GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עדיאל שמרון: נכון ל-15.6.2006 – נתון שמתפרסם באתר האינטרנט של המינהלת ומתעדכן מדי שבועיים – למינהלת סל"ע הוגשו 5,000 תביעות.
עמירה דותן: אני מציעה להתמקד.
עמירה דותן: אנשים שאלו שאלות רבות.
עמירה דותן: זה שלא ידעת שנדבר היום על צפון השומרון – אני מתנצלת, להבא נהיה יותר מדויקים ונבהיר על מה מדברים.
עמירה דותן: אבל עלו כמה נושאים חזקים מאוד, שעלו על-ידי יותר מדובר אחד או שניים.
עמירה דותן: בואו נתחיל עם הדברים שכואבים לאנשים.
עדיאל שמרון: אסיים את הנושא הזה ואז אגיע להסכם של יד חנה.
עדיאל שמרון: אני מנסה לעשות סדר בדברים ולתת תשובה אינטליגנטית.
עדיאל שמרון: המינהלת טיפלה עד עכשיו ב-5,000 תביעות בתקופה של שנה.
עדיאל שמרון: אני רוצה לראות בית-משפט במדינת ישראל שמטפל ב-5,000 תביעות בשנה.
עדיאל שמרון: ב-87 אחוז מהתביעות נתקבלה החלטה – 77 אחוז מהמתיישבים קיבלו 100 אחוז מהפיצוי שלהם.
עדיאל שמרון: אם אתם שומעים על מישהו שלא קיבל פיצוי כנראה שיש לעתים בעיה, אבל זאת לא מערכת שאינה עובדת.
עדיאל שמרון: עלתה פה סוגייה של המתנה לוועדה המיוחדת.
עדיאל שמרון: על פי החוק הוועדה המיוחדת דנה בראשות ראש המינהלה או המשנה שלו, כך החוק קובע.
עדיאל שמרון: אי אפשר להאציל סמכויות אלה למישהו אחר.
עדיאל שמרון: הוועדה מתכנסת פעמיים בשבוע.
עדיאל שמרון: עד כה היו 570 פניות, יש החלטה סופית ב-330, ובאחרים היו דיונים בלי החלטה סופית.
עדיאל שמרון: אנו מודעים לבעיה ומשתדלים לקצר את הזמן.
עדיאל שמרון: הקמנו עוד ועדה מיוחדת על מנת שהדברים ייעשו מהר ככל האפשר, אבל מכיוון שהחוק מגביל אותנו, אנחנו לא יכולים לפתוח 10 ועדות מיוחדות.
עדיאל שמרון: כאשר חוקקו את החוק חשבו שלוועדה המיוחדת יגיעו מקרים ספורים, כי זאת ועדה שנותנת סעד מן הצדק כאשר החוק מפספס.
עמירה דותן: הוועדה דנה פעמיים בשבוע במשך 10 חודשים על 500 ומשהו פניות?
עדיאל שמרון: זה 500 פניות ב-3-4 החודשים האחרונים.
יעקב רוזנבלט: אני פניתי לפני 5 חודשים.
עדיאל שמרון: צריך לבדוק את המקרה של מר יעקב רוזנבלט, אינני יודע למה הדברים התעכבו.
עדיאל שמרון: נתתי לכם את הנתונים.
עדיאל שמרון: הוועדה מתכנסת פעמיים בשבוע ודנה הן בבעיות פרטיות של אנשים והן בהסכמי ההעתקה, הסכמים שעלותם עשרות מיליוני שקלים, ופועלת במהירות האפשרית.
עדיאל שמרון: אומרים שאלוהים נמצא בפרטים.
עדיאל שמרון: חלק מהדברים נטענו כאן בגלל שלא מכירים את כל הפרטים ואת כל התמונה.
עדיאל שמרון: צריך להבין, אל הוועדה המיוחדת לא פונים מיד בהתחלה, היא הקצה, הסוף של המסלול שמתחיל בדרך אחרת.
עמירה דותן: מנהלת הוועדה, גברת , הראתה לי את ההזמנה לישיבה, שם נכתב בפירוש שזה נושא הדיון.
עדיאל שמרון: נכתב שידברו על צפון השומרון באופן כללי.
עדיאל שמרון: אם היינו מתמקדים בנושא יד חנה הייתי מביא לכאן אנשים כמו גברת איריס אפרת, אחת הנציגות שלנו שעובדות בשטח, שיכלו לדבר באופן מדויק יותר.
עמירה דותן: אני רוצה שנלמד מכך להבא.
עמירה דותן: אנחנו מתכוונים שזאת תהיה ועדה אקטיבית, לא רק של דיבורים ונימוסים, ותיתן תשובות ברורות לאנשים, כי הגיע הזמן.
עמירה דותן: אם משהו לא ברור בהזמנה, תשאלו.
עדיאל שמרון: אני עובר לדבר על הסכם יד חנה וחומש.
עדיאל שמרון: אני לא מתיימר לומר שהכול בסדר ואין בעיות, שסגן ראש המועצה לא צודק שרק בשבוע שעבר התקבל 20 אחוז מהתקציב לסיוע החברתי.
עדיאל שמרון: לכל דבר יש הסבר.
עדיאל שמרון: במקרה הזה, תקציב המדינה עבר רק בתחילת החודש.
עדיאל שמרון: רבותי חברי הכנסת, כל פעם אני מטיל עליכם את האחריות, אבל זו עובדה, לא היה תקציב מדינה.
עדיאל שמרון: איך אפשר להעביר כסף בלי חוק תקציב?
עדיאל שמרון: אני לא מתיימר לומר שהכול בסדר או שאין בעיות.
עדיאל שמרון: אני לא מדבר על כך שיש בעיה עם קבלן הפיתוח ביד חנה, על 400 אלף שקל שהיה צריך לקבל כבונוס כי השלים בנייה בזמן קצר, ויש לנו היום קושי מול גורמי החשב הכללי במשרד האוצר.
עדיאל שמרון: אני לא רוצה לפתוח את הדברים.
עדיאל שמרון: בואו נסתכל על התמונה הכוללת ועל הפרטים.
עדיאל שמרון: הסכם העתקה מפורט לקבוצת חומש וקיבוץ יד חנה עדיין לא נחתם.
שמואל גולן: איזה הסכם, על-פי סעיף 85?
עדיאל שמרון: נושאים אחרים שהעליתם עליי לבדוק איזה תוקף משפטי יש להם.
עדיאל שמרון: אמר סגן ראש המועצה, ובצדק, שפרוייקט יד חנה מורכב.
עדיאל שמרון: אינני סבור כי מישהו מהיושבים כאן יכול להבין את המורכבות של ההסכם.
עדיאל שמרון: אולי מר עוזי קרן יועץ ראש הממשלה לענייני התיישבות היחיד שמתחיל קצת להבין אותו, בוודאי יותר ממני.
עדיאל שמרון: זה קיבוץ שהופך להיות ישוב קהילתי, ומגדילים מגרשים, נותנים למפונים מגרשים של דונם כאשר החוק מפצה בחצי דונם.
עדיאל שמרון: זאת עסקת נדל"ן שיש לה שווי גדול מאוד והמורכבות שלה גדולה מאוד.
עדיאל שמרון: מה כן נעשה?
עדיאל שמרון: במאי 2005, כאשר המתיישבים הביעו הסכמתם לאיחוד בין יד חנה וחומש, התחילו לבצע את הפעולות הבאות – קודם כול אושר המתווה העקרוני של הסכם האיחוד, מר יעקב רוזנבלט עבר בית-בית והחתים אנשים על המתווה העקרוני של ההסדר.
עדיאל שמרון: הווה אומר: הקיבוץ מפסיק להיות קיבוץ, כל אחד מקבל דונם וכן הלאה.
עדיאל שמרון: במהירות שיא, תוך חודשים ספורים, העבירו במוסדות התכנון והבנייה תוכנית בניין עיר שמשנה את כל מערך התכנון והבנייה באזור כדי להפוך קיבוץ ליישוב קהילתי ולתת לכל אחד מגרש.
עדיאל שמרון: מדברים על שיתוף פעולה בין התושבים ובין המנהלה, שאכן התקיים.
עדיאל שמרון: כל אחד מן המתיישבים בקבוצת יד חנה יושב היום על מגרש הקבע שלו.
עדיאל שמרון: הקרווילה נמצאת בקצה החלקה שהיא מגרש הקבע.
עדיאל שמרון: יש רק עוד קהילה אחת במצב הזה – קהילת פאת שדה שנמצאת במבקיעים.
עדיאל שמרון: יד בנימין זה ישוב זמני.
עדיאל שמרון: אז אל תתקנאו בקהילות האחרות.
עמירה דותן: לא שמענו כאן שום מילה של קנאה.
יעקב רוזנבלט: המדינה התחייבה לשלם ל"גרנות" את החוב.
יעקב רוזנבלט: עד היום שילמנו יותר מחצי מיליון שקל מכיסנו, במקום להשקיע באזור תעשייה.
יעקב רוזנבלט: אתם לא משלמים, אז אנחנו משלמים.
עמירה דותן: מר עדיאל שמרון, האם אתה רוצה לקבל את הזמן שמגיע לך כדי לעשות בירור עד שניפגש ביד חנה או כאן פעם נוספת, כדי שהתשובות תהיינה מדויקות?
עדיאל שמרון: יכולים לדון שוב, אבל יש דברים שאפשר לענות עליהם כבר עכשיו.
עדיאל שמרון: קיימות בעיות בשטח.
עדיאל שמרון: יש התקדמות גדולה מאוד גם במצב הקהילה בחומש ויד חנה.
עדיאל שמרון: מדינת ישראל, באמצעות הרבה גופים, הקצתה תקציבים.
עדיאל שמרון: עוד כאשר האנשים ישבו בחומש כבר התחיל תהליך חברתי של איחוד הקהילות והוקצו לכך תקציבים.
עדיאל שמרון: השאלה אם עוד תקציבים ועוד עובד סוציאלי תמיד יפתרו את הבעיה, אבל הדברים מקבלים מענה.
עדיאל שמרון: בעמק חפר יש תוכניות עבודה שמשרד החינוך, מינהלת סל"ע והגורמים המקצועיים האחרים שותפים להן.
עדיאל שמרון: יש קשיים בשטח, אנשים עברו בוודאי טראומה קשה.
עדיאל שמרון: יש בעיות בשטח, העסקה מורכבת.
עדיאל שמרון: לא עלתה בעיה בשטח שאנחנו כמינהלת לא מודעים לה ולא עושים הכול כדי לפתור.
יעקב רוזנבלט: יונתן דיבר על זה היום בבוקר עם ראובן טביב.
יעקב רוזנבלט: מדובר על 400 אלף שקל שלפני שבועיים הובטח שיועברו, ולא עברו.
עמירה דותן: אני רוצה לשמור על כבודך ועל כבוד מינהלת סל"ע.
עמירה דותן: לפיכך אני רוצה להפסיק כאן את דבריך ולבקש ממך לעשות שיעורי בית יותר רציניים.
עמירה דותן: את המילים הגבוהות "מורכבות" ו"בעייתיות" אנחנו יודעים גם מבלי שנתכנס כאן.
עמירה דותן: עלו כאן בעיות קשות מאוד: ההסכם וספיחיו, שאתה לא מודע להם, כדאי לבדוק את זה; המפרק; הפערים בין המפרט לביצוע בשטח; הכספים המועברים.
עמירה דותן: עלו המון סימני שאלה.
חיים עראג'י: זה לא תקשורת פה.
חיים עראג'י: אתה נותן תשובות בשביל התקשורת, לא בשבילנו.
עמירה דותן: כל שבוע כואב לי לראות אנשים שבאים מכל רחבי הארץ לשבת כאן.
עמירה דותן: או שנעשה כאן עוד פגישה בעוד 2-3 שבועות כדי שלמינהלת סל"ע יהיה זמן לבדוק באופן פרטני וקהילתי-יישובי ולתת תשובות, או שניפגש אצלכם באחת המועצות המקומיות כדי לאפשר לכם לא לבזבז זמן בנסיעות.
יפים ויינטראוב: עדיף אצלנו.
דוד עין דר: נשמח לארח אתכם.
ולדימיר רקובשצ'ק: מה עם אנשים שמפוזרים בכל רחבי הארץ?
עמירה דותן: נייחד דיון למשפחות המפוזרות.
עמירה דותן: אני צריכה עזרתכם להביא אותם.
יעקב רוזנבלט: מר ציון זהבי דיבר על החבר'ה שלא הגיעו ליד חנה חומש, ושהיתה להם פעילות הפגתית.
יעקב רוזנבלט: אני אומר במפורש, אם לא יעשו פעילות כזאת לאנשים של יד חנה חומש, יצטרכו להגדיל בתב"ע את בית הקברות ואנשים יגיעו לשם.
יעקב רוזנבלט: מדברים על 9 משפחות עם בעיות בראות מתוך 30, למעלה מ-30%.
יעקב רוזנבלט: אולי יש עוד אנשים בדרך.
יעקב רוזנבלט: אני יכול להגיד בוודאות מי יקבל את התקף הלב הבא, תראו תוך חודש-חודשיים אם לא צדקתי.
עמירה דותן: לכן רוצים לזרז תהליכים ולהיות יותר אופרטיביים.
עמירה דותן: נייחד פגישה כדי להביא אנשים שלא מיוצגים כאן כעת.
עמירה דותן: אנחנו זקוקים לעזרת
עמירה דותן: כם כדי להכיר אותם ולהביא אותם לכאן.
עמירה דותן: בעוד שבועיים או שלושה שבועות ניפגש אצלכם, כדי שלא תצטרכו לבזבז זמן בנסיעות לכאן, ותקבלו תשובות ברורות מהמינהלת כדי שאולי סוף-סוף נתקדם לדברים אחרים.
עמירה דותן: כל שבוע הוועדה מתכנסת ומייחדת דיון לנושא ספציפי.
עמירה דותן: בשבוע הבא נדון בנושא הרווחה, הטיפול הפרטני והפסיכולוגי.
יפה קוצ'מן: יש סוגייה שלא תגיע לדיון אם לא תישמע כעת.
יפה קוצ'מן: בחוק פינוי-פיצוי נקבע התאריך הקובע.
יפה קוצ'מן: אנשים שגרו 15-20 שנה ביישובים אך בתקופת האינתיפאדה כוחם לא עמד להם ועזבו את ביתם, נפגעו משמעותית.
יפה קוצ'מן: עכשיו הם נפגעים פעמיים, גם כי פינו אותם מהבית וגם כי אין התייחסות אליהם.
יפה קוצ'מן: הכאב שלהם גדול ואמיתי.
יפה קוצ'מן: החוק לא מתייחס לאנשים האלה ולא שומע אותם.
יפה קוצ'מן: המצב שלהם הרבה יותר קשה מהמפונים, כי למפונים יש למי לפנות ולהם אין.
עמירה דותן: להעלות את הסוגייה הכל-כך כואבת הזאת דווקא בשולי דיון נראה לי לא הוגן כלפיהם.
עמירה דותן: מאחר ואנחנו עובדים לא רק כאשר הוועדה מתכנסת, הכתובת שלי באינטרנט ובכנסת ידועה וכך גם הכתובת של הוועדה.
עמירה דותן: אני מבקשת שתפנו אלינו באופן פורמלי כדי שנוכל להתחיל לעבוד.
עמירה דותן: לא מכובד בשולי הדברים להעלות עוד סוגיות.
יפה קוצ'מן: אני כותבת כל-כך הרבה דוחות לוועדה המיוחדת.
עמירה דותן: תיראו אותנו ככתובת.
עמירה דותן: אנחנו מקווים מאוד להיות כתובת מועילה ומסייעת.
יוליה סגל: לקבוצה של האמנים יש בעיה מיוחדת כי בשבילנו הכי חשוב, יותר ממקום מגורים, הסטודיו והגלריה.
יוליה סגל: זה הפרנסה שלנו, השֵם שלנו, זה הכי חשוב.
יוליה סגל: עכשיו אין לנו.
יוליה סגל: אני בעלת המזל, יש לי פיצויים, תודה, אני יכולה לקנות מקום מגורים, אבל אין לי מקום לעבוד, אין לי סטודיו.
יוליה סגל: אני סבורה שהיה אכזרי לזרוק אותנו מהמקום באוגוסט ולתת כסף רק בנובמבר.
יוליה סגל: לא היתה לנו אפשרות להעביר את העבודות שלנו והן נהרסו.
יוליה סגל: לדוגמה, סלמן מרק הוא פסל מפורסם, שזכה מספר פעמים במקום הראשון בתחרות בפריס, וחצי מהעבודות שלו נהרסו.
יוליה סגל: עבודות הברונזה שרדו, אבל עבודות מפלסטלינה ודונג נמסו בשמש.
יוליה סגל: לא היה לאן להעביר את העבודות האלה.
יוליה סגל: הוא איבד דברים.
יוליה סגל: גם אני איבדתי הרבה עבודות שלי.
עמירה דותן: אני לא מכירה את הנושא.
עמירה דותן: איך את מציעה שנעזור?
יוליה סגל: אולי יש אפשרות לעזור לנו עם סטודיו.
עמירה דותן: את עכשיו ביד חנה?
עמירה דותן: איפה את מתגוררת כעת?
יעקב רוזנבלט: אם היתה ביד חנה היה לה כבר סטודיו.
יוליה סגל: אני גרה אצל אחותי בירושלים ומחפשת מקום.
יוליה סגל: אי אפשר לקנות.
יוליה סגל: זאת בעיה מיוחדת.
עמירה דותן: זאת בעיה פרטנית.
ציון זהבי: היא מדברת על הבעיה של הקבוצה כולה.
עמירה דותן: עליי לחשוב יחד עם חברי איך נוכל לעשות משהו לגבי האמנות.
יוליה סגל: לא כולם קיבלו פיצויים.
יוליה סגל: ברוך, שעשה אנדרטה ליאנוש קורצ'ק ביד ושם, פסל גדול, גר בשא-נור 18 שנים, כאחד מהראשונים, ולא קיבל כלום.
עמירה דותן: נזמין את כולכם לכאן לפגישה.
עמירה דותן: אני מבקשת שתשאירי לנו פרטים.
עמינדב דרורי: הוא דיבר על 9 משפחות הסובלות מבעית בריאות.
עמינדב דרורי: אני שייך לאגודת חולי הסוכרת.
עמינדב דרורי: רק אתמול בערב הודיעו לי שיש לי סוכרת גבוהה מאוד ולחץ דם גבוה.
עמינדב דרורי: לפני שבוע וחצי אשתי השתחררה מבית-חולים, רופא העיניים שלח אותה לנוירולוג לאחר שמצא כלי דם מאחורי הרשתית של העין.
עמינדב דרורי: כל הרופאים שאלו אותה: האם בשנה האחרונה היה לך מתח עצבים או לחץ?
עמירה דותן: אני לא יכולה לטפל בזה.
עמירה דותן: לחיות במדינה שלנו – זה מתח.
אתי רוזנבלט: אני רוצה להגיד מה שאמרתי בבג"ץ: תתייחסו אלינו כמו אל בני אדם, כי הדבר היחיד שנשאר לנו זה הכבוד שלנו.
אתי רוזנבלט: גם העובדה שצריך לכתת רגליים לכאן ולהתחנן על הנפש, זה אחד הדברים היותר משפילים.
אתי רוזנבלט: והבירוקרטים הורגים אותנו עוד יותר.
אתי רוזנבלט: לפחות תתייחסו אלינו בכבוד.
עמירה דותן: בוועדה הזאת כולנו, כולל חברי הכנסת שיצאו לפני סיום הישיבה, לא רק מתייחסים בכבוד אלא מדברים בכבוד.
אדוארד סולטנובסקי: כמה כסף קיבלה המועצה בגלל שאנחנו גרים שם?
אדוארד סולטנובסקי: 1,330,000 שקל.
אדוארד סולטנובסקי: המון כסף.
אדוארד סולטנובסקי: אבל מה אנחנו מקבלים?
אדוארד סולטנובסקי: כלום, אפס.
שמואל גולן: כידוע לכם, למוסד מבקר המדינה יש שני כובעים, בין היתר הוא נציב תלונות הציבור.
שמואל גולן: מי שיש לו בעיה אישית מוזמן לפנות לנציב תלונות הציבור – זה המוסד המתאים לטפל בבעיות פרטניות של אנשים שמתמודדים עם מוסדות שלטון.
שמואל גולן: המוסד הזה פתוח ומטפל בכל אחד.
שמואל גולן: בשנה האחרונה טיפלנו בהרבה מקרים פרטניים של אנשים שנפלו בין הכיסאות וסייענו להם, כמובן במסגרת החוק.
שמואל גולן: הכתובת: מבקר המדינה, נציב תלונות הציבור, ירושלים.
שמואל גולן: החלק השני זה הנושאים העקרוניים שהועלו כאן.
שמואל גולן: על חלקם עלינו כאשר בדקנו את אזור הפינוי מעזה, בסוגיית העתקת קהילות.
שמואל גולן: סעיף 85 בעייתי מאוד ועלינו לשבור אתו את הראש.
שמואל גולן: רשמתי לעצמי מספר נושאים ונצטרך לחזור ולראות מה אנו אמורים לבדוק – סוגיית התשתיות, סוגיית הסכם ההעתקה, הביצוע, המימוש הכספי, כל הדברים המערכתיים שחייבים לבדוק.
שמואל גולן: אנו עובדים היטב עם המועצה האזורית עמק חפר, עם מר איצקוביץ, ואין סיבה שלא ניכנס לשם גם הפעם.
שמואל גולן: אני מקווה שמהכיוון שלנו נביע עמדה מהר ככל האפשר.
שמואל גולן: לגבי שיכון הקבע – יושב כאן מנהל האגף שמנהל את הביקורת על שיכון הקבע בכל האזורים, גם מהקבוצות שפונו מעזה וגם מהקבוצה שהתפנתה מהשומרון, ואני מניח שרשם לעצמו כמה דברים.
שמואל גולן: לגבי בעיות פרטניות יש לכם כתובת.
שמואל גולן: אנחנו מקבלים פניות בכל שפה.
שמואל גולן: נטפל בכל בעיה פרטנית, במידת האפשר.
שמואל גולן: לגבי בעיות עקרוניות – רשמתי לפניי.
שמואל גולן: אני מבטיח לכם שכפי שעד כה התבטאנו בכל הנושאים, נתבטא גם בנושאים שעלו כאן, ועלו נושאים חשובים כמו בדיקת המפרק, המיפרטים, הכול.
יפים ויינטראוב: צריך לבדוק אם ההסכם חוקי או לא.
עמירה דותן: אני מודה לכם מאוד.
עמירה דותן: הישיבה היום אני מניחה יותר מישיבות אחרות תהיה מאוד קשה, לפחות לי, אז אני מאוד מבקשת שמעבר להעברת התחושה שגם אתמול קראתי את החומרים שהגיעו אלי בפקס או במייל מהפורום המשפטי, שאני רואה שזה נכתב בשום שכל ובהרבה מאוד אהבה, שיש פה גם את הפרטים של האינפורמציה וגם הצעות או בקשות או המלצות להמשך עבודה וטיפול, אני שוב רוצה להודות לכם שהגעתם.
עמירה דותן: כדי שנייעל את הדיון, ליאור, איך אתם רוצים להתחיל?
ליאור כלפא: יש לי כאן סדר דוברים אבל קודם אפתח בשתי מילים ואחר כך אעביר את רשות הדיבור לדוברים שתאמנו איתם ואני חושב שחשוב שידברו.
ליאור כלפא: אני חושב שהיום יש תמימות דעים.
ליאור כלפא: אין פה משהו שכרגע אנחנו ונציגי התושבים חלוקי דעות עם הגורמים במשרדים השונים על הצורך ועל הבעיות הנפשיות וההשלכות של התוצאה של ה-15 באוגוסט.
ליאור כלפא: המציאות כרגע היא קשה, היא לא חדשה לאנשים פה אבל היום נדרש סנכרון.
ליאור כלפא: נדרשת היום איזושהי חשיבה מערכתית.
ליאור כלפא: המערכת עובדת על פי החלטות של תקציבים, פקידי אוצר וכדומה.
ליאור כלפא: המשמעות של זה שאם למשל נותנים לרשות תקנים לעובדים סוציאליים, אז התקנים הם ל-5 חודשים.
ליאור כלפא: איזה עובד סוציאלי מקצועי ייכנס לרשות כזאת ל-5 חודשים?
ליאור כלפא: למרות שהמשפחות אינן כאלו שהיו משפחות רווחה יש כאן משבר, יש כאן אובדן של הרבה דברים.
ליאור כלפא: שמעתי ממשפחות שכולות בגוש קטיף שהאובדן הזה יותר קשה מאובדן של יקירים, שנבין עד איפה עומק הבעיה.
ליאור כלפא: והמערכת פה לא יכולה להמשיך להתנהל בצורה שזה מותנה באישור תקציבי, בתקנים ל-5 חודשים, ל-3 חודשים כי שוב, יגיע אותו עובד סוציאלי, בלי לפגוע באף אחד מהם, שגמר כרגע את הלימודים שלו, נכנס לטפל, בלי שום תובנה מי בכלל קהל היעד שעומד מולו.
ליאור כלפא: לצערי אני אומר את זה כי ביקשנו ממשרד הרווחה והנציגה שלו נמצאת כאן, ביקשנו הכשרה של העובדים הסוציאליים שהולכים לטפל במפונים, להכשיר אותם איך להתמודד עם אותה אוכלוסיה.
ליאור כלפא: זו לא אוכלוסיית רווחה זו אוכלוסייה במשבר.
ליאור כלפא: זה הבדל אחד.
ליאור כלפא: נכון שבין לבין יש לצערי תיקים שטופלו במחלקת הרווחה בגוש קטיף והועברו בצורה מסודרת למשרד הרווחה אבל משם לא הגיעו לקהל היעד שלהם.
ליאור כלפא: אני יודע שזה נמצא כבר בשולחנו של מבקר המדינה אבל יש למעלה מ-400 תיקים שהיו בטיפול ולא הגיעו לגורמים, לא הגיעו לרשויות הקולטות.
ליאור כלפא: כל המציאות הזאת מוסיפה על כל החוסר ודאות.
ליאור כלפא: היום ישר כוח לעמירה יושבת ראש הוועדה כאן אבל את כבר היית בכמה דיונים איתנו ואנחנו יודעים שבהרבה נושאים חוסר הוודאות הוא עצום.
ליאור כלפא: רק אתמול החבר'ה שנרשמו לפרויקט ניצנים היו בסיר לחץ, כן יהיה לא יהיה וכדומה.
ליאור כלפא: אותו דבר קיים במקומות אחרים.
ליאור כלפא: החבר'ה של נצר חזני שאמורים להגיע לעין צורים עדיין לא יושבים בבית וגם מי שכבר נכנס לבית יש עדיין בעיות טכניות.
ליאור כלפא: המציאות הזאת היא מציאות בלתי נסבלת.
ליאור כלפא: מדיווחים של קופת חולים כללית, כמות התרופות שנלקחות בקופה הן בלתי סבירות.
ליאור כלפא: אני לא רוצה להרחיב, אני חושב שיש פה נציגות שתציג את התמונה הרבה יותר טוב ממני ולכן אני חושב שנעבור לדוברים.
עמירה דותן: האבחנה שעשית היא מאוד חשובה וכולנו מסכימים שלא מדובר באוכלוסיית רווחה אלא באוכלוסייה שנמצאת במשבר בגלל השבר בעצם ההתנתקות ובעזיבה של הבית.
עמירה דותן: לכן אתה מדבר על 3 דברים, ראשית, כוח אדם מטפל מקצועי לא מוגבל בזמן, ומעבר למקצועיות, זאת אומרת מקצועי לא רק במובן זה שהוא גמר לימודים אלא מעבר למקצועיות גם הבנה של האוכלוסייה לה הוא עומד לעזור, תודה ליאור, בבקשה.
מרים פרידלר: אני עורכת דין שמטפלת במפונים.
מרים פרידלר: ראשית אני מבקשת להודות ליושבת ראש הוועדה על קיום המפגש הזה.
מרים פרידלר: הדיון הוא חשוב מאין כמוהו.
מרים פרידלר: הבאת הנושא למודעות שלכם חברי הכנסת ושל הציבור המקצועי וכלל הציבור, בעיני יש לו חשיבות עליונה.
מרים פרידלר: אני מבקשת באמצעות הדברים הקצרים שלי והדברים המפורטים יותר של אלי זגרון שאני מטפלת בעניינו, להביא בפניכם איזושהי תמונת מצב, אני אקרא לה, פוסט טראומטית, וזה לא מליצי.
מרים פרידלר: כולנו יודעים שמדובר בקבוצה של אלפי אנשים, בעלי משפחות, אנשים עובדים, אנשים יצרנים, אנשים עם כבוד עצמי שביום אחד איבדו הכל.
מרים פרידלר: וההכל הזה הוא איבדו עבודה, איבדו רכוש וגרוע מכל או מעל הכל, איבדו את כבודם העצמי.
מרים פרידלר: הם הפכו לנטל שלא מרצונם על החברה.
מרים פרידלר: האובדן הנורא הזה הוליד משבר נפשי רציני מאוד.
מרים פרידלר: אצל חלק מהאנשים זה בא לידי ביטוי פוסט טראומטיק, סינדרום שאנחנו מכירים מהצד המקצועי, משפטי רפואי.
מרים פרידלר: אצל חלק אחר, לא מבוטל לצערנו, זה מגיע עד כדי בעיות פסיכיאטריות רציניות מאוד כולל אישפוזים פסיכיאטריים של בני נוער.
מרים פרידלר: יש לנו דיווחים לפחות של 9 מקרים כאלה.
מרים פרידלר: אצל אחרים זה גרם לבעיות קרדיולוגיות עד כדי התקפי לב ומוות מהתקף לב במקרה אחד.
מרים פרידלר: לצערנו קיימים גם כמה מקרים של אנשים שחלו בסרטן.
מרים פרידלר: הקשר הידוע ממש בוודאות בין גוף ונפש והאובדן הנורא שגרם לנזקים הבריאותיים הקשים האלה, חייבים להיות במודעות ובאחריות של כל אחד מהגורמים הטיפוליים.
מרים פרידלר: החל במדינה שביצעה את ההתנתקות ברגישות ובנחישות ועכשיו על פי דוח מבקר המדינה מפברואר 2006, מוטלת חובה, חד משמעית, מבקר המדינה לא בוחל במילים, הוא חד וענייני כמו שכולנו מכירים אותו מהצד המשפטי, והוא קובע חד משמעית שבאותה נחישות ורגישות שבוצעה ההתנתקות, באותה נחישות ורגישות חייב להתבצע השיקום של המפונים, העקורים, לא חשוב איך נקרא להם, של אחינו, שהם פליטים בתוכנו היום.
מרים פרידלר: החובה הזו של שיקום יש לה שני היבטים.
מרים פרידלר: ישנו השיקום הכלכלי וישנו השיקום הבריאותי במי שזה פגע לצערנו בבריאותו.
מרים פרידלר: הדברים קשורים זה בזה בקשר בל ינתק.
מרים פרידלר: לא יתכן שיקום כלכלי מבלי שיקום בריאותי והפוך.
מרים פרידלר: החובה שמוטלת עליכם המחוקקים היום היא חובה לא פשוטה אבל לעניות דעתי היא ניתנת לפיתרון.
מרים פרידלר: ניתן באמצעות חוק פיצוי פינוי להתקין תקנות שבאמצעותן תוקם הוועדה.
מרים פרידלר: אני אסטה לרגע מהנושא.
מרים פרידלר: אני רוצה לתאר בפניכם תיאור קצר וממצה של תהליך משפטי שעניינו תביעת נזיקין.
מרים פרידלר: תביעת נזיקין מוגשת לפי גובה הפיצוי הנדרש או לבית משפט שלום או לבית משפט מחוזי.
מרים פרידלר: התביעה מוגשת, יש בדרך כלל המתנה של, תלוי במקום ותלוי בעומס אבל בין חצי שנה לשנה עד שנה וחצי עד שנשמע דיון ראשון.
מרים פרידלר: בשלב הראשון מתקיימת פרוצדורה שנקראת קדם משפט.
מרים פרידלר: בקדם המשפט נידונות כל השאלות הטכניות פרוצדורליות כולל שאלות רפואיות של מומחים כאלה ואחרים שבית משפט ממנה לפי סוג הפגיעה.
מרים פרידלר: לאחר מכן התובע נבדק על ידי רופאים שממנה בית משפט ומגיע שלב של גיבוש הנזק, הגשת אומדנים לנזק.
מרים פרידלר: רק לאחר מכן מגיע שלב ההוכחות, של שמיעת העדים.
מרים פרידלר: בגמר ההוכחות מתבקשים בדרך כלל באי כוח הצדדים או עורכי הדין להגיש סיכומים בכתב כיוון שמדובר בהרבה מאוד פרטים טכניים, עובדתיים ורפואיים, אין שום סיכוי להגיש סיכומים בעל פה שזו פרוצדורה קצרה יותר ומהירה, אלא סיכומים בכתב.
מרים פרידלר: בעומס שמוטל על בתי המשפט ועל עורכי הדין, משך הזמן להגשת הסיכומים הוא חצי שנה נוספת.
מרים פרידלר: לאחר הגשת הסיכומים יש לקוות שהשופט לא עמוס מדי ובחלוף מספר חודשים הוא נותן פסק דין.
מרים פרידלר: אנחנו מדברים על תהליך של מספר שנים, בערכאה ראשונה, ואחר כך צד שרואה את עצמו נפגע מפסק הדין בערכאה ראשונה מדרך הטבע, מגיש ערעור, ואנחנו מדברים על המתנה ועל פסק דין בערכאת הערעור של לא הרבה שנים, אבל שוב שנתיים שלוש לפחות.
מרים פרידלר: אנחנו יכולים להגיע בקלות בהליך משפטי כזה לסדר גודל של בין 5 ל-8 ו-10 שנים.
מרים פרידלר: אני חושבת שזה יהיה עוול נורא.
מרים פרידלר: אני מרשה לעצמי לומר מתוך היכרות המערכת מזה 30 שנה שזה יהיה עוול בלתי אנושי, בלתי נסבל להטיל על כתפי המפונים להזדקק לאותם הליכים משפטיים, לעבור שוב את אותה ויה דלרוזה שהם כבר חוו על בשרם בהליכים ארוכים של שנים רבות עד שיוכיחו את נזקיהם ואת זכותם לקבל פיצוי בגין הנזקים האלה, זכות שאגב מעוגנת בבג"ץ המפורסם בפסק דינו של הנשיא אהרון ברק.
מרים פרידלר: אני חושבת שמוטלת על המחוקק במקרה הזה מכוח המלצה מפורשת של דוח מבקר המדינה, חובה ראשונה במעלה למצוא את הדרך המשפטית על ידי התקנת תקנות מתאימות והקמת ועדה, מעין שיפוטית או ועדה שיפוטית שתהיה מורכבת מנציגים של המדינה, רופא ומשפטן מומחה בתחום, נציגים של המפונים, אותו דבר רופא ומשפטן, ונציג של משרד מבקר המדינה שכבר בדק את הנושא והוא יהיה המאזן.
מרים פרידלר: ועדה כזו שבפניה יביאו המפונים שחלו את טיעוניהם, את תביעתם, בצירוף תיעוד רפואי מתאים, שתוכל לשפוט לפי פרמטרים ידועים, כמו שוועדות של הביטוח הלאומי, ועדות של קצינת גמולים וכיוצא בזה.
מרים פרידלר: יש כלים לוועדות כאלה להגיע להכרעה שיפוטית מבלי צורך להעביר את המפונים החולים את אותה ויה דלורוזה של הליך משפטי ארוך וקשה שמכביד עליהם הכבדה מיותרת, הכבדה נפשית, שחלילה ההליך כשלעצמו עם הלחצים הנלווים אליו יכול להמשיך ולדרדר את מצבם ואת זה איש מאיתנו אינו רוצה, כך אני מאמינה.
עמירה דותן: את מדברת בשם אותם אנשים שבעצם - - -
מרים פרידלר: בשם המפונים שחלו.
עמירה דותן: כלומר אם תוקם ועדה מהסוג הזה - - -
מרים פרידלר: המפונים יוכלו להגיש אליה את התביעה.
עמירה דותן: המפונים מסכימים להיות - - -
מרים פרידלר: בוודאי.
מרים פרידלר: הוועדה תפעל בכלים משפטיים מקובלים, בכלים רפואיים של קופות רפואיות מקובלות, בדיוק כפי שזה מתנהל בבית משפט בהבדל אחד, הוועדה תהיה כפופה לדין המהותי.
מרים פרידלר: דיני הנזיקין הרגילים, המקובלים.
מרים פרידלר: ייחסך זמן היקר מאוד לחולים.
עמירה דותן: יש שני הבדלים.
עמירה דותן: האחד, ישנה תשומת לב ייחודית אם דיברתי קודם על הרגישות ועל הנחישות, זו בכל זאת איזושהי רגישות של תשומת לב אחרת מאשר הדין הרגיל או ההתנהלות הרגילה.
עמירה דותן: עצם הקמת הוועדה הינה תשומת לב מיוחדת או טיפול מיוחד בנושא המאוד מיוחד שאנחנו מדברים עליו.
מרים פרידלר: לא הייתי מגדירה את זה ברשותך כטיפול מיוחד כי להבנתי זה צריך להיות טיפול משפטי רגיל, רק לא בדרך המקובלת.
מרים פרידלר: לא בערכאות המשפטיות, לא בפרוצדורה המשפטית הארוכה.
עמירה דותן: זה עושה את הייחוד של זה.
מרים פרידלר: עדיין בכלים משפטיים מקובלים, כלים רוחביים מקובלים רק בקיצור דרך.
עמירה דותן: שזה עושה את הייחוד בעצם, זאת אותה תשומת לב שדיברתי עליה לתת מענה לייחודיות של הזמן ושל השבר מהבחינה הזו.
עמירה דותן: זאת אומרת למצוא כלי שיענה על השבר, תודה מרים.
מרים פרידלר: בבקשה.
מרים פרידלר: ברשות
מרים פרידלר: כם אני מבקשת להציג את אלי זגרון והוא יספר את סיפורו האישי.
אלי זגרון: אני תושב נצר חזני.
אלי זגרון: הגעתי לנצר חזני ביולי 87.
אלי זגרון: אנחנו משפחה עם 5 בנות, היום ברוך השם יש לי גם 6 נכדים והשביעי בדרך.
אלי זגרון: ב-3 לאפריל 2005 עברתי תאונת דרכים, נשברו לי שתי הפיקות בברכיים, יש לי דוח שאומר שמבחינה בריאותית הייתי בריא.
אלי זגרון: פרט למחלה שבגינה אני מקבל תרופות קבועות, כרוניות, לא הייתה לי שום בעיה.
אלי זגרון: בנובמבר אחרי שהיינו חודשיים בחיספין ירדנו לעין צורים כי אחרי תאונת הדרכים הייתי בחופשת מחלה.
אלי זגרון: הגענו לעין צורים כי מקום העבודה שלי זה מחסום ארז, אני עובד משרד התחבורה ואנחנו נותנים שירות לפלסטינים במסגרת הסכם אוסלו.
אלי זגרון: בסוף נובמבר גילו לי את מחלת הסרטן, ממש במקרה ולא כתוצאה מכאבים או משהו כזה.
אלי זגרון: ב-6 לדצמבר נותחתי.
אלי זגרון: הגילוי של המחלה מתבטא בירידה בהמוגלובין ודם סמוי.
אלי זגרון: עברתי כריתה של במעי הגס וגילו לי גרורות בכבד ובריאות.
אלי זגרון: בשבוע הבא אני אהיה כבר בטיפול הכימותרפי ה-12 והטיפול ה-9 של האווסטין.
אלי זגרון: למה אני מציין אווסטין?
אלי זגרון: כי כשאמרו שאני צריך לקבל את האווסטין פניתי למינהלת וביקשתי סיוע.
אלי זגרון: אמרו לי, אין דבר כזה.
אלי זגרון: מה אני אגיד לכם?
אלי זגרון: היום כל חודש 20 אלף שקל עבור האווסטין.
אלי זגרון: האווסטין ברוך השם עובד, מצב הגרורות שלי משתפר אבל את המימון אני מקבל מאנשים טובים כמו הרב צבי רימון או כמו אנשים מהיישוב שאוספים לנו כסף אבל לא מגורם אחר.
אלי זגרון: חוץ מהכימותרפיה והאווסטין אני מטופל במרחב של טיפולים, אחד מהם זה פסיכולוג.
אלי זגרון: 12 פגישות מטעם מענים, זה אחד הדברים הטובים שעשו במסגרת הזאת.
אלי זגרון: והרופא אומר בפירוש, שיש קשר בין הגוף ובין הנפש.
אלי זגרון: יש רופאים נוספים שאומרים אותו דבר.
אלי זגרון: כדאי לציין שעד היום אני עוד לא גר בקרוון.
אלי זגרון: אני קורא לזה קרוון ולא קרווילה.
אלי זגרון: למה?
אלי זגרון: מכל מיני סיבות, תשאלו את האנשים מהמינהלת.
אלי זגרון: גרנו בהתחלה בעין צורים בדירת חדר 4 על 4.
אלי זגרון: שני חדרים כאלה, 3 בנות בחדר אחד, אנחנו בחדר שני.
אלי זגרון: במשך כחודש.
אלי זגרון: עד אחרי הניתוח.
אלי זגרון: אחרי הניתוח הקיבוץ עשה לי טובה והעבירו אותי לדירה של מרובע שהבנות יהיו איתנו ביחד.
אלי זגרון: בגלל המחלה והניתוח שעברתי, איך אני מרגיש היום?
אלי זגרון: את האמת, אני לא רוצה להתבטא.
אלי זגרון: חבל שאני אתבטא, חבל שאני אוציא את מה שיש לי בבטן כי הכעס גרם לי למחלת הסרטן.