GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חי וייץ: במקרה ובעל העסק נפגע מאחר והקריטריונים שקיימים בחוק לא תואמים, הוא היה אמור לפנות לוועדה המיוחדת והיא היתה אמורה להשיב את המצב לקדמותו באופן שהבג"ץ לפחות פירש.
עמירה דותן: הוועדות באמת התכנסו לעיתים די רחוקות, ואני הבנתי שזה שונה ויש בהחלט היום קצב אחר לכינוס הוועדות.
עמירה דותן: השאלה שלי היא, האם אתם מרגישים את זה?
עמירה דותן: האם אתם עדיין מחכים לוועדה?
עמירה דותן: איפה זה עומד?
עמירה דותן: אני יודעת שהקצב בהחלט הואץ, אפילו שולש.
עמי חמצני: הוכפל.
חי וייץ: יש עם זה שתי בעיות.
חי וייץ: ראשית, אנחנו לא מרגישים בזה, וחברתי ישראלה תרחיב בנושא הזה.
חי וייץ: הבעיה האחרת שהיא יותר מהותית היא הקריטריונים שעל פיהם פועלות הוועדות המיוחדת.
חי וייץ: לדעתנו ולדעת בג"ץ הם שונים מכפי שהם בחוק.
עמירה דותן: האם הזמן שבו אתם מחכים להגיע לוועדה הוא סביר או לא?
עמירה דותן: אם הוועדה מתכנסת ואתם מגיעים לוועדה להשמיע את דבריכם, זו נקודה אחת.
עמירה דותן: אם הדברים שנעשים בוועדה אינם מתאימים למה שלדע
עמירה דותן: תכם צריכה הוועדה להחליט זה דבר אחר.
עמירה דותן: אני מפרידה בין תוכן להתנהלות.
יוסי דיין: אנחנו בסך הכל מאה, לא אלפים.
ישראלה אלימלך: אנחנו 134.
עמירה דותן: כולם רצו להגיע לוועדה המיוחדת.
חי וייץ: לא כולם רצו להגיע.
חי וייץ: רוב בעלי העסקים רוצים להגיע לוועדה המיוחדת.
עמירה דותן: כמה הגיעו?
ישראלה אלימלך: למיטב ידיעתי, יש ששה או שבעה עסקים שהגיעו לוועדה המיוחדת.
ישראלה אלימלך: גם ההחלטות בוועדה המיוחדת לא מפורסמות, וזה מנוגד לחוק, כך שאנחנו לא יכולים לדעת בוודאות.
ישראלה אלימלך: אני אומרת לך ששה-שבעה עסקים, ואת זה אני יודעת משמועות, מבדיקות שאנחנו עורכים.
ישראלה אלימלך: כך לא צריכה רשות להתנהל.
עמירה דותן: כמה פנו?
עמי חמצני: בערך 15 פנו.
עמירה דותן: כרגע יש 15 פניות, ומתוכן 7 נענו.
ישראלה אלימלך: שבע נדונו.
עמי חמצני: 4 נסתיימו.
עמי חמצני: התהליך הוא כזה שבפנייה לוועדה המיוחדת בדרך כלל צריך לעבור על-פי החוק גם את ועדת הזכאות.
עמי חמצני: 7 הגיעו לשולחן הוועדה המיוחדת, ומתוכם 4 נסתיימו.
עמירה דותן: למה אחרים לא פנו?
חי וייץ: הוועדה המיוחדת שוקלת ופועלת לפי קריטריונים שחבריה ומנחיה חושבים אותם לנכונים, שהם שונים מהקריטריונים שבג"ץ אמר שהם צריכים לפעול לפיהם.
חי וייץ: אני אתן דוגמה מספרית והיא בדרך כלל ישימה לאנשים שהלכו במסלול הנכסי וקיבלו פיצוי בגין מקרקעין.
חי וייץ: החוק קבע בנושא הזה שהפיצוי יהיה על-פי ערכו של המבנה ונקבע סכום קבוע, ובגין הקרקע.
חי וייץ: המספרים האלה כפי שהם רשומים בספריהם של אותם בעלי עסקים, הם נחותים באופן משמעותי מהאלטרנטיבה הראויה של מה שאפשר לפרש את מה שאמר בג"ץ כערך קניין.
עמירה דותן: יש אי הסכמה עקרונית לקריטריונים.
חי וייץ: נכון.
עדיאל שמרון: בגין זה הוגשה עתירה לבג"ץ שמתבררת בימים אלו.
עמירה דותן: הנושא העקרוני נמצא כרגע בבג"ץ.
חי וייץ: הנושא העקרוני הוא נושא שבג"ץ בעתירה הקודמת אמר את דברו, והוא פשוט לא יושם.
עמירה דותן: יש פער בהבנה של הבג"ץ בין מה שאתם מבינים לבין מה שאחרים מבינים.
עמירה דותן: יש בג"ץ חדש שבו מבקשים מהבג"ץ להיות יותר ברור.
חי וייץ: אני מבקש שישראלה תרחיב בנושא הבג"ץ החדש.
ישראלה אלימלך: אני יודעת על בג"ץ אחד שאנחנו הגשנו, אבל זה לא לגבי פרשנות החוק, אלא לגבי מה שכתוב בחוק שצריך לפרסם החלטות, ולא מיושם.
עדיאל שמרון: זה בג"ץ אחד.
ישראלה אלימלך: על איזה בג"ץ אתה מדבר?
עדיאל שמרון: רק את זה.
ישראלה אלימלך: אם כך, יש ביננו אי הבנה.
ישראלה אלימלך: גברתי היושבת ראש, יש בפנייך את העמוד הרלוונטי מתוך בג"ץ.
עדיאל שמרון: נמצא פה היועץ המשפטי של המנהלה והוא יתייחס לדברים הספציפיים.
עדיאל שמרון: אבל, אל תגרמו לנו עכשיו לנהל את הדיון במקום בית המשפט העליון.
עדיאל שמרון: אני פניתי למבקר המדינה כמה פעמים בעניין.
עדיאל שמרון: היתה לנו מחלוקת מסחרית מאוד מאוד פשוטה ביננו לבין בית מלון שהתארחו בו מפונים, בשאלה כמה כסף לשלם.
עדיאל שמרון: במקביל לתביעה המשפטית גם הגישו תלונה למבקר המדינה, ולנציבות שירות המדינה.
עדיאל שמרון: אנחנו אומרים שאי אפשר לחיות בכל ההרים.
עדיאל שמרון: אם יש משהו שהוא תלוי ועומד בבג"ץ, נטפל בו בבג"ץ.
ישראלה אלימלך: זו בכלל לא הנקודה.
אורי אריאל: עדיאל, אם הוא ייפתר פה ותודיעו לבג"ץ שזה נפתר הוא יודה לכם מאוד.
אורי אריאל: אני מבטיח לך שהוא לא ייפגע.
עמירה דותן: בואו לא ניתמם, חי וייץ הקריא הרי את הדברים.
ישראלה אלימלך: בדיוק, ואז אנחנו הופכים עמוד ומגיעים לסיכום שנערך אצל מנכ"ל משרד ראש הממשלה שאומר בדיוק ההיפך.
ישראלה אלימלך: מה שקורה בוועדות במנהלת סל"ע הוא בדיוק כמו התוכנית YES MINISTER.
צביה שמעון: זה לשיטתך.
צביה שמעון: הוועדות פועלות לפי החוק.
ישראלה אלימלך: אני מבטיחה לך שכל בעלי העסקים שיושבים פה, לא היו יושבים פה אם היה להם מקום עבודה ואם הם היו מקימים מחדש את העסק.
ישראלה אלימלך: אנחנו לא אנשים פוליטיים, אנחנו לא רוצים להיות פה.
עמירה דותן: מה שאת אומרת הוא שהמנכ"ל מבהיר כי חוק יישום תכנית ההתנתקות לא התכוון להעניק פיצוי שיאפשר כינון העסק מחדש, עומד בסתירה לדברייך לדברי הבג"ץ שאומר שיש להעניק לישראלי המפונה את מה שצריך להעניק לו.
ישראלה אלימלך: זה מהראשון מנובמבר שאז היתה ישיבת הסרת חסמים.
עמירה דותן: האם כתבתם למנכ"ל שזה עומד בסתירה?
ישראלה אלימלך: לא, לא.
ישראלה אלימלך: אנחנו מבקשים להגיע למנהלת סל"ע, לוועדות, ושהוועדות יפרשו את החוק בצורה שתאפשר לנו להקים מחדש את העסקים, וזה אפשרי.
ישראלה אלימלך: פשוט הפרשנות אצלם היא שונה.
צביה שמעון: אם מציגים מסמך בוועדה לביקורת המדינה של הכנסת אז אני רוצה לומר משהו.
צביה שמעון: זה נכון שבישיבה הקודמת בכנסת אני אמרתי שאני אישית לא אתפנה לעסוק בנושא העסקים משום שאנחנו מקדמים את ההגרלות בניצן, ניצנים ו- - -.
צביה שמעון: אבל זה לא עושה את זה שמנהלת סל"ע לא מטפלת בעסקים, והיא לא פועלת לפי התקנות והחוקים.
צביה שמעון: נמצא כאן המשנה לראש המנהלה שעוסק אך ורק בפיצויים.
צביה שמעון: זה תפקידו וכך הוא עושה.
צביה שמעון: לכן, להציג את זה ככה זה קצת מוגזם.
ישראלה אלימלך: בעיננו, זה מוגזם ששנה וחצי אחר כך עוד אין.
צביה שמעון: למרות זאת אנחנו עשינו את הישיבה שהיא לא ישיבה להסרת חסמים, אלא היא ישיבה שהיא דנה אך ורק בעסקים, אצל מנכ"ל משרד ראש הממשלה.
צביה שמעון: מנכ"ל משרד ראש הממשלה ליווה את זה גם כמנכ"ל תמ"ת.
צביה שמעון: לא היה רגע אחד שלא טופל הנושא.
צביה שמעון: לא כל ההחלטות מצאו חן בעינכם.
צביה שמעון: נכון, אנשים קיבלו פיצוי על העסק, ויש חילוקי דעות על מה זה להעתיק אותו מחדש, אם זה להכפילו, להגדילו, אם זה לבנות מחדש, לקנות הכל מחדש.
צביה שמעון: יש הרבה דברים שגם ביננו בתוך הוועדה אנחנו חלוקים וזה לא סוד, וגם עם המשרדים האחרים אנחנו חלוקים וזה לא סוד.
צביה שמעון: צריך לפתור את זה.
צביה שמעון: אבל מכאן לעשות את המיש-מש הזה על תפקוד, הדרך קצת ארוכה.
צביה שמעון: זה נכון שיש בעיה.
צביה שמעון: הפיצוי הוא פיצוי עבור העסק.
צביה שמעון: עמי חכם יותר ממני והוא גם מתמצא יותר ממני, והוא יכול להוכיח במספרים.
צביה שמעון: יש מענקים על הקמת עסק מחדש.
צביה שמעון: יש אומרים שיש דרך להקים והפיצוי מספיק, יש כאלה שגורסים שזה לא בדיוק.
צביה שמעון: הכל בבדיקה.
צביה שמעון: אנחנו גם דנו על זה איתכם, וגם עם חברי כנסת אחרים שמובילים ועוד אנשים שמובילים.
צביה שמעון: אני מציעה שעמי ייתן נתונים, ובואו נמשיך מפה.
עמירה דותן: אני מאוד מודה לך על הכנות שלך.
עמירה דותן: אני מניחה שישראלה תתנצל.
עמירה דותן: היא לא התכוונה להעליב או לעשות משהו פוגע.
ישראלה אלימלך: אין ספק שמבחינת הגברת שמעון יש את כל הנכונות.
ישראלה אלימלך: בסופו של יום, אנחנו מגיעים לוועדות ולפרשנות של פקידים ולמבוי סתום.
עמירה דותן: אני מאוד מכבדת את הכנות של צביה שמעון שאמרה שהנושא מורכב, הוא לא פשוט, וחילוקי הדעות הם לא רק בינכם לבינה, אלא גם בינם לבין עצמם.
עמירה דותן: אם הנושא היה פשוט היינו במקום אחר.
עמירה דותן: עמי, אולי תאיר את עיננו היכן אנחנו עומדים ומה קורה.
עמי חמצני: מאז פגישתנו האחרונה המצב כרגע הוא כזה.
עמי חמצני: אנחנו באזור תעשייה ארז קיבלנו 134 תביעות שכנראה משקפות את כל התביעות מאזור תעשייה ארז, כי לא מגיעות יותר תביעות בחודשים האחרונים.
עמי חמצני: יכול להיות שתגענה עוד אחת או שתיים.
עמי חמצני: מתוכם כ-70% קיבלו את הפיצוי הסופי, המלא.
עמירה דותן: מלא וסופי גם על דעתם?
ישראלה אלימלך: לפי הפרשנות של מנהלת סל"ע.
צביה שמעון: בוועדה יושבים גם אנשי האוצר ומשרד המשפטים.
עמי חמצני: יש ועדות זכאות שהתפקיד שלהם הוא לקבוע את הפיצויים על-פי החוק כפי שהוא קיים היום.
עמי חמצני: 17% נוספים קיבלו מקדמות בגובה של לפחות 80% מהפיצוי המלא על-פי הערכה, ו-13% הנותרים נמצאים בבדיקות שחלקם ביקשו בעצמם לעכב את הטיפול בתיק שלהם.
עמי חמצני: חלקם הגדול הם סניפים של עסקים אחרים שזה טיפול מאוד מורכב, וב-4 מהם יש גם בעיה של זכויות במקרקעין והם מנסים עכשיו לאסוף את המסמכים אם יש בכלל זכויות במקרקעין.
עמי חמצני: תביעה אחרונה הוגשה באוקטובר.
עמי חמצני: עד היום אנחנו פיצינו את העסקים באזור התעשייה בכמעט 300 מיליון שקל.
ישראלה אלימלך: כשעשיתם הערכה, כמה עסקים אמורים להיות מפוצים?
עמי חמצני: אין לזה שום משמעות.
ישראלה אלימלך: זה משנה כי אנחנו חיים בתחושה שאנחנו איפשהו בסדר עדיפויות מאוד מאוד נמוך.
צביה שמעון: ממש לא.
ישראלה אלימלך: אם בישיבה הקודמת אמרת שלזה אין לך כרגע זמן, אז זה סדר עדיפויות.
צביה שמעון: לא, אני הייתי צריכה להחליט אם הגרלה ל-700 איש לבית שלהם, חשובה יותר.
ישראלה אלימלך: אני מבינה, ורינה תספר לך מה קורה עם הבית שלה, מוציאים אותה מהבית.
ישראלה אלימלך: אני מבינה שיש סדר עדיפויות, צריך לחלק, ולכן אני חושבת שגם בתקצוב יכול להיות.
צביה שמעון: המשנה לראש מנהלת סל"ע מטפל אך ורק בפיצויים.
צביה שמעון: זה לא אומר שהנושא הזה הוזנח, גם לא לשנייה.
עמי חמצני: בעסקים החקלאיים ובעסקים האחרים האחוז הוא יותר נמוך, כך שלא יחשבו שמקפחים אותם.
עמירה דותן: אתם אומרים שהם לא מקופחים ושאתם מטפלים בהם יום יום, והם אומרים שהם רוצים להרגיש שזה אכן כך.
עמירה דותן: בואו נראה איפה אנחנו חלוקים, אנחנו שומעים פה חזק מאוד של האנשים האלה שהושמע על ידם גם בפעם שעברה, גם היום.
עמירה דותן: בעוד שבנושאים האחרים אני רואה טיפה שינוי, בנושא הזה אני לא מרגישה שום שינוי, אני מרגישה שזה תקוע.
עמירה דותן: או שזה תקוע בפירוש החוק, ואז אנחנו חוזרים חזרה לחוקים, או שזה תקוע בדברים אחרים.
עמירה דותן: אני רוצה לדעת איך אנחנו יכולים להוציא את העגלה הזאת מהבוץ.
יוסי דיין: אני ממפוני ניסנית וגם מארז, כך שאני משחק בשני הכובעים.
יוסי דיין: אני מטפל בשני הכובעים כבר שנה וחצי בהתנדבות.
יוסי דיין: הייתי גם ועד אזור תעשייה ארז.
יוסי דיין: אלוף משנה פולי הראה לי מכתב: "תוציא את הידיים שלך מאזור התעשייה, מהישראלים.
יוסי דיין: תתעסק רק בפלשתינאים, כי המת"ק כבר לא אחראי על ארז.
יוסי דיין: מנהלת סל"ע היא אחראית על ארז".
יוסי דיין: חוקקו את החוק אנשים שלא היו בארז ולא מבינים מה זה ארז.
יוסי דיין: אני משחק בשני כובעים ואני יודע מה זה הכובע של הבית.
יוסי דיין: שם כנראה הבינו, והיו גם חברי כנסת שדאגו לתקן את החוק מראש.
יוסי דיין: אצלנו לא היה אף פוליטיקאי, היינו נתונים לאנשי הצבא שלא דאגו ולא שמעו עלינו כי אמרו להם בפירוש לא להתעסק עם הישראלים, אלא רק עם הפלשתינאים.
יוסי דיין: תסלחו לי שאני מדבר בעצבים, זה מתוך אמיתות של הדברים.
יוסי דיין: עד היום הם בפירוש מתעסקים עם הפלשתינאים והולכים לרעה.
יוסי דיין: מה שמצחיק הוא שמת"ק דורשים היום ארנונות מאיתנו.
יוסי דיין: יושב פה נציג מת"ק שעובד מולנו.
יוסי דיין: אנשים שלו דורשים מאיתנו 2 מיליון שקל היום חובות של ארנונה.
יוסי דיין: החברה הזאת צריכה להפסיק לפעול בכלל, החברה הזאת דאגה לעצמה כל הזמן.
יוסי דיין: היא לקחה משכורות לעצמה ולא דאגה לנו.
יוסי דיין: הם מבקשים היום מאיתנו על-ידי עורך דין שיקבל עמלה על הכסף הזה, בעוד שהם לא צריכים את זה.
יוסי דיין: זה לא כסף שלהם אלא שלנו.
יוסי דיין: כשאנחנו מבקשים חלק מהכסף הזה מראים לנו נתונים שהכסף שאספו מאיתנו כל הזמן איננו.
יוסי דיין: סיפור הארנונה היה מעגל סגור שרק אנחנו השתמשנו לצורכי ארז.
יוסי דיין: השתמשו בכסף לניקיון ארז למסור אותו לפלשתינאים, האוצר השתמש בכספים לכל מיני דברים, אבל לא לטובתנו.
יוסי דיין: ככה נעלם הכסף, והיום הם רוצים מאיתנו עוד כספים כשאנחנו כבר לא חיים שם בכלל.
יוסי דיין: אנשים רבים במנהלת סל"ע כדי לקבל את הכספים שלהם לפי החוק.
יוסי דיין: אבל החוק אומר מתן פיצויים ראויים והוגנים וזה רחוק מאיתנו.
מיכאל סירולניק: אנחנו מדברים פה על נושא יחסית פעוט לכל עניין המצוקה של התעשיינים והיזמים באזור תעשייה ארז.
מיכאל סירולניק: מצוקות האנשים הוא באמת הנושא המרכזי.
מיכאל סירולניק: ישנו נושא תקציב הניהול המוניציפאלי של האזור ויתרות התקציביות אם בכלל שנותרו אחרי ההתנתקות.
מיכאל סירולניק: אני לא רוצה להלאות אתכם בנתונים.
מיכאל סירולניק: שנת 2004 עוד לפני ההתנתקות, היתה שנה שרוב היזמים הישראלים הפסיקו לשלם עבור השירותים המוניציפאליים, חלקם בגלל שלאט לאט סגרו את העסקים שלהם, חלקם בגלל בעיות תפעוליות, לוגיסטיות.
מיכאל סירולניק: בפועל, כמעט ולא היו הכנסות מארנונה.
מיכאל סירולניק: זה לא בדיוק ארנונה אלא שירותים מוניציפאליים.
מיכאל סירולניק: התקציב הזה נוהל כתקציב סגור.
מיכאל סירולניק: הכסף שנכנס מאותם יזמים לתקציב המוניציפאלי היה לצורך פינוי אשפה, שיפור האזור, חשמל וכד'.
מיכאל סירולניק: הארנונה, השירותים שהיזמים שילמו הם הרבה יותר נמוכים, במקרים מסוימים הם הגיעו ל-10%, מאזור תעשייה מקביל באשקלון, למשל.
עמירה דותן: זה לא רלוונטי.
מיכאל סירולניק: ב-2004 הפסיקו לשלם.
יוסי דיין: לא כולם.
מיכאל סירולניק: בפועל, התחלנו גם לצמצם בהוצאות התקציביות בהתאם.
מיכאל סירולניק: יש פחות יזמים, יש פחות פינוי אשפה וכד'.
מיכאל סירולניק: בשנת 2005 לא היו הכנסות בכלל.
מיכאל סירולניק: עד ההתנתקות אין יזם ישראלי אחד ששילם עבור שנת 2005.
מיכאל סירולניק: אנחנו גם הלכנו לקראתם והפסקנו לגבות כספים עבור השירותים המוניציפאליים לשנת 2005 גם אם מישהו עדיין עבד באזור התעשייה.
מיכאל סירולניק: אם אנחנו בודקים הכנסות לעומת הוצאות עד הסגירה, עד שמסרנו את המפתחות לפלשתינאים, אנחנו נמצאים כרגע ביתרת מינוס של כ-300 אלף שקל.
מיכאל סירולניק: כלומר, לא נשארו כרגע יתרות.
עמירה דותן: האם אתם הצבא מבקשים מהאנשים האלה את ה-300 אלף שקל?
מיכאל סירולניק: ללא שום קשר, יש חובות עוד מתקופה שהעסקים היו פעילים, אנחנו מדברים על שנת 2003 ותחילת שנת 2004.
מיכאל סירולניק: למשל, חובות עבור מים כאשר יש שעון בכל מפעל, זה לא שירותים מוניציפאליים.
מיכאל סירולניק: אפשר לראות בדיוק מהי צריכת המים של כל אחד מהמפעלים.
מיכאל סירולניק: אין לנו את הסמכות.
מיכאל סירולניק: אם משרד האוצר יגיד שלא נגבה יותר כספים - - -
עמירה דותן: האם אתם פניתם אליהם ב-2003 וב-2004?
מיכאל סירולניק: חברת מבנה תעשייה היא אותה חברה שניהלה את האזור עבורנו עם קבלן משנה של משרד הביטחון.
מיכאל סירולניק: היתה ביקורת של משרד האוצר, של חשב משרד הביטחון, בתוך מבנה תעשייה.
מיכאל סירולניק: הם אמרו שאין סמכות לוותר על החובות האלה עבור התקופה שהעסקים היו פעילים.
מיכאל סירולניק: אנחנו מדברים על חובות מ-2003 ותחילת 2004.
עמירה דותן: מתי פניתם לאנשים לשלם את הכסף הזה?
מיכאל סירולניק: עורך דין מטעם מבנה תעשייה פנה לאנשים.
מיכאל סירולניק: פנו עכשיו עבור החובות.
עמירה דותן: האם פנו אז בשנת 2003 וב-2004?
מיכאל סירולניק: ודאי, כל הזמן היו פניות חוזרות אליהם.
מיכאל סירולניק: אנחנו גם פנינו למנהלת סל"ע לקזז את החובות האלה מתוך הפיצויים.
מיכאל סירולניק: כלומר, יש פה אבסורד מסוים שהמדינה מצד אחד משלמת פיצויים, ומצד שני יש חובות כלפי המדינה כי בסופו של דבר זה חוב ארנונה כלפי המדינה.
עמירה דותן: בכמה כסף מדובר היום?
מיכאל סירולניק: סך כל החובות זה סדר גודל של 3 מיליון שקל.
מיכאל סירולניק: עבור התקופה שהעסקים היו פעילים רק 1 מיליון שקל.
מיכאל סירולניק: 3 מיליון שקל זה עד ליום האחרון שהאזור היה פעיל.
מיכאל סירולניק: אם יש לך עסק באזור תעשייה רעננה, גם אם הוא לא פעיל את חייבת לשלם ארנונה.
מיכאל סירולניק: אם אנחנו בודקים עד היום האחרון, עד אוגוסט 2005, אז הם חייבים סדר גודל של 3 מיליון שקל.
מיכאל סירולניק: אנחנו מצפים שתהיה החלטה של המדינה לסגור את הספרים של אזור התעשייה אחת ולתמיד.
מיכאל סירולניק: אנחנו כבר שנה אחרי ההתנתקות וצריך לסגור את החובות של היזמים האלה, למרות שיכול להיות שהצו הוא לא לגמרי שוויוני.
תמר מנס: גם רשויות לפעמים מוותרות על חובות.
עמירה דותן: אני לא מבינה איך הוא הגיע ל-3 מיליון שקל, מתוך 1,300,000 מיליון.
ישראלה אלימלך: יש תקצוב לרווחה, הקימו לשכות, יש פרוייקטורים.
ישראלה אלימלך: אבל, באזור התעשייה ארז אין.
ישראלה אלימלך: נשארו יתרות, הרי שילמנו ארנונה, זה משק סגור.
ישראלה אלימלך: גם המת"ק היה אמור לשלם ארנונה.
ישראלה אלימלך: הם חייבים לנו.
ישראלה אלימלך: שלחנו מכתב על מנת להימנע מתשלום, והמת"ק מצא ממי לקחת את הכסף.
ישראלה אלימלך: ממש גזל כבשת הרש.
ישראלה אלימלך: מעסקים הכי נמוכים שלא קיבלו פיצוי, עסקים שכבר קבורים באדמה, מהם רוצים לגבות את הכסף.
עמירה דותן: הייתי רוצה לקבל העתק מהמכתב שנשלח.
עמירה דותן: האם בדקתם את הנושא הזה?
תמר מנס: לא.
: נגיש את זה למבקר.
: הייתי מבקשת מכם איזשהו פירוט על ה-3 מיליון האלה.
בני מנחם: אני לא מכיר בדיוק את הנושא, אני מדבר ברמה המינימאלית.
בני מנחם: השאלה כרגע היא לא האם בעלי העסקים קיבלו שירות או לא.
בני מנחם: יש בעלי עסקים ששילמו ויש בעלי עסקים שלא שילמו.
בני מנחם: הם היו חייבים על-פי החוק.
בני מנחם: להם היתה הסמכות לגבות, הם היו חייבים כסף.
בני מנחם: לא צריך להיות משפטן כדי להבין שזה חוב חוקי שנוצר וצריך לגבות אותו, וזה לא משנה כרגע מה קרה שנתיים אחרי שפינו אותם.
בני מנחם: צריך לגבות, ולא צריך להתפשר בעניין הזה.
עמירה דותן: אתה לגמרי צודק.
עמירה דותן: אני מבקשת ממך לבדוק את הנושא הזה.
עמירה דותן: הייתי רוצה לדעת האם היתה פנייה של המת"ק הזה מ-2003, 2004, וב-2005?
עמירה דותן: האם בכלל מישהו פנה או שפתאום נוצר חוב 2007?
ישראלה אלימלך: האם המת"ק שילם?
עמירה דותן: אני מאוד אודה לך אם תוכל לקחת את זה על עצמך?
עמירה דותן: אנחנו נקבל את העובדות ואז נדבר הלאה.
יוסי דיין: אני הייתי חבר ועדת היגוי ארז שאומרת שאני יכול להחליט לא לשלם ארנונה, ואני יכול להגדיל את הארנונה.
יוסי דיין: אבל, בי לא התייעצו במשך השנתיים האלה.
יוסי דיין: אזור תעשייה ארז היה קיים 35 שנה, עם 130 בעלי עסקים.
יוסי דיין: אנחנו אומרים ש-30% עברו לעבוד, בעוד ש-70% נמחקו בחלקם.
יוסי דיין: לטקסטיל אין בכלל סיכוי להרים יותר את הראש.
עמירה דותן: עכשיו שמענו דיווח בתקשורת מהתעשיינים שהרי זה פלא נושא הטקסטיל בארץ פורח, לא רק זה אלא אנחנו מייצאים ג'לביות.
יוסי דיין: זה ספין תקשורתי.
יוסי דיין: מי שעבד בארז לא יכול להרים את הראש.
יוסי דיין: הטקסטיל בארז זה לא בעלי עסקים כמו "עונות" או כאלה שהם אופנות.
יוסי דיין: הם קיבלו עבודה ועשו אותה והמשיכו הלאה, והם נעלמו.
יוסי דיין: בעל נכס שיש לו כוח, עבר למקום אחר.
יוסי דיין: אבל, אף אחד לא קנה שטח, ואף אחד לא התיישב קבוע.
יוסי דיין: כולם מחכים להחלטות של המנהלת ושל המשרדים.
יוסי דיין: אנחנו מבקשים לקבל אזור תעשייה חלופי.
יוסי דיין: אנחנו בודקים עכשיו מול משרד התעשייה את אזור תעשייה מבקיעים ליד אשקלון כדי להקים את ארז מחדש.
יוסי דיין: מדובר ב-240 דונם.
יוסי דיין: אנחנו רוצים שיתחילו קצת להתעורר ויתנו לנו את הכלים לזה.
עמירה דותן: בפעם שעברה היתה תהיה לאן אתם הולכים, האם לנתיבות, לאשקלון וכו'.
יוסי דיין: אנחנו חזרנו חזרה למקור.
יוסי דיין: דיברנו בזמנו על מבקיעים ואמרו לנו שזה לא אזור תעשייה מושקע, ולכן לא כדאי שנדבר על זה אלא על אזורי תעשייה שקיימים היום.
יוסי דיין: מבקיעים בסופו של דבר קיבלו אישור לאזור תעשייה, והמקום כשר לאזור תעשייה.
יוסי דיין: זה מקום שמתאים כי הוא יושב על כביש 4.
עודי שינטל: זה נכון שניסינו להעביר את תעשייני ארז שרוצים להמשיך לעבוד, לאזור תעשייה נועם.
עודי שינטל: מאז ישנה תכנית חדשה עם התאחדות התעשיינים שבה אנחנו לאט לאט ממלאים את אזור תעשייה נועם.
עודי שינטל: בישיבה האחרונה אצלי בתחילת החודש חזר נושא מבקיעים.
עודי שינטל: אנחנו מוציאים לשם אנשים בשבוע הבא כדי להביא לנו סקר מה השטח ברוטו ונטו שקיים באזור תעשייה מבקיעים, כמה יעלה למשרד המשך פיתוח של אזור התעשייה כדי שאפשר יהיה לאכלס אותו במפעלים, ואז נוכל לבוא עם רעיונות לגבי האזור הזה.
עודי שינטל: קיבלנו הנחיה מרענן דינור בישיבת ועדת מנכ"לים אצלו, לבוא אליו עם הצעות לפתרונות בנושא.
עודי שינטל: צביה גם היתה אז בישיבה.
עודי שינטל: אנחנו מכינים הכל לישיבת ועדת המנכ"לים הבאה, כולל מצגת.
אורי אריאל: מה המעמד של האזור הזה?
אורי אריאל: האם הוא מוכרז כאזור פיתוח?
עודי שינטל: זה אזור תעשייה שאנחנו התחלנו בו בזמנו, והמשרד עזב אותו.
עודי שינטל: נדמה לי שזה אזור פיתוח א'.
אורי אריאל: אני מציע לבדוק את זה.
אורי אריאל: אל תחזרו על בוסתן הגליל, פעם אחת מספיק לנו.
קריאה: אשקלון נקרא א', כולל מבקיעים.
אורי אריאל: יש ישובים כפריים שהם בלקונות כאלה כאילו הם א', אחרי זה הם ב'.
אורי אריאל: אל תעשו לנו את זה עוד הפעם, ובטח לא לכם.
צביה שמעון: בתמ"ת קבעו קו רוחב, והמצב יותר טוב מאשר בחקלאות.
צביה שמעון: אבל, מאוד רצוי לבדוק את זה.
עודי שינטל: אני יודע שזה אזור א', אבל אני מוכן לבדוק את זה עוד הפעם.
עמי חמצני: אם לא, אל תתחילו עם זה בכלל.
עמי חמצני: אנחנו רואים היום מה קורה עם החקלאות.
עמירה דותן: בהנחה שאזור מבקיעים הוא לא אזור א' - - -
עודי שינטל: אז הם מבקשים משבצת קרקע ליד אשקלון.
עודי שינטל: זה שטח חקלאי וצריך להגדיר את זה ולעבור ועדות.
עודי שינטל: זה סיפור לדור אחד לפחות.
עודי שינטל: לכן, אזור תעשייה מבקיעים הוא אזור זמין.
עודי שינטל: הוא מוגדר כאזור תעשייה.
עודי שינטל: אנשי העסקים אומרים שהם קהילת אנשי עסקים, ושהם רוצים לעבור כקהילה.
עודי שינטל: זה נכון שיש להם עוד הנחות שאני לא מקבל אותם.
עודי שינטל: למשל, האם הפלשתינאים יורשו לעבוד שם או לא.
עודי שינטל: אני מבין שהממשלה היום מתנדנדת אם לאפשר מעבר ל-2008 לפועלים פלשתינאיים להיכנס לתחומי ישראל או לא.
עודי שינטל: יש לכאן ולכאן.
עודי שינטל: אבל מבקיעים באמת ייפול, אני לא רואה מקום שאפשר להעביר אותם כקהילה, אלא הם יצטרכו לעבור כבודדים או לחלק את זה איכשהו כדי לעבור לאזורי תעשייה שהם באזורי עדיפות לאומית ולקבל את מרב ההטבות.
עמירה דותן: אני מבינה שאשקלון זה סיפור מההפטרה.
אורי אריאל: נניח שאזור מבקיעים הוא אזור א' ויש את כל האישורים הסטטוטוריים, האם יש תקציב פיתוח?
אורי אריאל: האם אתם מסוגלים להיכנס ב-2007 ולפתח אותו?
עודי שינטל: אני מניח שביננו ובין מנהלת סל"ע, נוכל למצוא את התקציב.
עודי שינטל: בשבוע הבא בשלישי לדצמבר ישנה ישיבה לגבי מבקיעים, ואחרי הישיבה נצטרך לקבל נתונים.
עמירה דותן: אנחנו מאוד מבקשים לקבל פידבק.
עודי שינטל: אני אעביר.
יוסי דיין: אנחנו 130 איש, אף אחד לא מתקצב בנו, אף אחד לא מכיר בנו.
יוסי דיין: יש לנו עלויות, הקמנו עמותה.
יוסי דיין: אני פועל בשם העמותה, אני מזכיר העמותה.
יוסי דיין: אף אחד לא מדבר איתנו.
יוסי דיין: מנהלת סל"ע גם זרקה אותנו בנושא הזה כאילו מכוח החוק.
יוסי דיין: במקומות אחרים בגוש מכירים ומתקצבים, אבל אצלנו הכל זה על חשבוני.
יוסי דיין: אני הוצאתי כבר עשרות אלפי שקלים בהתנדבות, על סיפור העמותה שלנו, כי אנחנו צריכים להיות בקשר עם החברים, יש ישיבות, דיונים, וכנסים.
עדיאל שמרון: כפקיד ציבור אני לא יודע לתת כסף לעמותות, ונראה לי שאני לא אדע אף פעם, כי יש כללים מאוד ברורים לתקצב.
עדיאל שמרון: פעם היו מתקצבים עמותות היום זה לא.
עדיאל שמרון: לרווחה אנחנו מעבירים למועצות מקומיות.
ישראלה אלימלך: יש פתרונות.
אורי אריאל: עדיאל, יש נוהל תמיכות, יש מבחני תמיכות.
עדיאל שמרון: אני תקצבתי את פעולות הסיוע החברתי בנוהל תמיכות, והפסקנו את זה כי נוהל התמיכות אומר שעל כל טיפול שעושים לאיזשהו ילד באיזשהו מקום צריך לבוא לבני מנחם ולאנשים שלו בחשבות ולהראות את החשבונית ורק אחרי זה צריך לשלם את הכסף.
עדיאל שמרון: זה סיבוך מאוד מאוד גדול.
עדיאל שמרון: נוהל תמיכות הוא נוהל מאוד מורכב כי המדינה החליטה שהיא לא רוצה לתקצב עמותות, היא רוצה לעשות את זה מסובך.
עדיאל שמרון: לכן, עברנו לתקצוב ישיר.
עדיאל שמרון: זה ברמה של הנוהל.
עדיאל שמרון: עמותה כעמותה זה דבר מאוד בעייתי.
עדיאל שמרון: מעבר לזה, צריך לקבל החלטה מהותית ברמה של מדיניות שקהילת העסקים של ארז היא קהילה כמו קהילה של יישוב.
עמירה דותן: אם הבנתי נכון, זו הפנייה.
יוסי דיין: ישוב ישראלי בשטח מפונה, להלן ארז.
עמירה דותן: יוסי אומר: נא ראו בנו קהילה.
בני מנחם: ההבדל הוא סעיף 85.
בני מנחם: אם אתם רוצים שיעור על תמיכות אני מוכן לתת, אבל אני חושב שזה לא נושא הדיון.
בני מנחם: כעיקרון, אם המדינה רוצה לתמוך בזה אז זה לא כזה פשוט.
בני מנחם: יש נוהל מסודר.
בני מנחם: זה לא נעשה סתם כדי לסבך, אלא יש לזה היגיון שמוכיח את עצמו.
בני מנחם: משרד לא יכול להגיד לקהילת העסקים ארז, בואו קחו כסף.
בני מנחם: אין דבר כזה.
בני מנחם: הם דורשים להכיר בהם כקהילה.
בני מנחם: על-פי סעיף 85 יש קהילות העתקה, העתקה קהילתית והתיישבות מחדש.
בני מנחם: יש נוהל בעניין הזה על-פי חוק.
בני מנחם: הם רוצים להכיר בהם כקהילה כזאת והם רוצים שיתנו להם הסדר דומה למה שעושים ליישובים קהילתיים, וזה כבר דיון אחר.
בני מנחם: יש פה היועץ המשפטי שיכול להגיד האם סעיף 85 מתייחס אליהם או לא.
איתי אהרונסון: אני רוצה לברוח מהשאלות הפרוצדוראליות של תמיכות וכו' כי בטכניקה הדברים האלה תמיד מורכבים.
איתי אהרונסון: אם רוצים, את הטכניקה אפשר לייצר.
איתי אהרונסון: השאלה היא שאלה מהותית.
איתי אהרונסון: העמדה היום היא שאין בכלל מה להשוות בין תמיכה בקהילה של אנשים שהולכים להעתיק את מגוריהם ביחד, ואנשים שמעוניינים להעתיק את עסקיהם ביחד.
איתי אהרונסון: זה לא נראה דומה בכלל.
איתי אהרונסון: התשובה המהותית נכון להיום היא שזה לא אותו הדבר, ולכן גם לא מחפשים את הטכניקות.
איתי אהרונסון: זה לא נכון להתמקד בטכניקה, נכון להתמקד במהות.
איתי אהרונסון: במהות העמדה היום היא שזה לא אותו הדבר, אין מקום לתמיכה.
איתי אהרונסון: החוק לא ראה, לא הכיר בכלל בקונספט כזה של קהילת עסקים, ולכן מהותית אין התקדמות בתחום הזה.
עמירה דותן: קהילת העסקים וקהילת האמנים הם קהילות שהיו ונותקו.
עמירה דותן: האם אין לנו מענה בשבילם?
עמירה דותן: הקהילות האלה רוצות להיות יחד כי יש להם הרבה מאוד כוח כאשר הן ביחד.
עמירה דותן: איך אפשר לעזור להם להתארגן?
בני מנחם: הם בכוונה מדברים על סעיף 85 כי יש לו את הייחודיות שלו.
בני מנחם: שם יש גמישות מסוימת, ולכאורה יש הטבות לעניין הזה.
בני מנחם: משרד התמ"ת מתייחס אליהם כקהילה.
עודי שינטל: כן, אבל זה לא נותן להם שום דבר.
בני מנחם: הוא כעיקרון אין לו בעיה למצוא להם במגבלות ובאפשרויות.
בני מנחם: הוא לא אומר להם שהוא לא יכול להכיר בהם ביחד ולטפל בהם ביחד.
אורי אריאל: האם אתה אומר שיש רצון במשרד התעשייה והמסחר?
בני מנחם: תמיד אני אומר.
אורי אריאל: אני מוכרח להודות שגם אני נתקלתי בזה.
אורי אריאל: השאלה היא מה קורה כשאין לו יכולת?
עמירה דותן: השאלה היא, באיזה מקום השאלה הזאת יכולה להידון ולהיות מטופלת?
עמירה דותן: אנחנו רוצים לעזור להם גם בהתארגנות שלהם.
עמירה דותן: אני לא יודעת בדיוק איפה עושים את זה.
חי וייץ: זו בדיוק הבעיה ועל זה בדיוק אנחנו מדברים.
חי וייץ: כמו שאמר חבר הכנסת אריאל, הרצון קיים והוא טוב.
חי וייץ: רצונם הטוב של אנשי המנהלת קיים.
חי וייץ: אנחנו בוחנים את הדברים במבחן האמיתי והיחידי שקיים והוא מבחן התוצאה.
חי וייץ: במבחן התוצאה הכישלון הוא מוחלט.
עמירה דותן: אני היום דווקא יוצאת די מעודדת, יש לפחות איזשהו כיוון.
עמירה דותן: הבנתי את הנושא הצבא, הבנתי שבשבוע הבא נהיה יותר חכמים לגבי התמ"ת.
עמירה דותן: אני רוצה לדעת מי נותן מענה לנושא ההתארגנות שלכם.
חי וייץ: הכיוון הזה שאת מרגישה בו איזשהו עידוד, הוא שולי.
חי וייץ: הדברים המהותיים הם הדברים שבסופו של דבר השאירו את רובם של בעלי העסקים ללא יכולת קיום.
חי וייץ: השאירו אותם ללא יכולת השתכרות, ללא יכולת קיום, ללא יכולת להשיג את מה שהיה להם קודם, והדבר הזה מתיישם גם לגבי אותו סעיף 85.