ליידע את זכויותיהם.
אסתרינה טרטמן: על זה דיברנו.
אסתרינה טרטמן: זה ייכנס לסיכום.
פרחיה בן-זקן: בנושא הוועדות הרפואיות, נושא שמופיע בדוח מבקר המדינה.
פרחיה בן-זקן: הייתה ועדה בראשות השופט גולדברג שהמליצה להוציא את הוועדות הרפואיות של הניידות מביטוח לאומי, מאחר שהוועדות האלה הן לא ניטרליות.
פרחיה בן-זקן: יושבת שם פקידה של ביטוח לאומי שגם היא חלק מההחלטה, מהחתימות של חברי הוועדה.
פרחיה בן-זקן: ועדת השופט גולדברג המליצה להוציא את זה.
פרחיה בן-זקן: ישבנו גם בוועדת העבודה ודיברנו על הנושא.
פרחיה בן-זקן: הוועדות בתוך ביטוח לאומי הן ועדות לא ניטרליות.
אסתרינה טרטמן: את אומרת שנציג הביטוח הלאומי לא צריך להיות בוועדה והיום בוועדה יש נציג של ביטוח לאומי .
קריאה: הנציג הוא לא נציג שלנו.
אסתרינה טרטמן: בזמן הוועדה יש נציג של ביטוח לאומי?
קריאה: מאוד ייתכן.
קריאה: סביר.
נעמי מורביה: יש לי פה פרוטוקול מבית-המשפט שבו רופא מעיד שמזכיר הוועדה הכתיב לו מה לכתוב.
נעמי מורביה: יש לי עדות שניתנה תחת שבועה.
אילנה שרייבמן: ועדות הניידות אינן נמצאות בין כותלי המוסד לביטוח לאומי אלא הן באחריות מלאה של משרד הבריאות, והן לא שלנו.
קריאה: לא ועדות ניידות.
אילנה שרייבמן: אם אלה לא ועדות ניידות, זה סיפור אחר.
אסתרינה טרטמן: אנחנו מדברים על ניידות.
אסתרינה טרטמן: האם בוועדות רפואיות לעניין ניידות יש נציג ביטוח לאומי?
אסתרינה טרטמן: הנושא סגור.
קריאה: ברחוב הארבעה יש עובדים של ביטוח לאומי .
אסתרינה טרטמן: בסיכום הישיבה אני מכניסה שהמוסד לביטוח לאומי יפרסם לכל הנכים את הזכויות שלהם מבחינת נכויות וכולי.
אסתרינה טרטמן: גם לרענן לפעמים זה לא מזיק, ואולי צריך לכתוב את הדברים באותיות גדולות יותר.
אסתרינה טרטמן: צריך להיות שם גם ביטוי של מי אמור להיות נוכח.
אסתרינה טרטמן: אם כך, על מה מלינים החברים?
מרים בר-ניר: בדוח המבקר הוא ביקש תיקונים ובמסגרת התיקונים זה מה שאני מבקשת.
מרים בר-ניר: אנחנו כבר היינו במסלול של ביטוח לאומי.
מרים בר-ניר: אני מייצגת את נכי הנפש ובהסכם שהיה ב-1977 לא היה מי שייצג את נכי הנפש וידבר על העובדה שיש אנשים שאמנם לכאורה יש להם יכולת ללכת, אבל הם משותקים נפשית.
מרים בר-ניר: במיוחד כשמוציאים יותר ויותר אנשים מבתי החולים, נגזר עליהם להיות בבית אם לא תהיה להם גם קצבת ניידות שאפשר יהיה להוציא אותם ולקחת אותם.
מרים בר-ניר: הם לא מוגדרים כאנשים שיש להם קושי.
מרים בר-ניר: אני לא מדברת על מכונית אלא על תקציב למוניות, תמריצים לצאת, איזשהו דבר חייב להיות גם לאנשים עם לקות נפשית.
מרים בר-ניר: ביטוח לאומי אמר להפנות לחקיקה.
מרים בר-ניר: בחקיקה יש מקום לבדוק מחדש מחלות נוספות שגורמות לאנשים לשיתוק והגבלה בניידות ולראות מה הן האפשרויות ואיך אפשר גם את האנשים האלה לקדם בנושא הזה.
אסתרינה טרטמן: הסוגיה שאת מעלה, וכאן אני אומרת את זה מהצד הפרלמנטארי שלי, בהיגיון יש בה דברים של טעם אבל לא זה הפורום לנושא הזה.
אסתרינה טרטמן: אני כבר אמרתי שאני חורגת מהמנהגים שלי בניהול ישיבה, וגם בזמן אנחנו חורגים.
אסתרינה טרטמן: אנחנו חורגים כיוון שאנחנו מכבדים את הפורום שהגיע לכאן, אבל אני לא יכולה לגמרי להתנתק מהמקורות.
אסתרינה טרטמן: אנחנו דנים בדוח המבקר והסוגיה הזו היא לא חלק מדוח המבקר.
אסתרינה טרטמן: יחד עם זאת, אין לי ספק שהסוגיה שאת מעלה היא סוגיה כואבת שמצריכה טיפול ויש דרכים נכונות איך לטפל בה.
אסתרינה טרטמן: אני חושבת שיש כאן סוגיה של משרד הבריאות.
אסתרינה טרטמן: הייתי מציעה לכם לפנות אפילו ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של כנסת ישראל, להביא את זה בפניו, לעשות את הלובי שלכם בכנסת, ולהעביר את זה במסלול של חקיקה.
אסתרינה טרטמן: את הסוגיה הזו צריך להעביר במסלול של חקיקה.
אסתרינה טרטמן: לא ביטוח לאומי יכול לקבל החלטות כי ההחלטות האלה הן תקציביות, וגם לא משרד הבריאות יכול לקבל החלטות מרגע לרגע כי זה כרוך בתקציב.
אסתרינה טרטמן: זו סוגיה הרבה יותר מורכבת מאשר היא נראית על פניה.
אסתרינה טרטמן: כיוון שאני באה ברצון לעזור לכם, וזה לא קשור לוועדה לביקורת המדינה כי הסוגיה לא קשורה לשולחן הזה כרגע, אני מציעה לעשות לובי בתוך הכנסת, להעלות את הסוגיה בפני הוועדה הנכונה, למצוא חברי כנסת – ואין לי שום בעיה לפתוח בפניכם את דלתי, כי הרבה מאוד מהנכים מטופלים אצלי במשרד בשדולות כאלה ואחרות – ולהפוך את זה לדבר שיהיה הגיוני, לכמת את זה בכספים כי בסופו של דבר כסף מניע את העולם, להביא את הצד ההומאני של זה ולראות איך מקדמים את זה הלכה למעשה.
אסתרינה טרטמן: לשבת ולדבר, לא מביא לשום מקום אלא צריך לעשות, וכדי לעשות, צריך להגיע למקומות הנכונים.
עפרה בלבן: חוברות הסבר של ביטוח לאומי מאוד לא ברורות.
אסתרינה טרטמן: את זה תעבירי במכתב לאילנה.
עפרה בלבן: יש לי אור בקצה המנהרה.
עפרה בלבן: אנחנו, אנשי המחלות הראומטיות, בהחלט בדרך ארוכה הצלחנו להכניס לרשימת המחלות שהסכם הניידות מתייחס אליהן את המחלות הראומטיות.
עפרה בלבן: אז זה אפשרי.
עפרה בלבן: תדעי לכם שיש אור בקצה המנהרה אבל צריך לעשות אותו.
יעקב כהן: אני רוצה להאיר את עיני הוועדה בשתי הערות קצרות.
יעקב כהן: דנו כאן בהרבה מאוד נושאים שרציתי לדבר עליהם.
יעקב כהן: אני חושב שאחת המטרות העיקריות שלנו היא להביא את הנכה בעל המגבלה למצב של ניידות בזמן הקצר ביותר ובמהירות הרבה ביותר.
יעקב כהן: עם כל הכבוד לפרנסתם של דוקטור זיו נר וחבריו, כשאנחנו מדברים על קביעה, אנחנו הנכים נאלצים לעבור שורה של ועדות – ועדת ניידות, ו\
יעקב כהן: עדת גודל רכב, ועדת אביזרים, שורה ארוכה של ועדות – ונוצר מצב שאדם מוגבל שזקוק לישועה בנושא, נאלץ לפעמים להיות מטורטר מוועדה לוועדה במשך כמעט שנתיים.
יעקב כהן: אנחנו מדברים על 10,500 ערעורים שגם זה סיפור בפני עצמו.
אסתרינה טרטמן: נראה לי שמה שכבר הטלנו על הכתפיים הצרות והנאות של אילנה, יהפכו לא לישיבה אלא לפורום של המוסד לביטוח לאומי, ולכן אני שוב מסבירה למה אני מצרה על כך שהמנכ"ל לא נמצא כאן.
אסתרינה טרטמן: אני מתרשמת מהדוברים – וסליחה שאני קוטעת אותך – שיש בנק שלם שמצריך ומצדיק בחינה מחודשת מתוך הקשבה, הבנה והאזנה.
אסתרינה טרטמן: דיברנו על הישיבה בביטוח הלאומי, והיא תתקיים.
אסתרינה טרטמן: אני מציעה שבסוגיה שאנחנו מדברים, גם משה יעלה את משך הזמנים.
אסתרינה טרטמן: אין לי ספק שזה לא יסתיים בפגישה אלא שאצלכם תצטרכו להוביל מהלך.
אסתרינה טרטמן: אני אשמח מאוד להתעדכן בעשייה שלכם בהמשך.
יעקב כהן: יש כאן בעיות רבות, אבל לא נדבר עליהן עכשיו.
אסתרינה טרטמן: לכן אמרתי שתעלו את הסוגיות לאותה כתובת בביטוח לאומי.
משה בר: עשו אחריי מעקב בגלל שאמרתי שאני מתחלק מהמכונית.
משה בר: צילמו אותי כשאני מתחלק ואיך מעלים אותי וכאן הם תפסו שאני לא זקוק לכיסא ולא משתמש בכיסא, וכך הנושא שלי עובר מוועדה לוועדה.
אסתרינה טרטמן: אמרתי והבהרתי שאנחנו לא דנים בסוגיות פרטיות.
משה בר: זו בעיה שכולם נתקלים בה.
אסתרינה טרטמן: אם זו בעיה עקרונית ומהותית, סיכמנו שיש כתובת.
משה בר: זאת לא בעיה של ביטוח לאומי כי הביטוח הלאומי נתן לי את האישור אבל הוועדות טועות והן ממשיכות לטעות.
משה בר: לא יכול להיות שבוועדה האחרונה אליה הגעתי אמרו לי שאני חולה סכרת והשמנת יתר, ולכן קיבלתי כיסא.
אסתרינה טרטמן: האם פנית לנציבות מבקר המדינה?
משה בר: פניתי אליך בנושא הזה.
משה בר: יש לי גם את המכתב של הביטוח הלאומי שבפירוש אומר שהוועדות טועות.
משה בר: צילמו אותי יורד ועולה מהמכונית, ולכן הם פסלו אותי ואני לא חושב שזו סיבה לפסילה.
אסתרינה טרטמן: הצילום הוא של ביטוח לאומי ולא של הוועדה.
משה בר: הצילום הוא של ביטוח לאומי.
משה בר: קודם כל, הם הכשילו אותי.
אסתרינה טרטמן: אם כן, זאת כן הביטוח הלאומי הוא כן הכתובת.
משה בר: אחר כך הם באו לקראתי.
משה בר: בינתיים אני סובל ארבע שנים.
אסתרינה טרטמן: הביטוח הלאומי הוא כן הכתובת.
אסתרינה טרטמן: אתה מדבר על הסוגיה הפרטנית שלך.
אסתרינה טרטמן: אתה מבלה הרבה בכנסת, אני רואה אותך הרבה ואני שמחה לראות אותך.
אסתרינה טרטמן: אתה מכיר היטב את ההתנהלות בבית הזה ואתה יודע איך אתה יכול לעבוד.
אסתרינה טרטמן: אני פותחת לך עוד פתח.
אסתרינה טרטמן: תכתוב מכתב לנציג פניות הציבור של מבקר המדינה.
אסתרינה טרטמן: מכיוון שמבקר המדינה מצוי בפרטים, וצוות העשייה שלו מצוי היטב בפרטים ויודע מה מתנהל ואיך, הם עסקו במלאכה וביקרו את הנושא, תנסה להיעזר בהם.
אסתרינה טרטמן: בנוסף לכך, אתה יודע שאנחנו תמיד קשובים לך.
משה בר: אליכם אין לי טענות.
משה בר: אני הלכתי וביקשתי זכות לשידור, ועכשיו יש לי זכות לשידור, ואני הולך להקדיש את הזמן לנכים במדינה.
משה בר: עד היום לנכים לא היה פה.
אסתרינה טרטמן: תבורך.
אסתרינה טרטמן: שיהיה לך בהצלחה.
דיצה נחמדי: לעניין המידע.
דיצה נחמדי: יש חוברת שמופצת ומעודכנת.
דיצה נחמדי: אם היא כתובה לא ברור, מאוד נשמח לקבל הערות.
דיצה נחמדי: קיבלנו הערות בכמה הזדמנויות ותמיד תיקנו בשמחה.
דיצה נחמדי: בנוסף יש אתר אינטרנט, בו המידע על ניידות מעודכן.
דיצה נחמדי: שוב, אם יש משהו להעיר לגבי צורת הכתיבה – למרות שעשינו כמיטב הבנתנו – נשמח לקבל הערות.
דיצה נחמדי: כל שינוי בהסכם הניידות מפורסם בעיתונים יומיים במשך למעלה משבוע, וזאת כדי שהמידע יגיע לכולם.
דיצה נחמדי: המידע אליו התייחס המבקר אליו, ובצדק, הוא הנושא של קביעות חלקי ומותאם.
דיצה נחמדי: אנחנו באנו למבקר ושאלנו מדוע הוא דורש מאתנו להורות לוועדה לא לתת חלקי ומותאם כי המשמעות היא שנכים לא יקבלו הטבות כאשר מדובר במוגבלים בניידות, וזו באמת ההתלבטות, מצד אחד להיות צמודים לרשימה שהיא מאוד ארכאית, ומאידך, בכל אופן אלה הם אנשים שמוגבלים בניידות.
דיצה נחמדי: אז אמרנו שהוועדה כן רשאית לעשות את החלקי והמותאם, וזו בעיה שנפתרה ברובה במקבץ הגדול, בסעיף א(7), שם זה מרבית החלקי והמותאם.
דיצה נחמדי: עדיין אין פתרון בסעיפים אחרים.
דיצה נחמדי: לגבי החובות ששמחה בניטה הזכירה קודם.
דיצה נחמדי: הסכם הניידות מתיר לנו, אם אין רישיון רכב בתוקף, להמשיך ולשלם קצבת ניידות עוד שלושה חודשים, אבל לא מעבר לזה.
דיצה נחמדי: מוגבלים בניידות חותמים על כתב התחייבות שהם חייבים לדווח לנו כאשר פג תוקפו של רישיון הנהיגה או כאשר רישיון רכב לא בתוקף, ומי שלא עשה את זה, נוצרים חובות.
דיצה נחמדי: עדיין אנחנו לא עטים וישר מנכים את החובות אלא אנחנו בודקים אם יש אפשרות במקרים סוציאליים להעביר לוועדה לביטול חובות, כדי לא לגבות את אותם חובות אבל יש כאלה שלא עומדים בקריטריונים ומהם אנחנו כן גובים.
דיצה נחמדי: לגבי זמן הטיפול.
דיצה נחמדי: אחת הבעיות של ביטוח לאומי – ובמידה מסוימת אנחנו מרגישים כאן כמו שק חבטות – שבהסכם הניידות אנחנו צריכים לקשור את הקצוות עם משרד התחבורה, עם משרד הבריאות, עם המכון הרפואי לבטיחות בדרכים, ואנחנו עושים כמיטב יכולתנו, אבל אנחנו תלויים בגורמים אחרים.
דיצה נחמדי: אולי באמת טוב היה אם הסכם הניידות – כפי שהעיר המבקר – היה נכנס למסגרת של חוק הביטוח הלאומי, ואז אולי היינו מפתחים מנגנונים אחרים והכול היה נעשה בתוך ביטוח לאומי, למרות שאני יודעת על הביקורת שקיימת על הוועדות הרפואיות בתוך ביטוח לאומי.
דיצה נחמדי: כפי שאתם רואים, הביקורת על הוועדות מחוץ לביטוח הלאומי, היא לא פחות.
חיים רייזלר: במשך ארבע שנים לא העלו את קצבת הניידות.
חיים רייזלר: הדלק עולה, הכול עולה, ולא העלו את קצבת הניידות.
חיים רייזלר: אף אחד לא דיבר על זה, ולכן אני מוצא לנכון להעיר.
אסתרינה טרטמן: בוא אני אראה לך למה אתה משחית את מילותיך לריק.
אסתרינה טרטמן: אנחנו יושבים כאן בפורום של הוועדה לביקורת המדינה, ואני אומרת בפעם החמישית שאנחנו נצמדים לדוח המבקר.
אסתרינה טרטמן: אתה מדבר על סוגיה תקציבית עניינית שלא קשורה לפורום הזה.
אסתרינה טרטמן: אתה נמצא בבניין של בית המחוקקים שבדיוק בימים אלה נמצא בעיצומה של עשייה בעניין תקציב המדינה.
אסתרינה טרטמן: במקום להשחית את מילותיך לריק פה, בפורום הזה, ומפה לא תצמח לך הישועה, תעשה מעשה.
חיים רייזלר: המבקר יכול לעסוק בזה.
אסתרינה טרטמן: המבקר לא עוסק בזה.
אסתרינה טרטמן: הוא עוסק בביקורת על התנהלות.
אסתרינה טרטמן: צריך להבין גם מה תפקידו של משרד המבקר.
אסתרינה טרטמן: אתה יכול לעשות עבודה.
אסתרינה טרטמן: אם יש לך תלונה, יש לך את משרד העבודה והרווחה, את משרד הבריאות, חברי כנסת, משרד האוצר, יש חוק הסדרים שעושים בו כל מיני תנודות ותנועות, יש לך הרבה מאוד כתובות.
אסתרינה טרטמן: אם אתה רוצה אני אכוון אותך אחרי הדיון איך לפעול.
אסתרינה טרטמן: אני מסכמת את הישיבה.
אסתרינה טרטמן: אני חושבת שהוועדה לביקורת המדינה העלתה דווקא ביום החשוב הזה, ביום של ביטוי והזדהות עם מוגבלים בניידות, את הנושא ואני מודה באופן אישי שאני למדתי המון מהנוכחים כאן סביב השולחן.
אסתרינה טרטמן: אין לי ספק שכמו בכל נושא שאנחנו נוגעים בו, אנחנו מוצאים עוד ועוד נושאים.
אסתרינה טרטמן: אני בטוחה שיש לנו עוד מה לטפל.