GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מוטי שומרון: נוספו אלינו בינתיים עוד 150 משפחות נוספות שרוצות להתחבר ולהקים - המספר משתנה כל הזמן, הבוקר זה השתנה.
מוטי שומרון: זה הולך וגדל, ומשפחות נוספות מכל רחבי הארץ רוצות להצטרף לרעיון ולהקים יישוב חלוצי.
מוטי שומרון: השאלה היתה איפה מקימים את היישוב.
מוטי שומרון: סיירנו, התייעצנו עם גורמי תכנון,גורמי התיישבות.
מוטי שומרון: התברר שאכן – ב- 97, חברת "סביבות תכנון" הוציאה תכנית אב ללכיש עם מפה.
מוטי שומרון: אחת הנקודות שהיו ב "תכנית הכוכבים" כפי שהיא נקראת, היא גבעת אגוז.
מוטי שומרון: המפה שלפני
מוטי שומרון: כם היא מפה שלא קשורה בכלל לגירוש שלנו, היא מתאריך הרבה לפני כן.
מוטי שומרון: מופיע פה, שימו לב, כסימן – היישוב אגוז.
מוטי שומרון: אנחנו נמצאים בדיוק פה, בנקודה, ב- 412, ליד עץ החרוב הזה.
מוטי שומרון: אגב, שימו לב, זה עץ חרוב שגדל בתוך הסלע ופיצץ אותו.
מוטי שומרון: כמה סמלי לעם ישראל וכמה סמלי למגורשים - -
אסתרינה טרטמן: ותשמרו אותו, נכון?
ה: ויש חרובים.
ה: האופטימיים יגידו שיש פרי.
מוטי שומרון: אנחנו נשמר את כל הנוף.
מוטי שומרון: זו לא החלטה שלנו.
מוטי שומרון: את המפה הזו לא אנחנו ציירנו.
מוטי שומרון: זו מפה מהרבה לפני הגירוש שלנו.
מוטי שומרון: נקבע פה סמל כדי להכין, במסגרת תכנית הכוכבים, את אגוז, חרוב, מרשם והלאה – עד לכיוון סנסנה וכו'.
מוטי שומרון: אחת הנקודות שבה אנחנו עומדים עכשיו היא – אגוז.
מוטי שומרון: ב-97 היתה תכנית אב ללכיש, ושם הנקודה הוצעה כסימבול.
מוטי שומרון: ב- 98 ממשלת ישראל קיבלה החלטה להעביר את זה לוועדות התכנון, וכמו שמוטי אלימלך אמר:
מוטי שומרון: זה עוד לא עבר את הוועדות, מסיבה אחת פשוטה: פשוט לא היה מי שיממש את זה.
מוטי שומרון: לא היו מתיישבים, לא היו אנשים.
מוטי שומרון: לא היה עם מי לדבר, בכלל.
מוטי שומרון: עד אז, או עד היום, בעצם, מהאזור הזה ועד סנסנה בדרום, יושבות 100 משפחות של יהודים.
מוטי שומרון: אני לא רוצה להגיד מה קורה מעבר לגדר הטובה, בצד השני.
מוטי שומרון: כולנו יודעים את המציאות – כמה מבני דודנו יושבים שם.
מוטי שומרון: אנחנו מדברים על מצב של הקמת רצף של יישובים, שמבחינה מקצועית-תכנונית נושאים את עצמם, משהו שיכול מבחינת מסה התיישבותית: ארגון של בתי ספר, מוסדות חינוך, כל מה שקשור לזה, מערכת כבישים, ואגב – לכל הדברים הללו כבר יש תכנון.
מוטי שומרון: במשרד השיכון ב-2003 נעשה תכנון מפורט לאגוז.
מוטי שומרון: התכנון הזה קיים.
מוטי שומרון: אפילו מספר חלופות נעשו.
מוטי שומרון: כל זה היה עוד הרבה לפני שמישהו חלם על גירוש גוש קטיף.
מוטי שומרון: לא אנחנו המצאנו את זה.
מוטי שומרון: כשבאנו לפה ואמרנו שיש לנו קבוצה מסיבית של אנשים שמוכנים לקחת את כספי הפיצויים ולבנות פה את ביתם, מה שציפינו שיקרה שתבוא מדינת ישראל, ממשלת ישראל, ותגיד – חיכינו לכם כבר 60 שנה, טוב שבאתם, וקדימה, הטרקטורים ייצאו לעבודה.
מוטי שומרון: במקום זה, מה קורה?
מוטי שומרון: – אחרי אלף התכתבויות וסיורים אנחנו עוד מעט מסמנים פה נקודות חניה על הגבעה, מרוב סיורים.
מוטי שומרון: אנחנו נמצאים היום בנקודה כזו שבא מנהל התכנון, שמאי אסיף וכל הצוות, ואומרים לנו: יש פה ביוספירה.
מוטי שומרון: שאלנו מה זה "ביוספירה" והתחילו להסביר לנו.
מוטי שומרון: במקרה – חלק מאנשינו מתמצאים גם בביולוגיה, גיאוגרפיה, לא פחות מאנשי הביוספירה.
מוטי שומרון: מבינים בזה משהו.
מוטי שומרון: אמרנו שאנחנו לא באים להרוס את הנוף אלא לבנות בתוך הנוף, להשתלב בו.
מוטי שומרון: אילו הכל היה תלוי רק בהחלטות של אנשי מנהל התכנון וארגוני הירוקים – כביש חוצה ישראל ודאי שלא היה יוצא לעולם לדרך.
מוטי שומרון: אני אמרתי להם שלא ראיתי אף אחד מהירוקים או מאנשי הביוספירה רוכב על חמור לצד דרך כביש 6 כדי לא לפגוע בנוף.
מוטי שומרון: הם נוסעים על הכביש.
מוטי שומרון: אלא מה?
מוטי שומרון: – עושים את הדברים בצורה מתוכננת, מובנית, נכונה, חכמה.
מוטי שומרון: אני חושב שאדריכלי נוף במדינת ישראל מספיק נבונים כדי לדעת איך בונים יישוב בתוך נוף בלי לפגוע בנוף.
מוטי שומרון: אדרבא.
מוטי שומרון: אנחנו מדברים על כך שההתיישבות פה תיתן ערך מוסף גבוה לנוף.
מוטי שומרון: אנחנו מדברים על הבאת תיירות חקלאית ותיירות שמתבססת על הנוף, על האוויר - -
ה: השריפה של היער, שהראית לנו בדרך - -
מוטי שומרון: לא מזמן, לפני 4 חודשים, היתה פה שריפת יער.
מוטי שומרון: אילו היה פה יישוב,זה לא היה קורה.
מוטי שומרון: היינו נוסעים עכשיו בתוך נוף ירוק.
מוטי שומרון: במקום זה – נסענו בתוך גוש מפוחם.
אסתרינה טרטמן: זאת אומרת, הנושא של שטח אש לא עולה בכלל.
מוטי שומרון: אין פה שטח אש.
מוטי שומרון: שטח אש זה שם.
קריאה: שטח אש זה שטחים צפוניים.
דורון בן שלומי: החלופה שמדברת עכשיו של אגוז, לא נוגעת בשטח אש.
דורון בן שלומי: לא מדובר בשטח אש.
מוטי אלימלך: כיוון שהייתי מפקד הבסיס פה אני יכול להגיד בצורה ברורה: שטח האש הוא מפה וצפונה.
מוטי אלימלך: יש כאן שטח אש.
מוטי אלימלך: לצבא יש עדיין הסתייגות של משרד הביטחון.
מוטי אלימלך: לדעתי אפשר להתגבר עליה, היא לא מסובכת.
קריאה: אבל הנקודה היא מחוץ לשטח האש.
אסתרינה טרטמן: כולנו מכירים את הצבא, וזה בר שינוי.
מוטי שומרון: גם שטח האש של גבעת אגוזית, שהיא כן כלולה בשטח אש – יש להניח שזה ישתנה, כי בעקבות "פריצת השלום" באגף הזה, עם הגדר הטובה, אז כל הנישה הקטנה הזו חסרת ערך מבחינה צבאית, וזה יתיישר, יש להניח, ככה.
מוטי שומרון: כך שאין כאן בעיה של שטחי אש.
מוטי שומרון: מה אין פה?
מוטי שומרון: – אין פה בעיה של שטחי אש, אין פה בעיה של שום דבר.
מוטי שומרון: יש פה בעיה של חוסר רצון לבוא ולהקים התיישבות.
מוטי שומרון: אילו היתה פה אמירה נחרצת מראש הממשלה ולמטה, שאומרת למנהל התכנון: חברה', ממשלת ישראל רוצה פה גוש התיישבות לאורך כל קו התפר, מפה ועד סנסנה וכרמית, אנחנו דורשים, ממשלת ישראל דורשת מכל גוי התכנון ומכל הפקידים לעשות שיעורי בית לא בשאלה האם להקים התיישבות אלא איך להקים את ההתיישבות כמה שיותר מהר.
מוטי שומרון: זו האמירה שצריכה להיות.
מוטי שומרון: אני רוצה להסביר על הנקודה שבה אנחנו עומדים.
מוטי שומרון: מה אנחנו רואים פה?
מוטי שומרון: הגדר הטובה- רצה לפנינו.
מוטי שומרון: זה הכביש שמתעקל שמאלה, שם, למעלה.
מוטי שומרון: זה הקו הזה במפה.
מוטי שומרון: מה שמשמאל לגדר – אלה יישובים של בני דודנו, למעט נגוהות, שנמצא על הרכס שם.
מוטי שומרון: לפנינו המושב הוותיק שקף, עם 40 משפחות ומושב אמציה.
מוטי שומרון: מאחוריהם אין יישובים כי זה שטח אש.
ה: אני רוצה לחזור לרגע למפונים –תושבי קטיף נמצאים באמציה?
קריאות: נווה דקלים – לאגוז, תל קטיפא - -
מוטי שומרון: לפנינו, על הגבעה עם השיחים העגולים – צריך לקום יישוב בשם חרוב.
קריאה: כשיש כבר קהילה.
קריאה: זו הגבעה שחוצה אותה דרך לבנה ומשמאל יש עצים קטנים.
קריאה: מהשיפולים הימניים משני צידי הדרך – זה חרוב.
קריאה: דני מורביה: יש גרעין כבר משנת 2004 - - מחכים לעלות.
אורי אריאל: למה הם לא עולים?
אורי אריאל: – שאלה יפה מאד.
מוטי אלימלך: - - - והוא מעלה את האפשרות להרחיב את הדבר הזה , שהם ישתלבו בו.
ה: רוצים להרחיב את חרוב - -
קריאה: זה אומר שרוצים לגרש את אנשי חרוב.
קריאה: אני יודע מה קורה.
קריאה: זה שני יישובים שונים, קהילות שונות – חילוני ודתי.
קריאה: לא יכולים לחיות יחד.
קריאה: צריך לשמור על שכנות טובה.
דורון בן שלומי: צריך להציג קודם כל את התמונה המלאה: אגוז – מוטי דיבר.
דורון בן שלומי: חרוב – זה גרעין שלא קשור לאנשי גוש קטיף, של דתיים וחילוניים ביחד, גרעין שנקרא "מעורב".
דורון בן שלומי: הם, בעזרת השם, עולים כרגע.
דורון בן שלומי: הם נמצאים בשקף שנתיים.
דורון בן שלומי: אני מזכיר של קטיף באמציה, אבל אני חלק מהגרעין של מרשם.
דורון בן שלומי: גרעין מרשם מונה היום 25 משפחות שגרות בפועל בשקף, ועוד 25 משפחות אחרות גם מגוש קטיף וגם מבחוץ.
דורון בן שלומי: אנחנו בסך הכל קבוצה של 50 משפחות שרוצות לעלות למרשם.
דורון בן שלומי: מרשם כרגע לא מסומן פה היום.
דורון בן שלומי: הוא עלה יותר למעלה.
דורון בן שלומי: הוא לא מסומן במקום הנכון.
דורון בן שלומי: על מרשם כביכול אין מחלוקת שצריך להיות יישוב.
דורון בן שלומי: כולם אומרים – כן, ואמור להיות.
דורון בן שלומי: כבר שנה העסק הזה אפילו להפקדה עוד לא הגיע.
דורון בן שלומי: יש דיבורים על גבי דיבורים.
דורון בן שלומי: מבחינתי גם המנהלת זה חלק מהדיבורים.
דורון בן שלומי: הכל זה דיבורים.
דורון בן שלומי: אין בזה מעשים.
דורון בן שלומי: אני רוצה להדגיש משהו: לא מדובר על תל קטיפא.
דורון בן שלומי: זו פשוט טעות וזה מטעה את כולם.
דורון בן שלומי: יש פה גרעין שנקרא "צעירי גוש קטיף".
דורון בן שלומי: הוא בנוי ממשפחות גם מתל קטיפא, גם מנווה דקלים.
דורון בן שלומי: הוא כולל משפחות.
דורון בן שלומי: יש גרעין ממספר משפחות - -
קריאה: בקיצור, אנחנו זכאים, אנחנו לא "לא זכאים".
דורון בן שלומי: יש פה גרעין של אנשים שהם זכאים, ואין שום בעיה.
דורון בן שלומי: העלינו את זה בכל הפורומים.
דורון בן שלומי: צעירי גוש קטיף – גרעין שהוא היום של 50 משפחות, שבנוי גם מאנשים שהם מחוץ לגוש.
דורון בן שלומי: אנחנו התעקשנו מאד להיות פה, בגזרה, כדי להיות חלק מהמועצה, להיות חלק מכל מה שקורה פה, להיות תושבי המקום.
דורון בן שלומי: אנחנו רוצים לעסוק בחקלאות, ויש חברה' שכבר הקימו פה חממות – אפשר לראות אותן.
דורון בן שלומי: הקמנו פה מדרשה, הקמנו פה דברים על מנת לקבוע פה את היתדות לקבע.
דורון בן שלומי: אני רוצה לתת דוגמה שזה לא רק הסיפור הזה של ביוספירה.
דורון בן שלומי: גם הסיפור של מרשם, שיש עליו הסכמה, בגלל כל מיני התווכחויות קטנות – על חצי גבעה, על 70 מטר, על 8 מטר – העניין תקוע כבר שנה.
דורון בן שלומי: אז נכון שמנכ"ל משרד הפנים אמר עכשיו שהוא יקדם את זה, אבל שוב, אנחנו מקבלים הבטחות כאלה על שמאל ועל ימין, כל הזמן.
דורון בן שלומי: נכון לעכשיו – התעייפנו כבר מביקורים וסיורים.
מוטי אלימלך: ההחלטה אם הולכים למרשם או לא – היא - - מההחלטה על נווה דקלים.
מוטי אלימלך: ההשקעה פה היא השקעה גדולה בפיתוח, ואם נבנה פה יישוב נוסף באזור, לא נעמוד בזה.
מוטי אלימלך: עד שלא תהיה החלטה מה קורה עם נווה דקלים אנחנו לא הולכים לסכם את הנושא.
דורון בן שלומי: מוטי מבליע בדבריו את העוול שיש פה, שעושים לנו.
דורון בן שלומי: אומרים בעצם – חברה', נכון שיש החלטה על אגוז ועל מרשם, ואנחנו, כמנהלת סל"ע, הולכים לתמוך רק ביישוב אחד, לא בשניים.
דורון בן שלומי: זה, בעצם, מה שהם אומרים.
דורון בן שלומי: יש פה הרי שתי קהילות, אבל זה לא מעניין אותם.
דורון בן שלומי: הם רוצים יישוב אחד, לפי מה שייסגר עם נווה דקלים.
דורון בן שלומי: אנחנו אומרים שני דברים.
דורון בן שלומי: דבר ראשון: מדינת ישראל, יש פה אזור התיישבות והוא לא קשור רק לגוש קטיף.
דורון בן שלומי: כמו שצוין – היישובים האלה תוכננו בלי קשר לאנשי גוש קטיף.
דורון בן שלומי: יש פה עכשיו הזדמנות, יש אנשים שרוצים.
דורון בן שלומי: לכו על זה.
דורון בן שלומי: להתעכב עכשיו ולתפוס אותנו בעניין הקטן של האם לקחת שתי קהילות ולהדביק אותן?
דורון בן שלומי: אם יש כאן שאלה של כסף, והכל כסף – תגידו שאת זה אתם בונים קודם.
דורון בן שלומי: בסדר, לגיטימי.
דורון בן שלומי: למדינת ישראל אין כסף להקים 8 יישובים יחד.
דורון בן שלומי: הבנתי.
דורון בן שלומי: אבל תגידו.
דורון בן שלומי: מקובל.
מוטי אלימלך: מרשם קיימת עכשיו בתוכניות - -
אסתרינה טרטמן: נקבל החלטה, נתעד אותה ונקצוב את זה בלוחות זמנים, ולקבוע מה הם סדרי העדיפויות.
ה: מצד שני, מה שאני מבינה כאן – יש את התמונה הגדולה של ההתיישבות הגדולה, ללא שום קשר - -
מוטי שומרון: התפקיד של המנהלת הוא מתן פתרון למגורשים.
מוטי שומרון: זה המנדט שלהם, ואת זה הם משתדלים לעשות.
מוטי שומרון: אני חייב לציין לטובה ם אחרי שצביה שמעון נכנסה לתפקיד, היא היתה אתנו פה, בגבעה, מה שלא קרה לנו אף פעם.
ה: אז יישר כוח ובואו נמשיך.
מוטי שומרון: אמרנו לה אלף פעמים "יישר כוח".
מוטי שומרון: על זה מגיע לה יישר כוח גדול.
מוטי שומרון: אם מדינת ישראל תיתן לה את היכולות איך להזיז ולהגיע לשורה תחתונה – הכל יתקדם.
מוטי שומרון: אז המנדט של מנהלת סל"ע הוא לתת פתרון למגורשים.
מוטי שומרון: אנחנו באנו וישבנו עם דני מורביה, ראש המועצה, ועם כולם.
מוטי שומרון: אמרנו שאנחנו בעצם מתפרצים לדלת פתוחה כי יש תכנית שהיא אינטרס ברור, לאומי, של מדינת ישראל, לבנות פה רצף של התיישבות שנושא את עצמו, חי, נושם ותוסס, ומהווה פה משהו מאד משמעותי.
מוטי שומרון: בואו קחו אותנו כטריגר להרים את הסיפור, ואחרינו יבואו כל אותם מאות ואלפים – אני לא יודע כמה.
מוטי שומרון: אמרנו למנהלת סל"ע – אתם תעשו את ה- 20-30% שלכם, ואנחנו נעשה את שלנו.
מוטי שומרון: תבואנה משפחות נוספות.
מוטי שומרון: אמרו: אם אתם הולכים לעשות כאן חלוציות, תרשמו אותנו מייד.
מוטי שומרון: אגב, כל יום מצטרפות משפחות.
מוטי שומרון: אין יום שלא מצטרפות משפחות.
ה: לכן האמירה שלך על המשפחות הנוספות באמת "עושה שכל".
מוטי שומרון: נכון.
מוטי שומרון: מחפשים סיסמאות איך לא לעשות.
מוטי שומרון: היום קוראים לזה "ביוספירה, מחר יקראו לזה – האוצר.
מוטי שומרון: אגב, כאשר גירשו אותנו, אני במקרה הייתי שם.
מוטי שומרון: כשגירשו – לא היתה בעיה של תקציב.
מוטי שומרון: היה כסף.
מוטי שומרון: היה הכל מכל וכל.
מוטי שומרון: פתאום – הכל תקוע.
אורי אריאל: אני רוצה להתחיל בסיפה של הדברים של קודמי.
אורי אריאל: מדינת ישראל החליטה.
אורי אריאל: אין ויכוח על זה עכשיו, לגרש את האנשים.
אורי אריאל: כמות הכסף שנשפכה שם ידועה.
אורי אריאל: להתחיל להסביר עכשיו בניגוד לחוק – כי יש חוק שאומר שקהילה, תומכים בה כקהילה.
אורי אריאל: כולם מסכימים, ללא יוצא מן הכלל, שזה הטיפול המועדף.
אורי אריאל: פתאום אין לזה כסף.
אורי אריאל: יש לי הצעה למנהל סל"ע – אל תייצגו אתם את הכסף, תייצגו את העניין של מה טוב.
אורי אריאל: עכשיו, יש ראש ממשלה ושר אוצר שהם יגידו שאין כסף.
אורי אריאל: אתם לא יכולים לעשות בלי כסף.
אורי אריאל: אף אחד לא מצפה שתעשו דבר בלי כסף, בלי אמצעים.
אורי אריאל: למה אתם צריכים כל הזמן להסביר?
אורי אריאל: הרי אחרי זה זה מגיע למעלה, ונתלים בכם, ולא זו כוונתכם.
אורי אריאל: אתם לא מתכוונים לזה, רק אתם כבר מבינים את האילוצים של למעלה.
מוטי אלימלך: כדי להיות הגונים – יש לי הערה.
אורי אריאל: כשאסיים את דבריי.
אורי אריאל: אני חושב שאנחנו יכולים לבקש, או אולי להשתמש במילה "לדרוש" אחרי 14 חודש – מראש הממשלה, שבסוף יחליט.
אורי אריאל: ביוספירה זה דבר חשוב, בסדר.
אורי אריאל: בסוף צריך לקבל החלטה מה מקימים בגוש היישובים הזה, ולמי.
אורי אריאל: אי אפשר להכניס לחרוב אחרים.
אורי אריאל: זה להרוג את אלה ולהרוג את אלה.
אורי אריאל: למה צריך לעשות עכשיו עוול לחרוב?
אורי אריאל: הרי לא תפתרו את הבעיה, כי הם לא יעברו, וחרוב לא יבואו.
אורי אריאל: טוב שבאנו.
אורי אריאל: ראינו, וצריך לשבת עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה.
ה: שאני מבינה שהיה כאן.
אורי אריאל: אם הוא לא מצליח לגמור את העניין, הוא יעלה את זה לראש הממשלה.
אורי אריאל: ננסה לקבל החלטה, שיהיה דבר ברור.
אורי אריאל: המצב הזה של "אולי", ו "נראה" הוא מצב שהוא הכי רע לכולנו.
אורי אריאל: חוסר הוודאות זה המצב הכי קשה.
ה: כמו שאמרנו בפגישה הקטנה שעשינו אצלך בחדר בערב ראש השנה- האינסטנציות צריכות להעלות לראש הממשלה, לקבל החלטה, בגדול, ולתת אור ירוק.
אורי אריאל: היינו בהרבה סיורים.
אורי אריאל: ראינו, ודי.
ה: ראינו והתרשמנו.
ה: מה עושים עכשיו?
דני מורביה: ברור שהמפתח הוא אצל ראש הממשלה.
דני מורביה: למנהלת סל"ע יש את המנדט שלה.
דני מורביה: גם היא לא תוכל לפעול אם לא יהיה פה גיבוי מלא ומוחלט של ראש הממשלה שיגיד – רוצו.
ה: ברור לגמרי.
ה: עכשיו, את התמונה הגדולה מצאנו, ואת התמונה של המגורשים, העקורים – בתוכה, גם מצאנו.
ה: איך אנחנו מתקדמים עכשיו?
דני מורביה: מה שאנחנו מצפים שתעשו – אנחנו מצפים שהוועדה לביקורת המדינה תשב עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה ותשב עם משרד ראש הממשלה ותגיד – הבנו את הרעיון, הבנו מה האנשים רוצים.
דני מורביה: יש פה הזדמנות שהיא אולי בלתי חוזרת, לטובת מדינת ישראל בעשרות השנים הקרובות.
דני מורביה: כמו ש- 60 שנה המקום נשאר מדבר שממה כמעט, למעט שקף ואמציה, שיש להם פה זכות ראשונים, יש פה הזדמנות סוף סוף לבוא ולבנות את חבל הארץ הזה.
דני מורביה: קחו את המגורשים, תנו להם את מה שמגיע להם, תשתמשו בהם כמנוף לפתח את כל מה שצריך לפתח פה.
דני מורביה: מדינת ישראל יודעת לעשות.
דני מורביה: השאלה רק האם היא רוצה לעשות.
דני מורביה: אם היא תרצה, יימצא הכסף.
דני מורביה: לא היועצים המשפטיים יחליטו אם יהיה חבל ארץ או לא.
דוד בנג'ו: רציתי להוסיף משפט אחד: אנחנו בעצם יותר משנה אחרי.
דוד בנג'ו: אני לא יודע אם מישהו יכול להכיל בתוכו מה עובר עלינו.
דוד בנג'ו: מהילד הקטן עד למבוגר ביותר בגיל הזה, או בגיל ביניים, מה הם עוברים במצב התלותי הזה.
דוד בנג'ו: לכן, מהרגע שישבתם אצל ראש הממשלה ונפל האסימון, יש עוד הרבה פקידים שיודעים לעכב, וחלקם גם רוצים לעכב.
דוד בנג'ו: אנחנו חייבים פה נהלי חירום.
דוד בנג'ו: כמו שאת הקראווילות הקימו בנהלי חירום, באותו סעיף אפשר להקים את היישוב הזה.
דוד בנג'ו: כמו שהגירוש בוצע בנחישות וברגישות, צריך להיות מבוצע גם כאן.
דוד בנג'ו: ביקור באמציה
נעמה זרביב: שלום לכם וברוכים הבאים.
נעמה זרביב: אני מזכירת גוש קטיף, לשעבר.
נעמה זרביב: אנחנו שמחים שאתם פה, באמציה.
נעמה זרביב: כמו שאתם רואים, זה היישוב הכי מקסים בארץ, אחרי קטיף, כמובן.
נעמה זרביב: אנחנו מכירים חלק מחברי הוועדה, והם מלווים אותנו.
נעמה זרביב: אז חלק מהדברים ידועים, אבל לצערנו – עדיין לא מתקדמים.
נעמה זרביב: באופן כללי באנו לפה כדי להקים גוש של יישובים.
נעמה זרביב: קטיף בתחילת הדרך, עוד לפני הגירוש, בחרה להמשיך יחד.
נעמה זרביב: לצערנו, בערך 20 משפחות עזבו אותנו במהלך הדרך כי הם לא החזיקו מעמד בתנאים הקשים.
נעמה זרביב: כמו כן אני מצינת בהערת סוגריים שכל החודשים שעברו עלינו עד שהגענו לכאן, קטיף קיימה את עצמה בכוחות עצמה ובטוב ליבו של עם ישראל - -
ה: בזכותך.
נעמה זרביב: תודה.
נעמה זרביב: בכל אופן – היישוב קיים את עצמו בזכות טוב ליבו של עם ישראל, הרבה תרומות, אבל בכל מקום היינו צריכים להילחם, להקים מחדש את הגנים, את המעונות, את בית הספר ולהילחם מחדש על ציוד.
נעמה זרביב: זה ממש היה מאבק הישרדותי, כאשר אמרנו: נמשיך, נגיע ונבנה חבל ארץ בחבל לכיש.
נעמה זרביב: אז ברוך השם שהיום אנחנו כאן, ובאמת – זו המטרה שלנו.
נעמה זרביב: כמה נקודות בקצרה, וידברו אתכם בהמשך.
נעמה זרביב: יש סיפורים מוכרים.
נעמה זרביב: למשל – סיפור המכולות שלנו.
נעמה זרביב: היה לנו ציוד פרטי של קטיף, משחקייה של 17 שנה לכל הגילאים, משחקי חשיבה ברמה רצינית, ספריה תורנית ברמה גבוהה, עם קלטות וספרים לילדי היישוב, חדר כושר, מעונות חדשים.
נעמה זרביב: הכל נארז ב- 7 מכולות.
נעמה זרביב: על 6 מכולות כתבו: "גנים קטיף".
נעמה זרביב: על אחת כתבו: "מעונות קטיף".
נעמה זרביב: כשהן הגיעו למקום המרכזי משרד החינוך אמר שמה ששייך לגנים שייך לו.
נעמה זרביב: 6 מכולות פוזרו בשלמותן ברחבי הארץ.
נעמה זרביב: זאת אומרת שנשארנו בלי כל ציוד, אחרי שכל הציוד היה ארוז –כל הפטריות, חלקי הפאזלים.
נעמה זרביב: מי שיודע מה זה לארוז משחקי ילדים.
נעמה זרביב: לא נשאר לנו זכר מהדבר הזה.
נעמה זרביב: הגענו לכאן והתחלנו הכל מהתחלה: לבקש בקשות, להשיג ציוד.
נעמה זרביב: היום המצב במעונות שלנו הוא יותר טוב ממה שהיה, אבל זה רחוק ממה שהיה לנו שם.
נעמה זרביב: חסרים לנו היום המון ציודים, המון עזרים להפעלה.
נעמה זרביב: אין זכר לאותן מכולות.
נעמה זרביב: נושא שני שהיום הוא בעייתי זה סיפור שכר הדירה.
נעמה זרביב: המנהלת לקחה לנו את שכר הדירה.
נעמה זרביב: זאת אומרת – אני, מהפיצויים שהייתי אמורה לקבל, ירדו 430 דולר בכל חודש - - לפני שנתיים, אבל כשיש לי תקלה בקראווילה אין לי כתובת לפנות אליה.
נעמה זרביב: המנהלת מפנה אותנו לחטיבה, החטיבה אומרת שזו המנהלת.
נעמה זרביב: יש פה משהו לא ברור.
נעמה זרביב: יותר מכך – אנחנו עומדים לקראת החורף.
נעמה זרביב: אני מניחה שכמות הבעיות תגדל.
נעמה זרביב: מדובר בקירות גבס, ואנשים כבר קנו ריהוט.
נעמה זרביב: אם תהיה נזילה,תהיה פה קטסטרופה, ולכן צריך לפתור את זה היום.
ה: אני מציעה שנלך נקודה – נקודה.
ה: יש כאן נציג של המנהלת.
מוטי אלימלך: קודם כל- אני רוצה לציין בצורה מאד עניינית: הוקם פה, לפניכם, יישוב צמוד דופן ליישוב אמציה, יישוב לתפארת ארץ ישראל.
מוטי אלימלך: שימולב איזה דירות יפות, לכל אחד, בטוב טעם.
מוטי אלימלך: לקח אמנם זמן להגיע למצב הזה אך כל אחד ארגן את הבית שלו וסידר אותו כמו שצריך.
אסתרינה טרטמן: אבל מי אחראי לאחזקה שלהם?
מוטי אלימלך: המנהלת רכשה את כל יחידות הדיור שנמצאות פה.
מוטי אלימלך: נמצאות פה 56 יחידות.
מוטי אלימלך: החטיבה להתיישבות של הסוכנות בנתה עבורנו את היחידות.
מוטי אלימלך: אני יכול לציין את העובדה שהבינוי פה היה ברמה אחרת - -
נעמה זרביב: נציין פה שלמרות הרצון שלנו להגיע לחבל הארץ, אם החטיבה להתיישבות לא היתה מרימה אתנו את הכפפה, לא היינו זוכים להגיע לפה.
מוטי אלימלך: לעצם העניין, יש פה עובדה שאי אפשר לטשטש אותה.
מוטי אלימלך: יש פה 56 יחידות דיור, עם 53 משפחות.
מוטי אלימלך: יש פה מעונות, יש פה גני ילדים, יש פה בית כנסת – למרות המצוקה שתוארה בהתחלה, ואלה נבנו מכספי המדינה כדי לתת מענה ליישוב קטיף, ואנחנו ממשיכים ללוות אותם עד שהם יגיעו ליישוב הקבע.
מוטי אלימלך: בכל מה שקשור לאחזקה – החברה שאמורה לתת את השירות זו החטיבה להתיישבות.
מוטי אלימלך: יש כאן בעיה נהלית שלא נפתרה, מכיוון שהיישוב נוקט כרגע באיזושהי סנקציה – הוא לא חתם על חוזים.
מוטי אלימלך: יש בעיה מבחינה חוקית למדינה לתת שירות לבית שלא חתמו עליו חוזה.
מוטי אלימלך: אנחנו נפתור את הבעיה הזו, כך אני מקווה, בימים הקרובים, כפי שהיה הסיכום, ונתקדם גם בסוגיה הזו, אבל אי אפשר לטשטש את המראה היפה הזה של דירות שנבנו בצורה מושלמת לרווחת התושבים.
דני מורביה: חייבים לציין פה את החטיבה להתיישבות שעשתה פה עבודה נהדרת.
ה: והחטיבה להתיישבות ממשיכה בליווי, על כל המצוקות אם תהיינה?
מוטי אלימלך: זה התפקיד שלה.
קריאה: הנה, יש פה נציג של החטיבה להתיישבות.
דורון בן שלומי: -- תקציב, כשמקצצים את הידיים והרגליים אז החטיבה להתיישבות לא כל כך יכולה לעזור .
דורון בן שלומי: אני לא רוצה לסתור בהכרח את מה שמוטי אלימלך אמר, כי באמת, בסך הכל, כל מה שנבנה פה, נבנה מתקציב המנהלת והכל בסדר, אבל על מנת שהחטיבה להתיישבות תמשיך לעזור, כרגע מקצצים לה את הידיים והרגליים בכל מה שקשור לתקציבים, וזה אסון כשלעצמו.
אורן יונה: הוא אמר את זה יפה מאד.
אורן יונה: התקציב שלנו באמת עובר קיצוץ קשה כבר לאורך שנים.
אורן יונה: אנחנו ממשיכים, במסגרת המגבלות שיש לנו, לעשות את מה שאפשר.
ה: קיצוץ - - או - -?
אורן יונה: גם וגם.
אורן יונה: יש קיצוצי flat.
אסתרינה טרטמן: התקציב שלהם באמת תמוה.
אסתרינה טרטמן: בהליך חקיקתי נותר להם שליש מהתקציב.
אסתרינה טרטמן: אני מסתכלת לאורך השנים.
אסתרינה טרטמן: התקציב שתוכנן ל-2007 הוא עוד פחות מהתקציב שהורד.
אסתרינה טרטמן: הם הגיעו למשהו בסדר גודל של 30 ומשהו מיליונים.
אסתרינה טרטמן: זה פשוט לא יעלה על הדעת להחזיק, לתחזק ולדאוג לאוכלוסיות כאלה בהיעדר תקציב.
אסתרינה טרטמן: אז אני, מהצד שלי בוועדת הכספים – אפעל, ואת, מהצד שלך – תפעלי.
אסתרינה טרטמן: נביא את התוצאה למי שראוי לתוצאה.
זאב אלקין: יש לי שאלה בעניין של הקראווילות – 430 דולר זה באמת שכר דירה מקובל באזורים האלה?
נעמה זרביב: נו, מה אתה אומר?
נעמה זרביב: אני אתן לך דוגמה מהחיים.
נעמה זרביב: הייתי צריכה עכשיו להוציא כסף כדי לקנות מקפיא, כי אין פה צרכניה, אין פה כלום.
נעמה זרביב: הכל נעשה בנסיעות החוצה.
נעמה זרביב: אין לי צרכניה פה, אין לי מרפאה של בריאות כללית, רק אם אני מצטרפת לקופה אחרת.
נעמה זרביב: אין פה שום שירותים.
נעמה זרביב: אני לא פוחדת מזה, אנחנו נעשה, אבל בטח שבאזור שהוא מרוחק מכל מקום – דמי שכר הדירה יהיו כמו במרכז הארץ.
נעמה זרביב: 430 דולר על קראווילה?
נעמה זרביב: אתה מבין שאם נותנים מכה נוצר חור בקיר.
נעמה זרביב: לא צריך להיסחף.
דורון בן שלומי: יש הבנה במנהלת למצוקה.
דורון בן שלומי: הם הבטיחו לבחון איך הם עוזרים לנו בעניין, והם אמורים להחזיר תשובה.
מוטי אלימלך: התשובה העניינית באמת – בחוק נקבע שהמפונים יקבלו שנתיים שכר דירה, ולא היה מצב שהמדינה בונה יישובים.
מוטי אלימלך: מאחר ובנינו פה יישוב אז זה חליף לשכר הדירה לתקופת המענק.
מוטי אלימלך: לאחר תקופת המענק, לאחר תקופת השנתיים, במידה והם לא יספיקו לעבור ליישוב הקבע, התעריף יהיה מופחת בהתאם לתעריף האזור של ה - -
דורון בן שלומי: כמה משלמים בחלוציות?
מוטי אלימלך: המדינה קנתה קראווילה ב- 400 אלף שקל ולא התכוונה לתת גם דירה וגם שכר דירה.
מוטי אלימלך: יש התנגדות של היועצים המשפטיים שבקראווילות שנבנו מכספי המדינה לתת גם שכר - -
דורון בן שלומי: אם נכנסנו לזה, בבקשה תציין – כמה משלמים בחלוציות.
אסתרינה טרטמן: - - - מושיבים אותם בבית חלופי - -
מוטי אלימלך: זה מה שאנחנו אומרים: הם קיבלו בית, הם לא צריכים לקבל גם כסף וגם בית.
מוטי אלימלך: זה מה שאני אומר.
מוטי אלימלך: מטעים כאן, בקטע הזה.
מוטי אלימלך: הם רוצים לקבל את ה- 450 דולר, ולשלם מתוכם 200 דולר.
מוטי אלימלך: זה מה שהם רוצים.
נעמה זרביב: סליחה, כשאתה - -
ה: מה שהבנתי – שצביה שמעון היתה כאן בתחילת ספטמבר, או משהו כזה, והנושא הועלה, וגם היתה השוואה למקומות אחרים שבהם - -היתה הבטחה שתוך תקופה סבירה - -
מוטי אלימלך: הנושא ייבדק פעם נוספת.
ה: השאלה היא האם התשובה שאתה נותן כרגע היא התשובה של צביה שמעון לפניה שהיתה.
מוטי אלימלך: זו התשובה.
מוטי אלימלך: היועצים המשפטיים בתקופה של השנתיים מענק, טוענים שאפשר לקחת דירה או כסף, אך אי אפשר לתת את שניהם יחד.
ה: כשאמרו לכם שזה הבית שלכם, מה ידעתם שאתם צריכים - -
דודי אברמוביץ: בחגים, בסביבות חול המועד סוכות שעבר, סגרתי אישית עם אילן כהן בחלוציות, באזור הדרום, בהכנסת ספר התורה שם.
דודי אברמוביץ: באה לשם נציגות של מזכירות קטיף והתחבטה עם אילן כהן האם ללכת לכיוון הזה או לכיוון הזה.
דודי אברמוביץ: לכיש, מבחינת כולם, היה אזור שומם, אף אחד לא הסתכל עליו, אף אחד לא דיבר עליו.
דודי אברמוביץ: אילן כהן מאד ניסה לסייע לנו כדי שאנחנו נקבל החלטה להגיע ללכיש.
דודי אברמוביץ: לכיש היה במפת האינטרסים, גם של אריק שרון.
דודי אברמוביץ: זה היה ה "בייבי" שלו, ולאילן כהן מאד היה חשוב לדחוף אותנו לכיוון הזה.
דודי אברמוביץ: היתה הבטחה של אילן כהן שאותם תנאים שמקבלים החלוציות - -
ה: היתה הבטחה כזו?
דודי אברמוביץ: היתה הבטחה של אילן כהן שבאותם תנאים של החלוציות - -
אורי אריאל: יש סיכום פגישה?
דודי אברמוביץ: אין סיכום פגישה.
קריאה: זו היתה הבטחה בעל פה?
ה: אבל אילן כהן חי וקיים.
דודי אברמוביץ: גם מוטי אלימלך ואנשי המנהלת לא מתכחשים לידיעה הזו.
דודי אברמוביץ: הם רק אומרים: אנחנו לא הצלחנו להעביר את זה בצנרת המקובלת של היועצים המשפטיים.
דודי אברמוביץ: אבל זה ידוע, זה נכתב ונאמר.
ה: וכשקיבלתם את ההחלטה לבוא הנה ידעתם שאתם מגיעים - -
דורון בן שלומי: האם ידוע לך שיהונתן בשיא, ראש המנהלת, אמר שיהיה פה - - אתה לא מכיר את זה?
דורון בן שלומי: לא שמעתם ממנו אף פעם?
ה: בואו נמשיך הלאה.
נעמה זרביב: נושא נוסף – אותו דף שמפרט שלקחו לנו שכר דירה, גם מפרט שהורידו לי ממה שהייתי צריכה לקבל את סכום הקרקע העידי.
נעמה זרביב: זאת אומרת שהורידו לי בסביבות 230 אלף שקל על הקרקע העתידית, ואם אני רוצה לקבל את הכסף הזה, מה שחלק מהאנשים כבר קיבלו, והוא אצלם, אני צריכה לחתום שאני מוותרת על העתקה קהילתית.
נעמה זרביב: ברור שלא אוותר על זה, בשביל זה אני פה.
מוטי אלימלך: נעמה, מאיפה הדברים האלה?
מוטי אלימלך: אני ממש מתפלא.
דורון בן שלומי: עמי חמצני.
מוטי אלימלך: תפסיקו לתת - - לא נכונים.
מוטי אלימלך: מחר בבוקר תגישי בקשה שאת רוצה את הכסף – יעבירו לך אותו לבנק.
דורון בן שלומי: סליחה.
דורון בן שלומי: הגשנו בקשה.
דורון בן שלומי: היא כבר הגישה.
דורון בן שלומי: אני מבקש ממך: אל תטעה.
דורון בן שלומי: אני מבקש ממך להפסיק להטעות את האנשים ולשטות בהם.
דורון בן שלומי: נמאס מהדבר הזה.
דורון בן שלומי: יש בקשות שלנו.
דורון בן שלומי: שבועות במנהלת מול אדון עמי חמצני, בכתב ובעל פה.
דורון בן שלומי: נאמר בפגישה של ראשי היישובים עם עמי חמצני: אתם תקבלו את הכסף.
דורון בן שלומי: חודש וחצי חודשיים והוא אומר: חברים, אני תקוע, המחלקה המשפטית לא משחררת, רק אם מוותרים על הסיפור הזה של כל הקהילה.
דורון בן שלומי: אנחנו לא מוכנים לדבר הזה.