GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמירם גולדין: אני מדבר על הכוון תעסוקתי של יציאה מהבית, של שדרוג היכולת שלו להתמודד עם תעסוקה.
עמירם גולדין: למשל, לשדרג את היכולת שלו במחשבים, לשדרג את היכולת שלו באנגלית.
עמירה דותן: אני לא מבינה את החיבור בין להגיע ל"כולל" בשעה 08:00 בבוקר לבין זה.
עזרא אלדר: זאת תוצאה שווה, שהאדם קם בבוקר ונוסע לקורס מחשבים או הולך לישיבה ללמוד גמרא.
עמירה דותן: אבל פה יש יכולת תעסוקה עתידית.
עזרא אלדר: אז יש כאלה שהשכר שלהם הוא מהשמים.
עמירם גולדין: אני חושב במונחים של תעסוקה.
עמירם גולדין: אני לא מתעסק ב"כולל".
עמירם גולדין: אבל כשאני רואה את מה שאמר הרב רימון, זה סוג של קטע בתהליך של ההעצמה לקראת האידיאל.
עמירם גולדין: אז הוא ילך ל"כולל" יומיים או שלושה שבועות, אחר כך הוא ילך לקורס הסבה, וזה יאפשר לו ללכת הלאה.
עמירם גולדין: כשאני מדבר על ההקשר התעסוקתי גרידא, אני מדבר על העצמה בכישורים והכשרות לקראת יציאה לעבודה, שזה מחשבים, זה אנגלית, זה סדנאות שחלקן עוברים בקורס של הפרויקטורים שעבר עזרא אלדר.
הרב יוסף צבי רימון: במה שדיברתי על ה"כולל" המטרה היא כפולה.
הרב יוסף צבי רימון: אני לא מדבר על שום מטרה דתית, למרות שבוודאי יש לי עקרונות דתיים בעניין.
הרב יוסף צבי רימון: דבר ראשון, אדם נכנס לסדר יום.
הרב יוסף צבי רימון: אנחנו יודעים שהוא קם בבוקר, מתחיל לטפל בעצמו ואחר כך יוצא גם לעבודה.
הרב יוסף צבי רימון: דבר שני, יש אנשים שאנחנו יודעים שלא ייכנסו לעבודה.
הרב יוסף צבי רימון: אדם כזה הופך את כל הבית למשוגע, הופך את כל המשפחה למשוגעת.
הרב יוסף צבי רימון: אנחנו יודעים שאם אימא בבית, ברכה בבית.
הרב יוסף צבי רימון: אבל אם אבא בבית, זאת בעיה.
הרב יוסף צבי רימון: נשים יודעות להעסיק את עצמן יותר.
הרב יוסף צבי רימון: אם לאדם לא מוצאים תעסוקה בדרך אחרת, צריך לחשוב איך אנחנו מוצאים לו תעסוקה אחרת.
הרב יוסף צבי רימון: לא אכפת לי אם זה יהיה "כולל" או התנדבות, אבל מקום שנדאג למלגה מסוימת שהוא שיוכל לחיות ויהיה שווה לו לקום בבוקר ולהיות מ-08:00 עד 13:00 במקום כלשהו, כי אחרת הוא לא מקבל את המלגה הזאת.
הרב יוסף צבי רימון: זה מחזיר את האדם לסדר יום, לחיים נורמליים, ולא הורס את כל המשפחה.
הרב יוסף צבי רימון: אם תהיה לו אחר כך עבודה, טוב.
הרב יוסף צבי רימון: אם לא, זאת התעסוקה.
עמירה דותן: אתה רואה את זה מוגבל בזמן?
הרב יוסף צבי רימון: יש כאלה שייצאו לעבודה.
הרב יוסף צבי רימון: תמיד יהיה להם שווה יותר לצאת לעבודה, כי ב"כולל" או בהתנדבות הם יקבלו 1,000 שקלים, הם לא יקבלו שכר מלא.
הרב יוסף צבי רימון: אני חושב שחלק מהאנשים זה ידרבן לצאת לעבודה.
הרב יוסף צבי רימון: חלק מהאנשים, לצערי, אני יודע היום שזה לא ילך להם.
הרב יוסף צבי רימון: יש אנשים מקצועיים ביותר בתחום ספציפי מאוד.
הרב יוסף צבי רימון: אדם מומחה עולמי בעגבניות שרי.
הרב יוסף צבי רימון: פרט לגידול עגבניות שרי הוא לא יודע לעשות כלום.
הרב יוסף צבי רימון: הוא בגיל 55 היום.
הרב יוסף צבי רימון: ניסיתי לחפש לו עבודה בעגבניות שרי, אבל אין.
הרב יוסף צבי רימון: יש רק כמה מפעלים.
הרב יוסף צבי רימון: הוא אומר לי: אני יכול להיות קריין, יש לו קול יפה.
הרב יוסף צבי רימון: יש לו קול נחמד, אבל לא עד כדי כך.
הרב יוסף צבי רימון: הוא מנסה, אבל צריך לדאוג לאנשים כאלה.
הרב יוסף צבי רימון: צריך להחזיר את כל האנשים שעבדו לתעסוקה.
הרב יוסף צבי רימון: אנחנו מנסים להחזיר את כולם לעבודה ממש, אבל צריך לדעת שיש כאלה שלא נצליח וצריך למצוא להם פתרונות חלופיים ולא לקבור אותם 20 שנה קודם.
עמירם גולדין: בשורה התחתונה, לכל אחד מהאנשים שיש לנו בעיות אתו היום צריך למצוא פתרון יצירתי ספציפי.
עמירם גולדין: אם מוצאים לרגע מסוים קבוצה שיש להם פתרון יצירתי ספציפי כזה, אז עזרנו לקבוצה.
עמירם גולדין: אבל בעיקרון כל אחד הוא עולם ומלואו.
עמירה דותן: השאלה היא איפה אנחנו יכולים או לדחוף את המערכות או ליצור משהו יש מאין.
עמירה דותן: הרי כל האינפורמציה ידועה כבר, אתם יודעים את זה הרבה יותר טוב ממני.
עמירה דותן: אבל אנחנו כבר עשרה חודשים אחרי הפינוי, וכל הרעיון היה להשתמש בוועדה הזאת כאיזשהו זרז, איזשהו משהו שיעשה לכולם רע על הלב כדי שלאנשים שפונו יהיו גם תעסוקה וגם חיים נורמליים וגם איכות חיים.
עמירה דותן: כל הרעיון הוא שלא נלמד את התורה מהתחלה, אלא נסתמך על הידע העצום שיש בחדר הזה.
עמירה דותן: אתם עושים עבודה מדהימה.
עמירה דותן: לכן הייתי רוצה שתשתמשו בוועדה כדי לעזור לכם.
עמירה דותן: זה כל הרעיון.
עמירה דותן: אני היום הרבה יותר רגועה לשמוע את מה שאמר מר זיגדון.
עמירה דותן: אני אפנה באופן פורמלי למבקר, לנושא של השמאות, שחבריי העירו את תשומת לבי.
עמירה דותן: שריתה מעוז, בבקשה.
שריתה מעוז: אני אוסיף על דבריו המאלפים של הרב רמון.
שריתה מעוז: הסוגיה של בעלי העסקים היא קצת שונה משאר המועסקים שאיבדו את פרנסתם.
שריתה מעוז: אדם שהיה לו עסק, היה רגיל לעבוד בתנאים מסוימים.
שריתה מעוז: לא תמיד אפשר להקים את העסק מחדש.
שריתה מעוז: כל עסק זה עניין פרטני אישי של אותו עסק וצריך התייחסות אישית לכל בעל עסק, אבל יש בעיות מסוימות שנובעות מהפרוצדורה.
שריתה מעוז: יש סוגיה קשה מאוד, שכדי להקים עסק מחדש צריך תזרים מזומנים נזיל.
שריתה מעוז: עד היום כל בעלי העסקים שהצליחו להקים את העסקים שלהם מחדש, היה להם הון עצמי שבו הם השתמשו.
שריתה מעוז: בעלי עסקים העתיקו עסקים בעלויות מטורפות.
שריתה מעוז: אני אישית מכירה אנשים שהשקיעו מאות אלפי שקלים רק בהעתקה של העסק שלהם.
שריתה מעוז: עד היום הם לא קיבלו מהמדינה כלום.
שריתה מעוז: לפי החוק מגיעים להם רק 10% מעלויות ההעתקה.
שריתה מעוז: כמובן שאם לא היה להם אותו הון עצמי, הם לא היו מסוגלים להקים את העסק מחדש ועד היום הם היו מובטלים.
שריתה מעוז: כמובן שיש הרבה כאלה שיכלו להקים את העסק מחדש אילו היה להם הכסף המזומן הזה, אילו היתה להם העזרה והתמיכה.
שריתה מעוז: הפרוצדורה מבחינת המנהלת, מבחינת הזכאות של העסקים, היא ארוכה ומסובכת הרבה יותר מאשר הפרוצדורה לגבי המגורים ולגבי המגזר התעסוקתי הרגיל.
שריתה מעוז: במקרה הטוב מקבלים מקדמות, ורוב העסקים לא קיבלו.
שריתה מעוז: החוק מאוד מסובך, ואולי בזה צריך לעסוק בוועדה נפרדת לחלוטין.
שריתה מעוז: החוק לא נותן מענה לעסקים.
שריתה מעוז: יש אחוז עצום של עסקים, אולי 60% מהעסקים לא יפוצו אפילו בהתאם ל-60%-70% מערך העסק לפי החוק הקיים.
שריתה מעוז: החוק לא מתאים למציאות.
שריתה מעוז: אם החוק לא ישונה, העסקים לא יפוצו, לא תהיה שום דרך לפצות אותם, גם לא בוועדות חריגים, שגם הן מתכנסות.
שריתה מעוז: בעצם כבר אין חריגים, אלא הרוב הפך להיות לחריגים.
שריתה מעוז: אני חושבת שיסכים אתי הרב רמון שגם המובטלים רואים שלבעלי העסקים הרבה יותר קשה להסתגל.
עמירה דותן: אלה אותם חוקים שאנחנו יודעים שצריך לתקן אותם?
ליאור כלפא: זה קשור לרשימה של תיקוני החקיקה.
ליאור כלפא: חלק מתיקוני החוק הם ברמה הפרטנית האישית הקהילתית.
ליאור כלפא: חלק הם סעיפים שבנושא עסקים או חקלאים, לא רק בעלי העסקים או החקלאים מודעים לכך שנדרש תיקון לחוק.
ליאור כלפא: היום גם מנכ"ל משרד החקלאות או ראש המנהלת מבינים שהסעיפים שם דורשים תיקון, ותיקון מיידי.
ליאור כלפא: אבל אנחנו מכירים את עמדת הממשלה בנושא הזה של תיקון החוק, ואת החששות שיש לממשלה.
ליאור כלפא: הדברים האלה יוצרים עוול נורא בשטח.
ליאור כלפא: הזמן עובר ומן הסתם נגמור את מושב הקיץ לקראת הפגרה הקרובה, והדברים לא יבואו לידי תיקון במושב הקרוב.
ליאור כלפא: אלה דברים שלדעתי יפתרו בעיות במקרו.
עמירה דותן: זה סעיף 70(ג)?
ליאור כלפא: סעיף 70(ג) הוא בנושא השקעות חקלאים.
ליאור כלפא: לגבי עסקים יש שורה של סעיפים בנושא הנכסי, הפיננסי.
שריתה מעוז: הנושא הוא מאוד מורכב ויש שני מסלולים בחוק, שזה או לפי המסלול הנכסי, של שווי הנכסים, או לפי המסלול הפיננסי, לפי ההכנסות וההוצאות.
שריתה מעוז: אין שם מסלול שלישי, כמו שיש למגורים למשל בענייני שמאות, או כל מסלול אחר שמאפשר טיפול יחידני בעסק.
שריתה מעוז: לפעמים גם במסלול הנכסי וגם במסלול הפיננסי מגיעים לאפס, למרות שהעסק היה פעיל והכניס כסף.
שריתה מעוז: זה מאוד מורכב וצריך דוקטורט כדי להבין את הנוסחאות, אבל היות שכל עסק הוא בפני עצמו ולכל עסק יש ההיסטוריה שלו, נוצר עוול נוראי שעסקים שהכניסו והיו שווים סכומים לא מבוטלים, בעצם לא מפוצים או מפוצים ברמה מאוד נמוכה.
שריתה מעוז: זה לא מאפשר את ההקמה מחדש של עסק, ולכן חלק גדול מאותם אנשים הם מובטלים.
עמירה דותן: המנהלת מכירה את הנושא?
דניאל שטרול: התמונה מוכרת.
דניאל שטרול: מדובר בתיקוני חקיקה, זה משהו שכולם מסכימים עליו, השאלה היא רק איך.
דניאל שטרול: אני מציע לא לדון בזה כאן.
דניאל שטרול: אני מציע לזמן לכאן את יונתן לצורך דיון פנימי לכל ההיבטים הללו.
עזרא אלדר: הוא יגיד שהכול טוב.
דניאל שטרול: אני לא רוצה לדבר בשמו.
דניאל שטרול: הוא לא יגיד אמירה שכזאת.
עמירה דותן: פגשתי אותו עם היועץ המשפטי שלכם והתחלנו לדון בסעיף 70(ג).
עמירה דותן: כדאי שנעשה את זה בהקדם, לפני שהוא מסיים את תפקידו.
הרב יוסף צבי רימון: העצמאים לא מקבלים לא אבטלה ולא הסתגלות.
הרב יוסף צבי רימון: העצמאים מהבחינה הזאת הם במצב הכי קשה.
עמירה דותן: בשבוע הבא נעשה את המפגש הזה, גם עם יונתן ואולי עם היועץ המשפטי שלהם.
עמירה דותן: אם תרצו להגיע, תבואו לומר את הדברים.
יעקב מזרחי: אני גזבר המועצה האזורית חוף אשקלון.
יעקב מזרחי: אני רוצה להתייחס לנושא הארנונה.
יעקב מזרחי: קלטנו כ-3,500 תושבים, ואנחנו לא גובים ארנונה מחודש אוגוסט 2005.
יעקב מזרחי: גם במשך השנה אנחנו לא גובים ארנונה.
יעקב מזרחי: אנחנו צפויים לכניסה של חקלאים בסדר גודל של כ-4,000 דונם חקלאות בחממות בתחומי המועצה, ואנחנו חוזרים ומבקשים בכל הזדמנות ובכל פורום, ונדמה לי שאנחנו קול קורא במדבר לפטור את התושבים מתשלום הארנונה.
שמואל גולן: הם קיבלו פטור עד דצמבר.
יעקב מזרחי: הפטור לא ניתן.
יעקב מזרחי: אין לי האישור החוקי.
עמירה דותן: הרב אמר שמשלמים ארנונה על-פי תלוש השכר, ואם אין תלוש שכר אז לא משלמים ארנונה.
יעקב מזרחי: ברור לנו שזה לא חל לגבי עסקים.
יעקב מזרחי: אין לנו הנחות לגבי עסקים.
קריאה: יש ועדת הנחות.
יעקב מזרחי: זה לא לעסקים.
עמירה דותן: יש פה היבטים שונים ורבים.
יעקב מזרחי: אחרי שאתה מוציא את האדם והוא הקים את החממה ויש לו 40 דונם חממות, עכשיו יבוא הגובה מהמועצה האזורית ויגיד לו שייתן את הכסף.
עמירה דותן: כשאני אראה את ה-40 דונם חממות ואת החיוך של המתיישב.
עמירה דותן: ..
אלי אסקוזידו: הרי בחוק שחוקקו רצו לתת שנה וחצי פטור, מאוגוסט עד סוף 2006, והיועץ המשפטי לממשלה לא אישר את זה, הוא אמר שזה לא עומד בהוראות החוק, ולכן הוא אפשר רק 3-4 חודשים הראשונים.
אלי אסקוזידו: ביקשנו ב-2006 והוא בשום פנים ואופן לא אישר לתת פטור גורף.
אלי אסקוזידו: הוא אמר שיגישו בקשות.
אלי אסקוזידו: לנו כרשויות זה גורם להרבה טרדה, שכן מכיוון שרוב האנשים מגישים בקשות להנחה, אתה צריך להחזיק עוד כוח-אדם.
אלי אסקוזידו: בסופו של דבר ארנונה אתה כמעט ולא גובה על-פי חוק, כי אנשים לא צריכים לשלם.
אלי אסקוזידו: המדינה לא נותנת לך במקום זה פיצוי כספי, וזו התעסקות מיותרת.
אלי אסקוזידו: עוד ב-2005 ניסיתי לשכנע את המדינה בכל מיני אפשרויות, אבל לא הצלחתי, למרות שאילן כהן היה בעד לתת את הפטור.
אלי אסקוזידו: אבל היועץ המשפטי עמד על הרגליים האחוריות.
אלי אסקוזידו: זאת לא בעיה שאפשר לפתור אותה בשולחן הזה, צריך לשבת עם מני מזוז ולמצוא אתו איזה מנגנון חוקי יש לעניין הזה.
שלמה וסרטיל: כדאי לזכור שמרכזי קליטה לא משלמים ארנונה.
עמירה דותן: שמעתי את זה בדיון הקודם.
עמירה דותן: אני מבקשת להבין מה קורה עם החקלאים.
נחום יפה: מי שמרכז את הנושא החקלאי לא יכול היה להגיע, ואני אדבר בשמו.
נחום יפה: אני חקלאי מגני-טל.
נחום יפה: אנחנו נמצאים היום, כל היישוב, ביד-בנימין.
נחום יפה: בגוש קטיף היו 350 חקלאים, שמתוכם חציים היו פעילים עד הרגע האחרון.
נחום יפה: כל התוצרת שלנו, שזה ברמה של 90% ומעלה, שווקה לייצוא, בעיקר באירופה אבל גם בארצות-הברית.
נחום יפה: מתוך כלל החקלאים שהיו בגוש קטיף, יש שלושה חקלאים שהתחילו, העבירו את המשק שלהם למקום אחר.
נחום יפה: הם נמצאים עכשיו בחובות קשים מאוד.
נחום יפה: הם העתיקו בערך חצי מהמשק שהיה להם והם נמצאים במימוש של כפול מהפיצוי שהם מקבלים.
נחום יפה: הבנקים כבר מתחילים לרדוף אחריהם, אני לא יודע איך הם גומרים עם הסיפור הזה.
נחום יפה: יש כמה חקלאים נוספים ששכרו משקים או שכרו כמה חממות רק כדי לשמור על הקניין בכוח במקומות אחרים או שעשו שיתופי פעולה עם כל מיני קיבוצים, כדי לנסות לשרוד את התקופה הראשונה ואחר כך לראות לאן מתפתחים הלאה.
נחום יפה: היום יש 10-15 חקלאים שהתחילו לקבל קרקע, בעיקר באזור ניצנים, באזור זיקים, והם מתחילים להקים את החממות.
נחום יפה: הם גם נתקלים בבעיות קשות מאוד.
נחום יפה: ברגע שהם מתחילים לרכוש את הסחורה ולהתחיל להקים את החממות הם רואים שזה עולה להם בערך כפול ממה שהם אמורים לקבל בפיצוי.
נחום יפה: דבר נוסף זה בעיית המענקים, סעיף 70(ג).
נחום יפה: בשורה התחתונה, מי שהולך היום לבנות חממה מקבל אחוז מסוים של מענקים.
נחום יפה: מישהו מגוש קטיף שהולך לבנות חממה, מקבל בערך חצי מהמענק.
נחום יפה: היתה שם טעות בשקלול.
נחום יפה: נכון, כרגע זה שלב שנמצאים בו בדיונים ואני מאמין שגם בדברים כאלה קיצוניים השכל הישר יגבר והם יקבלו לפחות פיצוי כפי שמקבל אדם רגיל שרוצה להתחיל לעסוק בחקלאות.
נחום יפה: כרגע האבסורד הוא די רציני, ולכן אנחנו רואים שבקשיים האלה יש מעט מאוד חקלאים שחזרו לעבודה, למרות שבגוש קטיף החקלאות שלנו היתה חקלאות שבוודאי שמעתם עליה, ולא שמעתם שאנחנו מבקשים דברים כלשהם כשהיינו בגוש קטיף.
נחום יפה: כשרצו לראות דברים חדשים שנעשים בחקלאות, היו באים לראות את זה בגוש קטיף, והיום אנחנו נמצאים פה כדי לדבר על זה.
נחום יפה: כולם יודעים שבקטע של העסקים ובחקלאות החוק לא נותן פיצוי.
נחום יפה: היום ג'ומס מדבר על זה בריש גליה.
נחום יפה: בכל הדיונים בוועדת הכספים שהכינו את החוק אנחנו היינו שותפים.
נחום יפה: השותפות שלנו היתה כדי שאם זה יקרה שנוכל להקים את המשקים שהיו לנו.
נחום יפה: ג'ומס היה שם ובייגה שוחט היה שם.
נחום יפה: ג'ומס רצה לעזור לנו עד גבול מסוים, אבל לא כל כך שמעו אותנו כי חשבו שיש אולי משהו נסתר שהוא אולי לא כל כך אמיתי כי אנחנו רוצים להישאר.
נחום יפה: היום אין לנו שום דרישה מעבר לדרישות שהעלינו בוועדת הכספים והן רשומות בכתבים.
נחום יפה: היום גם ג'ומס, בישיבה האחרונה של ועדת הכספים, וגם יונתן בשיא שאומר את זה כבר תקופה, וגם מנכ"ל משרד ראש הממשלה בין השורות אומרים שחייבים לעשות תיקונים, שנגרמו עיוותים גדולים בעסקים האלה.
נחום יפה: אמר פה חבר הכנסת אורי אריאל, שהוא נתקל בקטע הזה בקירות.
נחום יפה: אני מעריך שזה בא מצד האוצר, שלא רוצים לטפל בנושא הזה.
נחום יפה: בנושא של אנשים שהיו שכירים נעשית עבודה מאומצת מאוד, והדברים יכולים להיפתר.
נחום יפה: אני חושב שבנושא של חקלאות ושל עסקים, הבעיה המרכזית שבגללה אדם לא הולך להקים עכשיו עסק, היא שהוא אומר: ברור לי שאין לי הכסף להקים את מה שהיה לי, אני חושש להיכנס להרפתקה – הקרקע השתנתה, מזג האוויר השתנה, אולי הגידול שאני הולך לגדל לא מתאים לאזור שבו אני נמצא כרגע, יש עכשיו בעיה קשה עם העובדים התאילנדים.
נחום יפה: אנשים לא יכולים להיכנס להרפתקה כשהם יודעים שיש להם רק 50% של הכסף, והם פוחדים לנסות לעשות שינוי ולהיות עצמאי אחר, כי אין להם 400-600 אלף שקלים לזרוק אם לא יצליחו, או שילכו להיות שכירים.
נחום יפה: אין אפילו שקל אחד מיותר, יש פה חסר גדול מאוד של כסף.
נחום יפה: אני חושב שהפתרון לחקלאים ולבעלי העסקים הוא תיקוני חוק.
נחום יפה: כמובן שהצורה היחידה שיכולה להיות היא בהסכמה, עם כל חבר הכנסת, עם ראש הממשלה, כי העיוותים צועקים לשמים.
נחום יפה: יש לנו חוברת שלמה, שמרוכזת אצל ליאור, בנושא החקלאות, בנושא העיוותים החקלאיים.
נחום יפה: רענן דינור, מנכ"ל משרד ראש הממשלה, אמר שהוא היה רוצה להביא לוועדת הכספים תיקוני חוק אבל הוא חושש מפריצה גדולה של התקציב.
נחום יפה: הוא היה רוצה לעשות את זה במצב של הסכמה ושלא יתפתח בוועדת הכספים מצב שהוא יגיד שהוא מושך את הכול.
נחום יפה: אני חושב שצריך לבנות מנגנון שיאחד בין מנכ"ל משרד ראש הממשלה למנהלת סל"ע ולחברי הכנסת, כי זה לדעתי הפתרון היחיד שיכול להיות בנושא של החוק.
נחום יפה: יש גורמים רבים שצריך לשנות בחוק, ואני חושב שזה לא המקום לדבר על זה.
עמירה דותן: אני מבינה שיש רצון להמשיך בחקלאות, לאותם אנשים שרוצים להמשיך בחקלאות.
עמירה דותן: לאלה שרוצים יש גם קרקע, יש מקום שיועד לנושא הזה.
נחום יפה: כרגע 10-15 חקלאים קיבלו קרקע.
נחום יפה: יש הרבה חקלאים שעדיין לא קיבלו.
נחום יפה: גני-טל אנחנו יישוב שהלך בנפרד, ואנחנו אמורים להגיע למקום באזור חפץ-חיים.
נחום יפה: המשא-ומתן עוד לא נסגר, אז עוד אין קרקע, אבל כשהוא ייסגר תהיה קרקע.
נחום יפה: אני מניח שבסופו של דבר תהיה קרקע לכל חקלאי שירצה.
נחום יפה: השאלה היא מה יהיה.
נחום יפה: כשישבנו בוועדת הכספים, הם בנו על זה שב-15 באוגוסט החקלאי יוצא מגוש קטיף וקוטף את המלפפון שלו במקום אחר.
נחום יפה: אמרנו שזה ייקח לפחות 3-4 שנים עד שנוכל לעשות משהו.
נחום יפה: הם חשבו שאנחנו רוצים למסמס משהו, למרות שכל הכוונות שלנו היו שהפינוי לא יקרה, ואם זה יקרה שנוכל להמשיך להתפרנס.
נחום יפה: כמו שלא ביקשנו בחיים גרוש מהמדינה, אנחנו לא מבקשים גם עכשיו.
נחום יפה: ב-15 באוגוסט אנחנו הולכים להפסיד את העונה השלישית.
נחום יפה: אין לנו פיצוי בעבור אגורה אחת מהיום שאנחנו לא מעבדים.
נחום יפה: זה למעשה דבר מרכזי שאין עליו שום פיצוי בחוק.
נחום יפה: היום חברי הכנסת שמעורים בעסק אומרים: חשבנו שלוחצים על כפתור וקוטפים במקום אחר.
נחום יפה: הם הבינו גם לפני כן, אבל היה חוסר נכונות להקשיב, כי רצו שהעסק ירוץ.
נחום יפה: אני חושב שהיום, כשאנחנו נמצאים אחרי זה וכל המטרה גם של הממשלה זה לבנות ולא להסתכל מה היה, צריך ביחד לעשות מנגנון וללכת קדימה.
עמירה דותן: עיקר המנגנון אלה אותם שינויי חוק, שיש להם כמובן משמעות כספית.
נחום יפה: נכון.
אלי אסקוזידו: בנושא הזה יש נקודה אחת חשובה, שצריך להבין אותה.
אלי אסקוזידו: אני לא הייתי שותף לחוקים, כי אז לא הייתי בעניינים, אבל מה שהסתבר היום, במנגנון של הקמת היישובים החדשים, הוא שזאת השלכה של אותם דברים שנחום אמר על החוק.
אלי אסקוזידו: הייתי בוועדה המיוחדת כמה פעמים בנושא גני-טל ובנושאים אחרים, מסתבר שבין המקורות לשימושים יש פערים של כפול.
אלי אסקוזידו: המקורות זה מה שצריך לקבל כפיצוי, והשימושים זה מה שהולכים לתת כתחליף.
אלי אסקוזידו: יונתן בשיא בא לאוצר ואומר שלהקים היום יישוב חקלאי חדש, ולא משנה אם זה ביתד, ביבול או בחפץ-חיים, עולה מיליון שקל למשפחה, אבל החוק נותן פיצוי בסדר גודל של חצי מיליון שקלים.
אלי אסקוזידו: בוועדה המיוחדת אומרים: אותנו לא מעניין.
אלי אסקוזידו: זה הפיצוי, עם זה תסתדר.
אלי אסקוזידו: אם חסר, זו בעיה שלך.
אלי אסקוזידו: המנגנון שנתנו פה הוא שראש הממשלה מכריע.
אלי אסקוזידו: פעמיים היתה ועדה מיוחדת, הולכים לראש הממשלה והוא חותם.
אלי אסקוזידו: יש מנגנון.
אלי אסקוזידו: בחוק של הפיצויים של הפרט אין המנגנון הזה, צריך לבוא לכנסת.
אלי אסקוזידו: לשנות בכנסת את החוקים זה לא פשוט, כי תמיד בסופו של דבר מדובר על כסף.
אלי אסקוזידו: האוצר תמיד עומד על הרגליים האחוריות, יש פריצה של מסגרת התקציב, לא יודעים איך הדברים יהיו וצריך לראות איך מגיעים להסכמה.
אלי אסקוזידו: מצד אחד יש כמה בודדים שרוצים להרחיב את הפריצה, הממשלה מבינה שיש דברים שהם אבסורד וצריך לראות איך עושים את העניין הזה.
אלי אסקוזידו: דרך אגב, ביישובים הקהילתיים זה פי שלושה.
אלי אסקוזידו: אם נדבר על ניצן, למשל, גם האוצר מסכים שלהקים את היישובים מחדש, תמורת הפיצוי שמגיע לאנשים, זה עולה למדינה פי שלושה.
אלי אסקוזידו: את זה פותרים אצל ראש הממשלה בחתימה, וכך עברו כבר מאות מיליונים.
אלי אסקוזידו: במקרה הזה, כשמדובר בפרט, זה מסובך יותר ולא מצאו לזה פתרון.
אלי אסקוזידו: כשאני אומר לאוצר באותן ישיבות, שגני-טל לא רוצים שום דבר מעבר למה שהיה להם, אלא פחות 5%.
אלי אסקוזידו: הם אומרים: לא מעניין אותנו מה שהיה להם, אותנו מעניין החוק.
אלי אסקוזידו: אין מנגנון לפרטים, לחקלאים, לעסקים.
אלי אסקוזידו: כמו שאמר ליאור, מושב הקיץ עובר ואני לא רואה שמגיעים להסכמה.
אלי אסקוזידו: אם הממשלה לא תוביל את החקיקה, חברי כנסת בודדים לא יצליחו בתקופה הקצרה הזאת לפתור את הבעיה.
נחום יפה: ניסו להקים מנגנון.
נחום יפה: כאשר ישבנו בוועדה ג'ומס אמר: אל תדברו, אני לא רוצה לשמוע, בעיות מיוחדות ייפתרו בוועדה מיוחדת.
נחום יפה: היום הוא אומר: עשיתי טעות פטאלית, הוועדה המיוחדת לא מסוגלת לתת פתרון לכלום, חייבים לעשות את התיקונים על-מנת שיהיה פתרון לאנשים.
נחום יפה: זאת אומרת, היום הם מודים שהוועדה המיוחדת לא יכולה לתת פתרון, וצריך להקים מנגנון.
שלמה וסרטיל: נכון להיום, רוב רובם של החקלאים הם מובטלים.
שלמה וסרטיל: לחקלאים אין לא דמי הסתגלות ולא דמי אבטלה.
שלמה וסרטיל: אבל המצב שלהם הוא עוד יותר קשה, לטעמי, מאשר של שכירים, כי בסופו של דבר הוא גם לא יכול להקים את העסק שלו מחדש.
שלמה וסרטיל: דבר ראשון, למה שלא יינתנו דמי מחיה כלשהם לאותו חקלאי שבינתיים יושב בניגוד לרצונו ולא יכול לקיים את המשק שלו?
שלמה וסרטיל: דבר שני, גם חקלאים שניסו לחזור – יש לנו קבוצת חקלאים שיצאו בהסכמה מלאה עוד לפני הפינוי, באזור מבקיעים, הקימו חממות על סמך הבטחה שהם מקבלים 25% מענק ועוד 10%.
שלמה וסרטיל: היום 10% ביטלו להם ואת ה-25% הורידו ל-15% והם עומדים מול שוקת שבורה.
שלמה וסרטיל: אני יודע על אחד מהם, שנסע עכשיו לתאילנד.
שלמה וסרטיל: הוא שבור, ואנחנו מאחלים לו שיחזור בשלום.
שלמה וסרטיל: אנשים יושבים מיואשים שם.
שלמה וסרטיל: אנחנו יודעים על חקלאים שיושבים היום ברמת-הגולן, כי חשבו שאולי ימצאו שם את הפרנסה שלהם, היום אומרים להם: בגלל שחתמתם על רמת-הגולן אתם לא יכולים לחזור חזרה.
שלמה וסרטיל: מה לעשות שבעשרה החודשים הללו הילדים לא הסתגלו למקום והם אומרים שהם לא יכולים להיפרד מהקהילה?
שלמה וסרטיל: למה אין להם דרך חזרה?
שלמה וסרטיל: לגבי העלויות, כבר בתחילת הדרך הצענו שלא נקבל שום פיצוי, מה שהיה לנו תבנו לנו.
שלמה וסרטיל: אין לנו שום טענה.
שלמה וסרטיל: אבל היום משק מסוג משתלות גדולות, כמו שהיו אצלנו בגני-טל, זה עניין של שישה מיליון שקלים.
שלמה וסרטיל: בכל מיני וריאציות ניסו להסביר לנו ש-98% אנחנו מקבלים השקעות חזרה.
שלמה וסרטיל: אנחנו לא מקבלים 50%.
שלמה וסרטיל: נחום אמר נכון, אלה שכן נכנסו לדבר הזה נכנסו להשקעות והם שקועים עמוק עמוק.
שלמה וסרטיל: בתחום שלנו, כיוון שיש לנו אחריות כלפי לקוחות שנמצאים בחוץ-לארץ, חלק מאתנו שכר מקומות בעלויות גבוהות מאוד על-מנת לשמור על הקשר עם הלקוחות בחוץ-לארץ.
שלמה וסרטיל: אין היום על זה שום פיצוי אם הלקוח אומר: תודה רבה, אני לא מחכה לך יותר.
שלמה וסרטיל: אני הצעתי לשר החקלאות הצעה קונקרטית, להקים פארק חקלאות, כמו שיש פארק תעשיות, 1,000-2,000 דונם.
שלמה וסרטיל: כשם שאני יכול לנסוע במכונית ליסינג, שיהיה אפשר לקחת משק בליסינג.
שלמה וסרטיל: זאת מתוך העובדה שאף אחד מאתנו לא יודע מהן בדיוק העלויות, אם בכלל אנחנו יכולים לקיים את המשק שהיה לנו לפני כן במצב הנוכחי, במקום החדש.
עמירה דותן: יש לזה הסכמה בין החברים שלך החקלאים?
שלמה וסרטיל: בין החברים שלי, כל אחד ישמח אם יציעו לו לקבל היום 20 דונם בנויים שהממשלה השקיעה אותם, וזה לא הרבה כסף, והוא ישלם חודשי על-מנת שיוכל לייצר, וביום שהוא רואה שזה לא מתאים לו הוא יכול לקום וללכת.
עמירה דותן: זה רעיון מאוד יצירתי, השאלה היא אם החברים רוצים את זה.
אלי אסקוזידו: לא היה שום דיון פנימי על העניין הזה ואני לא יודע כמה זה ריאלי.
אלי אסקוזידו: בוא נתעסק בבעיות שיפתרו.
עמירה דותן: הרעיון יכול להיות מאוד יפה, אבל אם הוא בא מתוך קבוצה.
עמירה דותן: כרעיון של אדם אחד נראה לי שהוא לא ישים, כי אתה בעצמך אומר שצריך ליסינג.
אלי אסקוזידו: היה צריך לחשוב על זה לפני שלוש שנים, לא עכשיו.
שלמה וסרטיל: לפני שלוש שנים אף אחד לא דיבר על כך שיפנו אותנו.
עזרא אלדר: אני רכז תעסוקה מטעם ועד היישובים.
עזרא אלדר: המכנה המשותף של כל מה שנאמר פה הוא כסף.
עזרא אלדר: אני רוצה לרענן את הזיכרון של כל האנשים שיושבים פה לאן הלך כל הכסף.
עזרא אלדר: ביום שממשלת ישראל החליטה על הגירוש, היא חילקה את משימת הגירוש לשני חלקים.
עזרא אלדר: החלק האחד, הגירוש עצמו, הוטל על משרד הביטחון וצה"ל, והחלק השני על גופים אחרים.
עזרא אלדר: את החלק הראשן, להביא את תושבי גוש קטיף מטר אחרי מחסום כיסופים, עשו בצורה הטובה ביותר שיכולה להיות, והשקיעו בזה מיליארדים של כסף.
עזרא אלדר: אף אחד לא ידע לאן הכסף הולך.
עזרא אלדר: זה כולל שני בסיסים.
עמירה דותן: את הדברים האלה שמענו.
עמירה דותן: אנחנו יושבים פה כדי לראות הלאה.
עמירה דותן: זה היה.
עזרא אלדר: אנחנו רואים שכסף היא מילת המפתח, אבל בסופו של דבר לא יודעים איפה לחפש אותו.
עזרא אלדר: בינתיים השקיעו אותו במקומות שהתוצאה היא עגומה, ובמקום שצריך לשים אותו לא שמים אותו.
עזרא אלדר: למה לא יודעים היום לעשות כמו שעשו אז, צ'ק פתוח?
עזרא אלדר: למשרד הביטחון ולצה"ל היו צ'יקים פתוחים לבנות שני בסיסים, מהמשוכללים ביותר, בכיסופים ובעין-השלושה.
עזרא אלדר: הכי טוב שיכול להיות, עם מערכות מחשבים.
עזרא אלדר: לזה היה כסף חופשי.
עזרא אלדר: סנדוויצ'ים לחיילים, מכוניות שכורות לכל קצין זוטר, מכוניות גרר, כל מה שאת מעלה על דעתך.
עזרא אלדר: היום אין להם כסף כדי לשקם חקלאים שהיו מייצאים במיליונים בעבור מדינת ישראל ומכניסים מטבע זר למדינה.
עזרא אלדר: פתאום זה ועדות וועדות משנה, וכל אחד עומד מול קיר אטום ואנחנו לא יודעים לפתור את זה.
עמירה דותן: לכן החלטנו שאנחנו רוצים להתחיל לשבור את הקיר האטום הזה וביחד לראות איך עושים את זה בצורה המושכלת ביותר.
עמירה דותן: אבל אי-אפשר להשוות את ההתנהלות של צה"ל ומשרד הביטחון להתנהלות של כולנו כאזרחים.
עמירה דותן: כמי שהיתה שם ונמצאת היום פה, אין דומה.
עמירה דותן: הצבא מקבל משימה, הוא יודע איך לעשות אותה, הוא עושה אותה בצורה המיטבית, ומזל שיש לנו את הצבא.
עמירה דותן: אבל אנחנו רוצים לחיות גם בלי צבא, ולחיות כמדינה נאורה, דמוקרטית, ולא שכל דבר הצבא יעשה.
עמירה דותן: השאלה היא איך אנחנו, בכוחות משותפים ובדגשים נכונים, יכולים להתקדם.
עמירה דותן: עלו פה כמה דברים שהם בני מימוש מיידי.
עמירה דותן: האחד הוא כל הנושא החוקתי, שכבר יש ועדה שיושבת על זה ועושה אותו, ואני מאוד אשמח להצטרף אליה.
עמירה דותן: נשב עם יונתן בשיא ועם אנשים שלו, כי כבר בשבוע שעבר כשישבתי אתו ראיתי שיש נכונות, לא לגמרי לשנות את הסעיפים של החוק אלא לראות איך אפשר למצוא דרך, בלי עוד ועדות ועוד בירוקרטיה, לאפשר לאנשים לחיות.
עמירה דותן: כי הרי מי שכתב את החוק לא ידע שזאת תהיה התוצאה, זה היה מצב חדש.
עמירה דותן: לא עשו את זה אנשים רעים, הם חשבו שכך יהיה טוב, והנה רואים שלא יוצא טוב.
עמירה דותן: ולכן השאלה היא איך מתקנים את זה.
עמירה דותן: הרי החוק נכתב על-ידי אנשים, הוא לא נכתב על-ידי בורא עולם.
עמירה דותן: לכן יש לנו גם אפשרות לשנות אותו.
עמירה דותן: במקביל, מאוד התעודדתי מכך שיש פה בהחלט שינוי בדגשים ובחשיבה ובעשייה של התמ"ת, ואני ממש מודה לתמ"ת.
עמירה דותן: בנוסף לידע של "מעברים", שיכול להתחבר ביחד כדי לעשות משהו – או עם ה"כוללים" או עם כל מיני רעיונות אחרים – כדי לאפשר לאנשים לא להיות בבית, אלא לצאת לתעסוקה ולהיות מועסקים, זה כבר דבר אחד מצוין.
עמירה דותן: אם נוכל לשבת בישיבה יותר קטנה ולהבין בנושא העסקים, כדי לראות איך פה פותרים את הבעיות, גם טוב.
עמירה דותן: ואז נשאר לנו החקלאים, וצריך לראות אם הרעיון שלך הוא ישים לגבי החברים שלך.
עמירה דותן: יכול להיות שזה רעיון מצוין.
עזרא אלדר: בישיבות שאנחנו יושבים פה, יש ניתוק בין הדרג שצריך לתת את ההחלטות לבין הדרג הסובל, אנחנו.
עזרא אלדר: בואו נרד לשטח, בואו נביא את מזוז לניצן, שישמע את הדברים בשטח.
עזרא אלדר: שלא יישב במשרד ויחתום או לא יחתום.
עזרא אלדר: שישמע את האנשים.
עזרא אלדר: אני עובר כבר חודש בניצן מבית לבית, עם האנשים שעובדים אצלנו בשטח.
עזרא אלדר: אתם יודעים אילו סיפורים אנחנו שומעים שם?
עזרא אלדר: זה מסמר שערות, זה כואב.
עזרא אלדר: כשלא שומעים את זה וכשלא יודעים את זה וכשמנותקים מהעסק הזה, אין בעיה להגיד "לא חותם", כי זה לא כתוב בחוק, ואנחנו לא יוצאים מזה לעולם.
עמירה דותן: מלים כדורבנות.
עמירה דותן: אמרתי את זה בתחילת דבריי ואני אומרת את זה פעם נוספת.