GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אילנה שרייבמן: לעצם העניין והדברים שנאמרו כאן, ואני אתייחס לכל סעיף בנפרד, אני מבקשת להזכיר שבנושא תשלומי היתר והחסר, הגם שכל שקל שאנחנו משלמים והוא מיותר, זה לא ראוי שכך יהיה, וכך לגבי מי שאנחנו לא משלמים לו, צריך לזכור שמדובר בהיקפים מאוד גדולים של 750 מיליון שקלים שאנחנו משלמים בשנה, ושיעור הטעויות הכספיות של שישה מיליון שקלים, הוא שיעור די נמוך.
אילנה שרייבמן: בנושא של השקיפות.
אילנה שרייבמן: זה מתייחס בעיקר לנושא של סעיף 1 ברשימת הליקויים, כאשר בסעיף קיים המדרג הנמוך יותר שמקנה זכאות של עשרים אחוזים ואת המדרג הגבוה ביותר שמקנה זכאות של מאה אחוזים.
אילנה שרייבמן: כל מי שנמצא באמצע, היה צריך לחפש לו סעיף מותאם.
אילנה שרייבמן: כתוצאה מכך לא הייתה אחידות בהחלטות של הוועדות הרפואיות כי יכלו רופאים לחפש סעיף מותאם כזה או אחר, כדי לקבוע נכות שלפעמים היא ארבעים אחוזים או חמישים אחוזים או שישים אחוזים.
אילנה שרייבמן: הנושא הזה כבר תוקן ואנחנו מחכים לפרסום של התיקון הזה ולחתימה של האוצר, אבל יש הסכמה שלהם, וזה יצא אל הפועל בקרוב מאוד.
אילנה שרייבמן: אנחנו בהידברות מתמדת עם נציגי הנכים.
אילנה שרייבמן: אנחנו שומעים אותם, שומעים את הטענות שלהם, קשובים אליהם, מנסים ככל שאנחנו יכולים לשפר את דרכינו, להיות הרבה יותר שקופים ממה שהיינו פעם.
רן כהן: גם לגבי הסוגיות האלה של משלוח חוקרים לתוך ביתם?
רן כהן: אתם בדיבור אתם?
אילנה שרייבמן: הם יודעים, כן.
רן כהן: זו סוגיה מאוד רגישה.
אילנה שרייבמן: זו סוגיה רגישה כי מצד אחד גם באים אלינו בטענות נכים עצמם.
אילנה שרייבמן: בא אליי נכה ואומר שהוא נכה כל כך קשה, אבל חבר שלו שיש לו לקות קטנה ממנו, מקבל קצבת ניידות והוא שואל למה הוא לא מקבל.
אילנה שרייבמן: אם אנחנו רוצים לעשות צדק ולשלם למי שמגיע לו, אנחנו כנראה צריכים גם לעבוד עם חקירות.
אילנה שרייבמן: אנחנו עושים את זה לגבי כל סוגי הגמלאות שאנחנו משלמים.
רן כהן: אתם עובדים עם חברות חקירות מוסמכות?
אילנה שרייבמן: אנחנו עושים את זה עם חוקרים שלנו.
אילנה שרייבמן: עם חוקרים מוסמכים שלנו.
רן כהן: אלה לא חברות חקירות חיצוניות?
רן כהן: אלה חוקרי המוסד לביטוח לאומי?
אילנה שרייבמן: זה מאוד נדיר שאנחנו עובדים עם חברות חיצוניות.
נעמי מורביה: יש תקציב של 40 מיליון שקלים לשנה להפעלת משטרת המוסד לביטוח לאומי.
רן כהן: את מבינה שהנכים עצמם מעוניינים, עוד יותר מכם, שבדבר הזה לא יהיה עוול.
רן כהן: מדוע לא תשתמשו בידע שלהם, ביכולות שלהם, בתבונה שלהם?
רן כהן: כי הפגיעה היא מאוד קשה אם היא נעשית לאנשים ישרים, ורוב האנשים הם ישרים.
אסתרינה טרטמן: מצד שני צריך גם להיות מנגנון, אין לנו ברירה.
אסתרינה טרטמן: צריך שגם יהיה מנגנון בדיקה ואימות נתונים.
אילנה שרייבמן: לא הייתי רוצה להפוך את הנכים למלשינים.
אילנה שרייבמן: זה לא נראה לי ראוי.
רן כהן: אני שאלתי רק בהקשר למה שאמרת, בצדק, שמקיימים מנגנון של תיאום והידברות עם ארגוני הנכים.
רן כהן: אני חושב שזה נושא קלאסי לתיאום ודיבור עם ארגוני הנכים.
אילנה שרייבמן: גם אני מאוד מתקוממת נגד חקירה שנעשית בצורה ברוטאלית, לא ראויה.
אילנה שרייבמן: יש לפעמים מקרים, מקרים יחידנים, שיכולים להיות כאלה, אבל מנגנון החקירות יצטרך להתקיים ואי אפשר להימנע ממנו.
נעמי מורביה: שייכנסו לבתים בחוק ולא בתחבולות עורמה.
נעמי מורביה: אתם לא אמורים להשיג מידע חוקי באמצעים לא חוקיים.
אסתרינה טרטמן: אני מציעה שלא נפתח את הדיון בנושא הזה, כי זאת לא המטרה של איך עושים מה.
אסתרינה טרטמן: גב' שרייבמן, אני בטוחה שיש לך כוונה לפתור את הבעיה הזאת לטובת הצדדים.
אסתרינה טרטמן: אני אתך באופן מוחלט בצורך של ביצוע חקירה.
אסתרינה טרטמן: אין ספק בעניין הזה.
אסתרינה טרטמן: לצערנו, אבל אין ספק בעניין הזה.
אסתרינה טרטמן: יחד עם זה, אני מבינה את המקום ממנו עולה הכאב של החברים כאן.
אסתרינה טרטמן: אני מבקשת ממך לקיים פגישה ודיון, שזה יהיה נושא הדיון.
אסתרינה טרטמן: גם לנציגי הנכים אני אומרת.
אסתרינה טרטמן: גם העמדה שלי כיושבת-ראש הוועדה, יש צורך בביצוע חקירה.
אסתרינה טרטמן: ההיסטוריה הקצרה של מדינת ישראל הוכיחה שהצורך הזה קיים.
אסתרינה טרטמן: יש מקום להקשיב להצעות החלופיות שלכם.
אסתרינה טרטמן: אילו אתם הייתם עומדים מהצד המשלם ולא מהצד שמשלמים לו, ואני מאחלת לכם הרבה בריאות, איזה הצעות אופרטיביות אתם מציעים.
אסתרינה טרטמן: הנושא הזה מבחינתי מוצה.
אסתרינה טרטמן: סיכמנו.
אסתרינה טרטמן: אני אכניס את זה למסכנות הישיבה, שתכנסו דיון בנושא הספציפי הזה ואני מאוד אשמח אם תביאו את התוצאות של הסיכום שלכם למשרד מבקר המדינה ואפילו אליי ברמה האישית כי בכובע אחר שלי אני בעצמי יושבת-ראש שדולה של נכים בכנסת, כך שיהיה לי מאוד מעניין לשמוע את המסקנות והלקחים שלכם.
אסתרינה טרטמן: הנושא הזה מוצה.
אילנה שרייבמן: בנושא של משרד התחבורה, לגבי הנתונים, אנחנו יכולים לברך.
אילנה שרייבמן: אנחנו בהידברות אתם, אנחנו מבצעים את העניין ואני מקווה שבמהלך שנת 2007 נתחיל לקבל נתונים באופן סדיר וממוחשב, כמו שצריך.
אילנה שרייבמן: לגבי הדוגמה שהעלית בקשר לשני האחים, כנראה הייתה תקלה ואנחנו נבדוק את זה.
אילנה שרייבמן: אנחנו מודים גם בתקלות, אם יש.
אסתרינה טרטמן: יפה מאוד, אני שמחה לשמוע את זה.
אסתרינה טרטמן: יש לך עוד משהו לומר בעניין של משרד התחבורה?
אילנה שרייבמן: בעניין של משרד התחבורה הכול בסדר.
שוקי שדה: התקיימו דיונים.
שוקי שדה: אנחנו מאוד מכבדים את הדוח הזה וגם התייחסנו אליו ברצינות.
שוקי שדה: העניין נמצא כרגע בעבודה.
שוקי שדה: הפעילות שנמצאת כרגע מבחינת קבלת הנתונים היא פעילות ישירה וגם הקצינו אדם שעובד מולם לטובת הפרויקט הזה והוא יוכל לתת להם את הנתונים בזמן.
שוקי שדה: אנחנו כרגע בטיפול כדי לעשות את הנושא ממוחשב לחלוטין.
אסתרינה טרטמן: אני מאוד שמחה לשמוע את התשובה הזאת.
אסתרינה טרטמן: סעיף שלם מהדוח שלנו נמחק.
אסתרינה טרטמן: זה רק מוכיח שלמנגנון יש כוונה לסייע ואני מודה על כך.
שמחה בניטה: אני מברכת על דוח המבקר.
שמחה בניטה: פעם ראשונה שאני שומעת שמבקר המדינה בדרך עקיפה פוגע בנכים וזה בנושא של מעורבות בין משרד התחבורה לביטוח לאומי וזה בנושא של המבחן.
שמחה בניטה: כל נכה משלם פעם בשנה את האגרה, שזה כ-21 או 22 שקלים, ולזה מוצמד טופס שהוא צריך להגיש.
שמחה בניטה: יש נכים, אפילו כמוני, שאני כבר שלושים וכמה שנים נכה, שאני משלמת מיד את האגרה ושוכחת לעשות טסט באותו יום.
שמחה בניטה: גם לפי המשטרה, עד שישה חודשים זה לא כרוך בקנס וזו לא עבירה פלילית, אבל מה שקרה הוא – וזה קורה אצל נכים – שהמוסד לביטוח לאומי מיד מפסיק את הקצבה, ולא רק זה, כשהוא עולה על זה דרך המחשב של משרד התחבורה, הוא גם רוצה שנכה יחזור לו את התקופה אחורנית, את אותה תקופה שהוא כאילו הפסיד.
שמחה בניטה: כלומר, נכה הופך להיות חייב לביטוח לאומי, עם ריבית והצמדה כמובן, סכום של עשרים-שלושים אלף שקלים.
שמחה בניטה: מכיוון שנחנו מדברים על מכוניות גדולות, אם הקצבה החודשית היא 5,000-6,000 שקלים בחודש, תכפילי בארבעה-חמישה חודשים, ויוצא סכום גדול.
שמחה בניטה: המוסד לביטוח לאומי חייב לכתוב מכתב לנכה וליידע אותו שהוא קיבל מידע כזה וכזה אודותיו, אבל זה לא קורה.
שמחה בניטה: הנכה עולה על זה רק ברגע שהוא לא רואה את הקצבה.
אסתרינה טרטמן: כמה זמן עובר ממועד הטסט הנקוב עד הפסקת הקצבה?
שמחה בניטה: אם המשטרה לא קונסת אותך ומאפשרת לך עד שישה חודשים, אין שום סיבה שהמוסד לביטוח לאומי ינהג כך.
אסתרינה טרטמן: בפועל מתי מופסקת הקצבה?
שמחה בניטה: שמונה חודשים לא היה שום קשר בין המוסד למשרד התחבורה ואז פתאום הנכה לא מקבל את הקצבה לחשבון הבנק שלו.
שמחה בניטה: הוא בא לברר בביטוח לאומי מה קרה, ואז מתברר לו שהוא לא עשה טסט.
שמחה בניטה: יש ביטוח חובה שמשולם מיד, ביטוח המקיף משולם מיד והאגרה משולמת.
שמחה בניטה: הטסט הוא עוד תהליך שלפעמים דוחים אותו מחוסר זמן.
רן כהן: אי אפשר לחכות עם זה שמונה חודשים.
שמחה בניטה: אני מדברת על מתן מידע לנכה.
שמחה בניטה: הנכה צריך לדעת שהולכים להפסיק לו כל קצבה, ולא רק ניידות.
שמחה בניטה: הוא צריך לדעת כדי שיוכל להכין ניירת ולהוכיח את חפותו.
שמחה בניטה: עם אנשים בריאים החוק גמיש ומאפשר להם עד שישה חודשים, אין שום סיבה שנכים, שהמכונית עבורם היא הרגליים שלהם, ייענשו לתקופה של שמונה חודשים.
שמחה בניטה: אתה יכול להיענש מקסימום חודשיים וגם במקרה הזה יש בתי-משפט וגם שם מקלים בגין אותה עבירה.
אסתרינה טרטמן: את אומרת שהחוק אומר שישה חודשים ואתם רוצים שמונה חודשים?
שמחה בניטה: אני אומרת שנכה צריך לשלם באותו יום, לעשות את הטסט מיד, אבל אם נכה שכח, למה לנכות לו שמונה חודשים רטרואקטיבית?
אסתרינה טרטמן: לא הבנתי בקשר לשמונת החודשים.
שמחה בניטה: הביטוח הלאומי עולה על זה אחרי תקופה, כי יש מלחמה בינו לבין משרד התחבורה.
שמחה בניטה: עובר זמן עד שהוא מקבל מידע.
שמחה בניטה: כל הסיפור הזה התחיל מאז מבקר המדינה עלה על זה.
שמחה בניטה: המוסד גילה שהנכה לא עשה את הטסט באותו יום, ועברו שמונה חודשים מאז.
שמחה בניטה: המוסד לביטוח לא יכול לנכות לו קצבה של שמונה חודשים אלא הוא יכול לנכות לו מקסימום חודשיים, כי גם לפי החוק לאנשים בריאים, הם נענשים אם הם בפיגור מעל שישה חודשים.
שמחה בניטה: אם את לא עושה טסט בזמן, המשטרה נותנת לך עד שישה חודשים להתגונן.
אסתרינה טרטמן: במשך ששת החודשים האלה אתם ממשיכים לקבל את הקצבה.
שמחה בניטה: הם גובים מאתנו רטרואקטיבית.
שמחה בניטה: הם לא נותנים מידע וגובים רטרואקטיבית.
אסתרינה טרטמן: ביטוח לאומי גובה רטרואקטיבית על תקופה שלא היה טסט למכונית.
שמחה בניטה: אלה דברים חשובים כי אני מקבלת פניות רבות בנושא.
שמחה בניטה: חבל שהמנכ"ל לא כאן, אבל כל המכתבים וכל הפניות האישיות שאני מביאה אליו עד המשרד, לצערי לא נענים ואני אומרת את זה בלשון עדינה.
אסתרינה טרטמן: ציינת את הנושא, והוא יופיע בסיכום.
אסתרינה טרטמן: נושא המידע יופיע בסיכום.
שמחה בניטה: מאבק משפטי נגד אנשים שהרכב היה רשום על שם והאדם נפטר.
שמחה בניטה: יש משפחות שיש להם חמישה ילדים נכים והם מוציאים רכב על שני אנשים, על שני נכים ולא על כל החמישה, והם גם לא קונים חמש מכוניות אלא קונים מכונית אחת.
שמחה בניטה: אחד משני השותפים נפטר, ואז המשפחה צריכה להחזיר את הכסף לביטוח לאומי.
שמחה בניטה: יש לי משפחה שכולם מתו, נשארה אחות אחת ועד היום היא לא מקבלת את הכסף.
שמחה בניטה: היא מנהלת מאבק משפטי על כסף שהאבא, שגם הוא היה נכה, לא החזיר.
אסתרינה טרטמן: את נוגעת כאן בסוגיות פרטניות וזו לא מטרת הישיבה.
אסתרינה טרטמן: בואי נתמקד במטרה שלנו.
אסתרינה טרטמן: הוועדה כרגע יושבת על נושא הדוח של מבקר המדינה, וזו הוועדה לביקורת המדינה.
אסתרינה טרטמן: אני מבינה את הסוגיה ואת הבעיה.
אסתרינה טרטמן: אני מציעה שתקיימו ישיבה ודיון עם גברת שרייבמן, שאין לי ספק שהיא רוצה לסייע בידכם.
אסתרינה טרטמן: את יודעת שאני מהווה לכם כתובת.
אסתרינה טרטמן: אם את רואה שיש בעיות – ואני בטוחה שחברי הכנסת הנוספים ישמחו לסייע – נקודתיות, ענייניות שנוגעות לדבר ולא הגיעו לפתרונן בשיחה עם אילנה, פנו אלינו.
אסתרינה טרטמן: בנוסף לכך יש את נציב תלונות הציבור במשרד מבקר המדינה.
אסתרינה טרטמן: יש לכם כתובות לפנות.
אסתרינה טרטמן: לצערי לא הפורום הזה של הוועדה לענייני ביקורת המדינה כי אנחנו סוטים מהמטרה לשמה התכנסנו.
אסתרינה טרטמן: אל תתרשמי לא נכון מדבריי, כי איכפת לנו, נושיט יד ונעזור לכם אבל צריך לעשות זאת בדרכים הנכונות.
אסתרינה טרטמן: לעניין הסוגיה שהעלית, שהיא סוגיה עקרונית, אני אשמח לשמוע את התייחסותך.
אילנה שרייבמן: אני לא יודעת אם נמצא כאן נציג האוצר.
אילנה שרייבמן: אנחנו מבצעים הסכם שנחתם בינינו לבין האוצר ואנחנו צריכים לקיים את הסעיפים שרשומים בהסכם כלשונם.
אילנה שרייבמן: על זה מבקר אותנו המבקר, כאשר אנחנו לא מבצעים אותם.
אילנה שרייבמן: אם יש סעיף בהסכם שקובע שמי שאין לו רישיון נהיגה בר-תוקף לא יכול לקבל את הגמלה, ומה שהוא קיבל נחשב כחוב, אנחנו לא יכולים שלא לבצע את זה.
אילנה שרייבמן: מה שכן נראה לי מאוד חשוב לעשות, זה להתריע לפני אנחנו הולכים לנכות חוב ולאפשר לתקן את המצב.
רן כהן: נכה שהוא עצמו לא נוהג אלא בן זוגו נוהג, לא מקבל?
אילנה שרייבמן: מקבל.
אילנה שרייבמן: יש מגוון של מצבים.
אסתרינה טרטמן: בואו נסכם את הנקודה.
אסתרינה טרטמן: אני לא רוצה להיכנס לפרטים.
אסתרינה טרטמן: אני מוציאה בסיכום שלפני כל הפסקת קצבה, המוסד לביטוח לאומי יתריע בזמן סביר כדי שהנכה יוכל לתקן את הסוגיה הזאת.
רן כהן: אסור להפסיק קצבה בלי להודיע לנכה.
אסתרינה טרטמן: אני מחמירה בהגדרה שלי.
אסתרינה טרטמן: אני מבקשת שהמוסד לביטוח לאומי לא יודיע לו שעכשיו מתחילים להוריד לו את הקצבה, אלא שייתן לו חודש ימים לתקן את נושא הטסט לפני שמבטלים את הקצבה.
אילנה שרייבמן: זה כתוב בהסכם.
אסתרינה טרטמן: תכתבי אל חבר הכנסת רן כהן או אליי מכתב, עמוד אחד מספיק כי אני יודעת במה מדובר, שמבקש את המעורבות שלנו כחברי הוועדה לביקורת המדינה, חברי הכנסת, לתיקון ההסכם.
אסתרינה טרטמן: חזקה עליך שההסכם מתוקן.
אסתרינה טרטמן: הנושא הזה יבוא לחקיקה.
מרדכי אטיאס: אחת המטרות בעניין הזה היא שללא רישיון תקף, הרכב לא מבוטל והנכה יכול להיפגע.
מרדכי אטיאס: רוצים להגן על הנכה ורוצים לדרבן אותו.
אסתרינה טרטמן: הדגש כאן הוא לא גביית הכספים אלא באמת בטיחות אמיתית של הרכב.
אסתרינה טרטמן: זו המטרה ולכן גם לא התייחסתי לסוגיה הזאת.
מרדכי אטיאס: זה כמו שביטוח לאומי משלם מענק לידה רק כשהיולדת יולדת בבית החולים.
אסתרינה טרטמן: אתה צודק במאה אחוז.
חיים רייזלר: לא הכול שחור בביטוח לאומי.
חיים רייזלר: אני נמצא במגע עם מספר אנשים, אחת כמו עירית פלדמן, אחת כמו בתיה כהן, במסגרת הטיפול שלי בפורום ביטוח לאומי, סיוע, בתפוז.
חיים רייזלר: אני מקבל הרבה תשובות כדי שאוכל לעזור לאנשים כי לא כל החוק נמצא בראשי.
חיים רייזלר: לפני כשנה הפסיקו את מתן האישור לרכבים ב-1,600 סמ"ק ואני הבנתי מביטוח לאומי, בשיחה עם גברת עירית פלדמן, שזו הייתה הוראה של מבקר המדינה.
חיים רייזלר: תראו אותי, גובה 1.90 מטר, נכנס למכונית עם 1,300 סמ"ק.
חיים רייזלר: האם הדבר הגיוני?
חיים רייזלר: זה קורה להרבה נכים.
חיים רייזלר: יש היום קטגוריה של 1,300 סמ"ק ו-1,800 סמ"ק כאשר אפשר היה להשאיר גם את ה-1,600 ולתת את האפשרות לאדם לרכוש את המכונית לפי צרכיו.
רן כהן: אומר כאן עמוס שאין הוראה כזו של מבקר המדינה.
חיים רייזלר: אם זה כך, למה שיניתם את זה?
חיים רייזלר: למה ביטלתם את ה-1,600 סמ"ק?
חיים רייזלר: יושב כאן אדם שמטפל בוועדות הרפואיות.
חיים רייזלר: יש דבר שהוא לא סביר, לא רק בעליל, אלא הוא לא נורמאלי.
חיים רייזלר: מעל חמישים שנה קיימים אותם פרופילים, כל כך הרבה מחלות ולקויות נכנסו, וזה בלתי נסבל.
חיים רייזלר: בנכי צה"ל, אם אתה נכה ברגל אחת, יש גם מה שנקרא הרגל השנייה.
חיים רייזלר: בנכות של ניידות אין את הדבר הזה.
רן כהן: בביטוח לאומי אין רגל שנייה?
חיים רייזלר: יש רגל שנייה, אבל אתה לא מקבל עליה אחוזים.
חיים רייזלר: אם קטוע מתחת לברך מקבל ארבעים אחוזים ויש לו עשרים אחוזים על הרגל השנייה, לא נותנים לו את העשרים אחוזים אלא הוא צריך שיהיה לו עוד פעם ארבעים אחוזים.
חיים רייזלר: זה אבסורד.
אסתרינה טרטמן: זה לא ייאמן.
זיו נר יצחק: אם יש פגיעה באיבר שני, גם בקצבת הניידות מקבלים.
זיו נר יצחק: זה לא שזה לא מוכר.
זיו נר יצחק: מאחר שאני גם יועץ למשרד הביטחון ויושב בוועדות של משרד הביטחון, ועדה שנקראת ועדת איבר זוגי, תרשו לי להתייחס.
זיו נר יצחק: ניידות מקבלים לא בגין מחלה אלא בגין הגבלה תפקודית.
זיו נר יצחק: ולכן, אם יש לנכה הגבלה תפקודית, זה לא משנה אם זה איבר זוגי או לא, הוא מקבל בגין זה.
זיו נר יצחק: משמע, קטוע רגל אחת, ויש פגיעה ברגל השנייה או שינויים ניווניים ברגל השנייה שגורמים להגבלה בתנועה, בוודאי ובוודאי שהוא יקבל את המגיע לו.
חיים רייזלר: זה חייב להיות ארבעים אחוזים, כי אחרת הוא לא יקבל תוספת.
זיו נר יצחק: בואו לא נבלבל בין אחוזים שמוכרים כמקבלים לבין החוקים שהם בחזקת הביטוח הלאומי, מה אומר החוק, מאיזה מדרג אתה מקבל או לא מקבל.
זיו נר יצחק: אני מדבר על העניין הרפואי בלבד.
חיים רייזלר: אם יש לך ארבעים אחוזים, למה אתה לא יכול לקבל אם יש לך עשרים אחוזים על הרגל השנייה?
זיו נר יצחק: על זה לא אני צריך לענות.
זיו נר יצחק: אם יש הגבלה תפקודית, הוא יקבל.
חיים רייזלר: אבל אף אחד לא מתייחס.
אסתרינה טרטמן: זאת אומרת, הבעיה חוזרת לביטוח הלאומי.
עירית פלדמן: לגבי שקלול האחוזים, כללי השקלול קבועים ונעשים בדרך שבה הם נעשים לגבי כלל הנכויות.
עירית פלדמן: כללי השקלול קבועים ונעשים כפי שהם נעשים בכל חוקי הנכות באותה דרך, ולא בדרך אחרת.
עירית פלדמן: יש כללים לעניין הזה.
עירית פלדמן: הקטע של אדם עם מוגבלות וניידות, לפי מיטב ידיעתי, ואני לא מומחית, במשרד הביטחון הקריטריונים מאפשרים קבלת רכב בנסיבות של נכות קלה יותר מאשר מאפשר הסכם הניידות.
עירית פלדמן: הארבעים אחוזים אכן הוא מינימום בהסכם הניידות.
חיים רייזלר: איבר אחד מקבל ארבעים אחוזים, השני מקבל שלושים אחוזים, אבל לא מתייחסים לשלושים האחוזים.
חיים רייזלר: הוא לא משוקלל.
אסתרינה טרטמן: אני מכירה סוג אחר של נכות שקשור לביטוח לאומי, מכירה אותו אישית, בגין תאונת דרכים, תאונת עבודה, אבל מהיכרות אישית אני יודעת שיש שקלול של איבר מול איבר.
קריאה: זה בתאונות עבודה.
אסתרינה טרטמן: אבל כרגע נאמר כאן שאין הבדל בין נכים לנכים.
אסתרינה טרטמן: לא בתקציבים.
אסתרינה טרטמן: בשקלול.
אסתרינה טרטמן: נאמר כאן שאין הבחנה בשקלול.
אסתרינה טרטמן: אני מבינה שככל שאנחנו נוגעים בעוד סוגיה ועוד סוגיה, אנחנו פותחים תיבת פנדורה.
אילנה שרייבמן: רשימת הליקויים זה נושא מאוד בעייתי.
אילנה שרייבמן: ניסינו לשנות את רשימת הליקויים ואנחנו נתקלים בחומות בצורות של הרבה מאוד קבוצות של אינטרסנטים במובן החיובי של המילה, אבל לפעמים הם מתנגשים אחד בשני.
אילנה שרייבמן: בלתי אפשרי לשנות את החוקים שנקבעו לפני חמישים שנה, ואנחנו יודעים שצריך לתקן אותם.
אילנה שרייבמן: היו ועדות מקצועיות רבות מאוד.
אסתרינה טרטמן: דווקא עליך נופל הדבר הזה, את מייצגת את המנכ"ל ואת המשרד, ואת עושה את זה היטב, ואין לי ספק שאת גם עושה את עבודתך נאמנה.
אסתרינה טרטמן: אני מציעה שנציגי הנכים שיבחרו לעצמם מי עושה מה, יעלו בצורה מתומצתת וממוקדת את עיקרי התלונות שלהם.
אסתרינה טרטמן: חיים, אני בטוחה שהסיכום שלי יביא לך פתרון לפחות התחלתי.
אסתרינה טרטמן: סיכמנו שגברת שרייבמן תכנס ישיבה עם נציגי הנכים לנושא החקירות.
אסתרינה טרטמן: אני מציעה שנציגי הנכים, תעשו את העבודה ביניכם, תכינו עיקרי נקודות שהן במסגרת הסוגיות, כמו למשל הנושא שסיכמנו עליו כרגע, הנושא של המכתב המקדים להתרעה לביטול קצבה, כמו למשל הסוגיות של שקלול.
אסתרינה טרטמן: תכינו לאילנה חומר מקדים.
אסתרינה טרטמן: תשלחו לה אותו כדי שהיא תדע בדיוק מה הם הנושאים שאתם מתכוונים להעלות, תנו זמן לביטוח לאומי לבדוק את הסוגיות מבחינת נתונים, איסוף נתונים ואיך אפשר לפתור.
אסתרינה טרטמן: רק לאחר מכן תיקבע הפגישה.
אסתרינה טרטמן: לפגישה יבואו שני הצדדים מוכנים מתוך כוונה לסייע.
אסתרינה טרטמן: אני חוזרת ואומרת שהתרשמתי, וגם מתוך היכרות, שהכוונה של העוסקים במלאכה היא באמת לסייע ולא לנגח.
אסתרינה טרטמן: אנחנו דנים כאן בדוח מבקר המדינה שמדבר על דברים מהותיים וממוקדים.
אסתרינה טרטמן: מתוך כבוד אני מרשה לסטות מעט מהמילים הכתובות בדוח המבקר דבר שהוא חריג מבחינתי.
אסתרינה טרטמן: אל תנצלו את זה יותר מדיי.
אסתרינה טרטמן: לכן אני אומרת, בואו נעשה סדר.
אסתרינה טרטמן: באופן טבעי אני מפנה את זה למשרד לביטוח הלאומי ואני מסכמת: הנושאים האלה לא יידונו כאן עכשיו ואני אמשיך במה שהיה בדוח המבקר, כי זו המטרה לשמה התכנסנו כאן.
אסתרינה טרטמן: תכין לך את כל הנקודות עם הפרטים הקטנים.
חיים רייזלר: את אמרת נציגי נכים, ואני רוצה שביטוח לאומי ישמע שזה לא יהיה נציג של קבוצה אחת אלא כמה נכים.
חיים רייזלר: יש היום ויכוחים גם בין הנכים עצמם.
חיים רייזלר: לכן חשוב שכמה נציגים של נכים יהיו באותו דיון.
אסתרינה טרטמן: אני מקבלת את זה.
אסתרינה טרטמן: אני מציעה את הדבר הבא ואני אכניס אותו לסיכום.
אסתרינה טרטמן: היום אנחנו ב-5 בדצמבר.
אסתרינה טרטמן: עד ה-25 בדצמבר כל מי שרואה את עצמו נציג של נציגות נכים או ארגוני נכים – ואני מבינה שיש כאן כמה וכמה פלחים – יש לכם יתרון אחד גדול כי הרצון לעזור הוא לכולם – כל הנציגים יפנו מכתבים, כל אחד את המכתב שלו, על הנושאים שכואבים לו ויעביר את המכתב לאילנה.
אסתרינה טרטמן: אילנה, את תרכזי את המכתבים האלה.
אסתרינה טרטמן: אני מניחה שיהיו נושאים בהם יהיו כפילויות.
אסתרינה טרטמן: מה-25 בדצמבר, אני מניחה שתצטרכי לשלושה שבועות כדי לבדוק את עיקרי הנושאים, עד ה-15 בינואר, בין ה-15 ל-20 בינואר תכנסי את הישיבה.
אסתרינה טרטמן: זה בסדר?
אסתרינה טרטמן: מקובל עליך?
אסתרינה טרטמן: לוחות הזמנים מקובלים עליך?
אילנה שרייבמן: בסדר.
אסתרינה טרטמן: בין ה-15 ל-25 בינואר 2007.
אילנה שרייבמן: עד סוף ינואר.
אסתרינה טרטמן: בסדר, עד סוף ינואר תכנסי את הישיבה כאשר הישיבה מתכנסת על סמך הפניות והנושאים שהועלו במכתבים.
אסתרינה טרטמן: אל הישיבה יוזמנו באופן טבעי כל הנציגים של כל הארגונים של הנכים למיניהם.
אסתרינה טרטמן: מקובל?
אילנה שרייבמן: מקובל.
אילנה שרייבמן: באופן טבעי התלונות מופנות כלפינו, אבל צריך לזכור שאנחנו כלי ביצועי ולא כל דבר אנחנו יכולים לשנות.
אילנה שרייבמן: זה דבר שנוטים לשכוח אותו.
אסתרינה טרטמן: דברים שאתם לא יכולים לשנות, יש לכם כתובת כאן.
אסתרינה טרטמן: זה התפקיד שלי כחברת כנסת, של חבריי לוועדה, של חברי כנסת בכלל.
אסתרינה טרטמן: אני פותחת בפניכם את דלתי, ולא רק את דלתי.
אסתרינה טרטמן: אמרתי לכם, אני לא יודעת מי מאתנו יהיה איפה מחר.
אסתרינה טרטמן: אני פותחת את דלתי לא רק כיושבת-ראש הוועדה אלא כחברת כנסת, ואני פותחת בפניך את דלתם של חבריי לסיעה כי בכובע אחר שלי אני יושבת-ראש סיעה.
אסתרינה טרטמן: יש לנו אנשים שעוסקים במלאכה.
אסתרינה טרטמן: אני אוכל להעביר אליך גם שמות של חברי כנסת ספציפיים שתוכלי להיעזר בהם בהמשך, לפחות מתוך סיעתי.
אסתרינה טרטמן: בינתיים אני לכם כתובת.
אסתרינה טרטמן: קוראים לי אסתרינה טרטמן, אני חברת כנסת, יושבת בכנסת ישראל, הטלפון שלי מפורסם, אין לי שום טלפון חסוי, כל הטלפונים שלי גלויים, כולל בבית.
אסתרינה טרטמן: הכתובת שלי והדלת שלי פתוחה בפניכם ונציגי הנכים מכירים זאת.
אסתרינה טרטמן: פנו אליי.
אסתרינה טרטמן: החדר שלי הוא חדר שמותאם לנכים, הדלת פתוחה, פנו אליי.
אסתרינה טרטמן: אם יש לכם סוגיות שתלויות בעניין חקיקתי, בעניין של שתדלנות ציבורית בתוך משרדי הממשלה, הכתובת קיימת.
אסתרינה טרטמן: נצלו את זה.
אסתרינה טרטמן: אני מדברת ברמה הפרקטית ולא ברמה התלונתית.
אסתרינה טרטמן: מבקר המדינה הוא כדי להתלונן ולפתור את הבעיה.
אסתרינה טרטמן: נסו אותנו.
אסתרינה טרטמן: יש פה רשימה של עוד כמה דוברים מציבור הנכים שביקשו לדבר.
אסתרינה טרטמן: מכיוון שאני בטוחה שבתוך ציבור הנכים הדברים שהועלו, או שלפחות הייתה כוונתם לומר, הם דברים שקשורים פחות או יותר לסוגיות הנוגעות, בזה הרגע אני מתעלמת אלא אם כן מישהו שביקש רשות דיבור מאחר שיש בכוונתו להעלות נושא שקשור לדוח מבקר המדינה ולא קשור לבעיה ספציפית נקודתית שאמורה להידון בישיבה עם אילנה.
אסתרינה טרטמן: אני חוזרת ואומרת, עד ה-15 בחודש, בבקשה להעביר בכתב לאילנה את הנושאים שכואבים לכם, את הנושאים שנוגעים לסוגיית הביטוח הלאומי, או דרך הביטוח הלאומי למשרדים נוספים.
אסתרינה טרטמן: אם יש כאלה שרוצים לדבר בהקשר לדוח, זה המקום והזמן קצר וקצוב.
נעמי מורביה: אני רוצה לשאול לגבי אופן ביצוע הדוח.
נעמי מורביה: יש נתון שלא מופיע כאן ולדעתי הוא קריטי להבנת הנושא.
נעמי מורביה: כשדגמתם את ועדות הניידות, דגמתם את ועדות הניידות המחוזיות, את ועדות הניידות בוועדות הערערים בתל השומר.
נעמי מורביה: אני יודעת למה אני שואלת את השאלה.
נעמי מורביה: יש שני גופים שמבצעים את הבדיקות.
נעמי מורביה: יש מעין קבלן, שזו ועדה מחוזית ומבצע אותה כאילו משרד הבריאות, שם יושבים רופאים, שם מתקבלים האחוזים הראשונים.
נעמי מורביה: הוועדות בהן נעשות מרבית הדחיות וניתנת חלקיות האחוזים, אלה ועדות הערערים בתל השומר.
נעמי מורביה: השאלה השנייה תהיה האם דגמתם את מספר המסורבים.
נעמי מורביה: יש כמות עצומה של נכים שזוכים לאחוזי נכות ולהכרה כמוגבלים בניידות בוועדות המחוזיות שנעשות על ידי משרד הבריאות, ואז המוסד לביטוח לאומי מערער על החלטות הרופאים האלה והם נדרשים להגיע לוועדת ערערים בתל השומר, שעליה ניתן לערער רק בבית הדין לעבודה ורק בנושא חוק.
נעמי מורביה: במקסימום בית הדין לעבודה מחזיר את הדיון לדיון בוועדת הערערים.
נעמי מורביה: מה שהיה מעלה את הנתון של 24 אחוזים החלטות שהוועדות קבעו שיעור מוגבלות בניידות, היה מעלה את זה לאחוזים שהיו מפילים פה אנשים מהכיסאות.
נעמי מורביה: אני מדברת על אחוזי האנשים שנדחים, וזה נתון שראוי לבדיקה.
נעמי מורביה: כל הרופאים לומדים בבית הספר לרפואה, אבל לא יתכן שהרופאים בתל השומר יודעים יותר או למדו יותר מרופא מומחה או פרופסור שנתן חוות דעת מקצועית.
אסתרינה טרטמן: מכיוון שנציג המבקר שומע כרגע לראשונה את הדברים שלך, אני מציעה לך ואני מבקשת ממך לכתוב מכתב למשרד המבקר, לפניות הציבור, עם העתק לוועדה לביקורת המדינה, בהמשך לישיבה שהתכנסה היום.
אסתרינה טרטמן: אני מציעה שהבדיקה והתשובה יהיו ממוקדות וענייניות.
אסתרינה טרטמן: תכתבי אליהם את המכתב עם העתק אלינו.
אסתרינה טרטמן: אני מבקשת מכם להעביר אלינו העתק מתשובתכם.
אסתרינה טרטמן: תצייני שהשאלה באה בהמשך לוועדה לביקורת המדינה שהתקיימה ב-5 בדצמבר.
אבנר עורקבי: אני אדבר בראשי פרקים ואכנס לעובי הקורה, שהיא מאיימת.
אסתרינה טרטמן: היא לא עונה על הפתרונות שהוצעו כאן כמכתב לאילנה ופנייה למבקר?
אבנר עורקבי: נושא של הוועדות הרפואיות.
אבנר עורקבי: אני יודע וראיתי בעיניי.
אבנר עורקבי: ראינו כתבה ב"מבט" ב-20 לחודש הקודם על נכה שיש לה ניוון שרירים, היא לא יכולה לזוז מהמיטה, קיבלה אישור למכונית אבל הוועדה הרפואית בתל השומר לא מכירה בה לניידות.
אבנר עורקבי: אני נותן גם את הדוגמה האישית שלי.
אבנר עורקבי: אני הייתי מאה אחוזים והיום אני אפס אחוזי נכות מבחינת הניידות.
אבנר עורקבי: המכה היא מאוד קשה.
אבנר עורקבי: אנחנו זוכים לקצבת נכות לניידות שאמורה לכסות את ההוצאות שלנו על הרכב.
אבנר עורקבי: המכה הזאת אומרת לנכה שיישאר בבית, שלא יזוז, שלא ילך לבדיקות רפואיות, שלא יצא מהבית.
אבנר עורקבי: בוועדה הרפואית מראים תמונות שלך.
אבנר עורקבי: מראים לך צילומי וידאו שצילמו אותך.
אבנר עורקבי: צילמו אותי עם כיסא גלגלים.
אבנר עורקבי: הוועדה החליטה שאני לא זכאי.
אבנר עורקבי: העמותה שלנו מטפלת בהרבה נכים שלא מוכרים על-ידי הוועדה בתל השומר לצורך קצבת ניידות.
אבנר עורקבי: יש בעיה חמורה עם הוועדה בתל השומר.
קריאה: הבעיה היא תל השומר.
קריאה: יש פרוטוקול של ועדת העבודה והרווחה מה-20 ביוני עם שמונה סעיפים שהנכים העלו אבל זה לא מיושם עד היום.
אסתרינה טרטמן: נתנו הזדמנות עכשיו ליישם את זה.
אסתרינה טרטמן: אני יכולה להתייחס למה שאני יודעת ומכירה, אבל אני לא יכולה להתייחס למה שאני לא יודעת ולא מכירה.
אסתרינה טרטמן: אני לא יודעת מה היה בעבר.
קריאה: יש את הפרוטוקול.
אסתרינה טרטמן: אני מבחינתי פותחת דלת ואילנה מסכימה.
זיו נר יצחק: אין ועדה של דוקטור זיו נר.
זיו נר יצחק: אמנם מזה חודש אני ממלא מקום יושב-ראש הוועדות.
זיו נר יצחק: אין גם ועדה של תל השומר מכיוון שזו ועדת ערר עליונה.
זיו נר יצחק: אני אזכיר שיש שני מנגנונים שמגיעים לוועדות ערר, כאשר האחד הוא ערר התובע.
זיו נר יצחק: זאת אומרת, התובע חש שנעשה לו עוול בדרג ראשון, בוועדה המחוזית, ויש לו עדיין לאן לפנות כדי שימוצה הדין.
זיו נר יצחק: אתם בוחרים לצטט את הערר השני, שזה הערר של המוסד.
זיו נר יצחק: בהרבה מקרים אולי נעשתה קביעה לא מוצדקת בוועדה מחוזית בדרג ראשון, הרבה פעמים בוועדות ערר מעלים אחוזי ניידות ולא רק מורידים אותם.
זיו נר יצחק: באותה מידה יש גם ערר של המוסד והאחוז יורד.
זיו נר יצחק: לכן יש ועדת ערר ולכן יש עוד אפשרות מעל זה.
זיו נר יצחק: אני רק חודש בתפקיד, אבל אני יכול לומר לך מראייה שזה משמעותי מאוד שמעלים אחוזים בניידות בוועדות ערר.
זיו נר יצחק: כך שלא יציגו את זה כוועדות תל השומר.
יעקב כהן: אני רוצה לגעת בנקודה שהכרתי אותה מקרוב.
יעקב כהן: ילד שזימנו את ההורים שלו לקביעת אחוזי נכות.
יעקב כהן: ההורים הגיעו בלי הילד והוא קיבל חמישים אחוזי נכות.