GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמירה דותן: השאלה היא יותר גדולה מזה, אני שומעת כוונות טובות, אני שומעת אנשי מקצוע שמכינים תוכניות טובות.
עמירה דותן: השאלה היא איפה הנתקים האלה?
עמירה דותן: למה בעצם לשטח התוכניות הטובות לא מגיעות?
מרים פרידלר: הכשל הוא בחיפזון של ההתנתקות, מבקר המדינה כותב את זה חד משמעי, ובחוסר הערכות מראש - - -
עמירה דותן: אנחנו לא שומעים את זה, אנחנו שומעים שהייתה הערכות וחלק מההערכות קיבלה גם פידבק מאוד טוב כאן.
מרים פרידלר: הנה עובדה, לא היו תקנים של אנשי מקצוע, לא היו תקציבים, לא הייתה היערכות אמיתית בשטח.
דניאל שטרול: לא זה מה שכתוב בדוח המבקר.
דניאל שטרול: אני מבקש לאפשר ליוכי ולציפי התייחסויות קצרות.
יוכי סימן-טוב: אני משפ"י משרד החינוך.
יוכי סימן-טוב: כמו שמרים הזכירה, התחלנו לעבוד שנה לפני ההתנתקות ברגע שהדברים עלו לשדה עם קשיים מאוד גדולים כשהכל היה נראה לגמרי הזוי במובן שהתושבים לא האמינו שזה הולך לקרות ושאולי הטיפול הפסיכולוגי רק יחליש.
יוכי סימן-טוב: נכנסנו דרך הטרור שהיה שם עם ביטול היררכיות עם אנשי השדה, ממש קשר ישיר שעד היום מתקיים עם בתי הספר.
יוכי סימן-טוב: כשנכנסנו לכאן היום היה איזה מין חיוך, יכולים לתאם ישיבת עבודה.
יוכי סימן-טוב: באמת הרוב מכירים את הרוב.
יוכי סימן-טוב: אחרי ההתנתקות קיבלנו תקציבים נדיבים ליועצים, לפסיכולוגים לתרפיסטים.
יוכי סימן-טוב: אני אתן מספרים, 27 תקנים נוספים ליועצים, 20 תקנים לתרפיסטים, 12 תקנים לפסיכולוגים, ועוד 2 מיליון ו-300 אלף שקל שניהלנו ישירות במטה כדי להיענות לצרכים מותאמים.
יוכי סימן-טוב: זאת אומרת, הדבר פעל עד רמה כזאת שיועצת בית ספר או פסיכולוגית מתקשרת אלי ואומרת, הילד הזה צריך טיפול מיוחד, אני מבקשת שתאשרי, כותבת לנו כמה מילים ונותנים את המענה.
יוכי סימן-טוב: זה הוכיח את עצמו בצורה בלתי רגילה.
יוכי סימן-טוב: מה שרחלי אמרה, שמתבגרים באופן טבעי, וזה לא רק נוער גוש קטיף או השומרון אלא נוער בכלל, באופן טבעי מתקשים לקבל טיפול פסיכולוגי.
יוכי סימן-טוב: עקפנו את זה על ידי למשל רכיבה טיפולית כשנתנו לנערים בישיבות תיכוניות שרחוקים מטיפול פסיכולוגי, לא רצו לקבל, אבל זה עזר.
יוכי סימן-טוב: קיבלתי מכתב ממש מחמם לב, כמה מכתבים כאלה, אבל אחד היה מנער שהוא גם יתום והקבר של אמא שלו הועתק, והוא ומודה לי אישית על העניין הזה של הרכיבה הטיפולית שעזרה לו רבות ומבקש ומתחנן שבשנה הבאה זה יימשך.
יוכי סימן-טוב: וזה בדיוק הדיבור שלי פה ובזה באמת אסיים כי יש המון מה לומר אבל נעשתה עבודה נהדרת.
יוכי סימן-טוב: שרי לא בודדה.
יוכי סימן-טוב: שרי הייתה איתי ביום עיון שערכתי לתרפיסטים, והיו מעל 100 אנשים מכל קצוות הארץ, כולל רמת הגולן כי גם שם יש קבוצות.
יוכי סימן-טוב: והייתה עבודה נפלאה של אנשי מקצוע מחויבים, מקצוענים שעשו עבודה נהדרת.
יוכי סימן-טוב: אתמול התקשרה אלי תרפיסטית מעולה ואמרה לי, יוכי, מה עם שנה הבאה?
יוכי סימן-טוב: אני הולכת לעשות לעצמי את סידור העבודה לשנה הבאה, מה קורה?
יוכי סימן-טוב: זה הקושי.
יוכי סימן-טוב: חבל לשבור את הרציפות שנוצרה.
יוכי סימן-טוב: לכולנו, לכל אנשי המקצוע יש הסכמה שהטיפול חייב להימשך.
שמואל גולן: אז מה המשמעות של ליווי של 3 שנים?
יוכי סימן-טוב: כרגע ברור שצריך להמשיך כי הטיפול התחיל מאוחר, הילדים עברו 5 מעברים במשך השנה.
יוכי סימן-טוב: לעיתים התחילו את הטיפול קרוב לפסח בגלל ריבוי המעברים.
יוכי סימן-טוב: אי אפשר לקטוע את זה עכשיו.
יוכי סימן-טוב: יד בנימין זה יוצא דופן שהם התחילו לקבל קבוצות מייד בהתחלה.
יוכי סימן-טוב: זה לא מה שהיה אצל כולם כי זה לא התאפשר, זה לא התאפשר טכנית אבל אנחנו באמת בנינו מערך נפלא של אנשים נהדרים, מחויבים, מקצוענים שעושים עבודה נהדרת.
יוכי סימן-טוב: צריך לתת לזה המשך מינימום עוד שנה.
יוכי סימן-טוב: נראה, נבדוק, אנחנו גם לא רוצים להפוך אותם למטופלים נצחיים.
יוכי סימן-טוב: אנחנו לא מעוניינים בזה.
עמירה דותן: סליחה יוכי, אני מבינה שיש בשטח מאה "שריות"?
יוכי סימן-טוב: יותר ממאה.
יוכי סימן-טוב: מאה היו בכנס אבל יש יותר ממאה.
עמירה דותן: יותר ממאה "שריות" פזורות ברחבי הארץ שממשיכות בעצם לעבוד.
עמירה דותן: עכשיו כשנגיד להם שיש כסף זה יתקבע לאורך כל השנה?
יוכי סימן-טוב: חד משמעית הן תמשכנה בעבודת הקודש.
עמירה דותן: הם ימשיכו את התפקיד שלהם כל אחד במקום שלה.
יוכי סימן-טוב: נכון מאוד וחבל לשבור את הרציפות.
עמירה דותן: ואני מבינה שיש אישור לכסף, או שאין אישור לכסף?
ציפי חורי: למשרד החינוך עוד אין אישור.
יוכי סימן-טוב: יש הבנה אבל אין כסף.
יוכי סימן-טוב: יש הרגשה של הבנה מאוד גדולה מצד כל מי שאני מדברת איתו.
עמירה דותן: אתם יכולים לעזור לי, איך קוראים לסעיף הזה בתקציב שאני יכולה לדבר עליו?
יוכי סימן-טוב: תקציב יועצים, פסיכולוגיים ותרפיסטים - - -
דניאל שטרול: לא, סליחה.
דניאל שטרול: התקציב הוא התקציב של שפ"י, והתקציב של שפ"י שהוגש לשנת עבודה 2006.
דניאל שטרול: צריך להבין שמערכת החינוך עובדת בשונה, התקציב הוא מספטמבר, שנת לימודים.
דניאל שטרול: יש תקציב מבוקש של שפ"י לשנת 2007 זה 6 מיליון ו- 44 אלף, יש תקציב של מינהל חברה ונוער שזה גוף מאוד מרכזי, שקצת הלך פה לאיבוד בישיבה, שעושה מלאכת קודש ועשה מלאכת קודש גם במלונות, אני חייב לומר את זה עבור הפרוטוקול, זה 6.653 מיליון שקל.
דניאל שטרול: אלה תקציבים שהם מבוקשים, וכפי שאמר עדיאל שומרון, האוצר כמובן תפקידו להגיד אין לי ותפקידנו להגיד: אנחנו צריכים.
דניאל שטרול: בשביל זה יש ועדת שרים, יש ראש ממשלה וועדת שרים תקבל הכרעה.
עמירה דותן: עד מתי צריכים לתת אוקי כדי שמאה "שריות" לא ילכו למקום עבודה אחר?
ציפי חורי: אני רוצה לומר על כך מילה, ברשותך.
ציפי חורי: אני מפקחת על יועצים במחוז דרום ובכינוי המקצועי זה ייעוץ בכיר.
ציפי חורי: יושבת פה איילת אליטוב שהיא יועצת, אני מעכבת כרגע את השיבוצים של כולם למחוז עד שאני לא יודעת מה קורה עם היועצות של המפונים מגוש קטיף והיועצות שעובדות בגוש קטיף.
ציפי חורי: זאת אומרת, ההשפעה היא אדירה.
ציפי חורי: אני לא יכולה להמשיך לעבוד, אני לא רוצה להוציא אותם ממקומותיהם ולשבץ אותן במקומות אחרים ואחר כך אני אגיד, אין לי יועצות לגוש קטיף, ילדי גוש קטיף צריכים להיות במקום הראשון, אבל מה אני עושה?
ציפי חורי: הייתי צריכה את האישור הזה לפני 3, 4, שבועות ועדיין אין לי אותו.
ציפי חורי: המנכ"ל יהיה ביום חמישי ב-7 בחודש במחוז, אולי נדע מה קורה אבל כרגע אנחנו לא יודעים ואני תקועה עם כל העבודה שלי בגלל זה, זו אחת ההשפעות של העיכובים.
דניאל שטרול: דרך אגב, אשתי היא מנהלת בית ספר.
דניאל שטרול: זו הזדמנות להתגאות בה, היא לא יודעת שבוע לפני תחילת שנת הלימודים מי יהיה הצוות שלה, אבל זה סיפור אחר.
ציפי חורי: אני יכולה רק לומר שמתוך הסקירה שעשיתי בין 18 יועצות שעובדות עם מעל ל-800 ילדים מפונים במחוז שלי במחוז דרום בלבד, המצב הרגשי של הילדים בהחלט דורש טיפול.
ציפי חורי: יש עדיין דיווחים על נדודי שינה, חלומות קשים מאוד, גם של המורים.
ציפי חורי: אני מתחילה עם הילדים אגיע גם למורים.
ציפי חורי: יש קשיים בריכוז וזיכרון, יש תסמינים שממש מאפיינים פוסט טראומה, ילדים שסובלים מדיכאון.
ציפי חורי: גם בצוות המורים המצב לא פשוט.
ציפי חורי: מורים אומרים, אל תבקשו ממני יותר מהמינימום הנדרש, אני בקושי מחזיקה את הראש מעל פני המים.
ציפי חורי: אלה מילים שאני מצטטת מסדנאות של מורים שאני אישית העברתי, לפני שהיה לי כוח אדם הפכתי גם לעובד שדה, לא רק לעובד מטה.
עמירה דותן: יש גם את המורים של שדרות ששמעתי אותם, שגם הם לא יכולים - - -
ציפי חורי: גם שדרות, גם אשקלון.
ציפי חורי: עברתי היום דרך חוף אשקלון לפני שבאתי לפה.
ציפי חורי: אני רוצה לומר עוד מילה על הבגרויות שלא הוזכרו כאן.
ציפי חורי: ילדי גוש קטיף עם כל הקשיים והבעיות שהזכרתי את כל רשימת ההשפעות שיש להתנתקות, זה ישפיע, אני מניחה, והשפיע גם בשנה שעברה, על תוצאות הבגרויות וצריך לקחת את זה בחשבון ולקיים דיון איך מתייחסים לזה.
חנה פריידין: זה היה בוועדת החינוך.
ציפי חורי: דיונים יש אבל השאלה היא מה התוצאה.
ציפי חורי: ישבתי בראש הוועדה של ההקלות לבגרויות, אתם יודעים מה היה בסמכותי בסך הכל לתת?
ציפי חורי: הארכת זמן ועוד סמינר קיץ.
ציפי חורי: סמינר קיץ רק במקרים קיצוניים.
ציפי חורי: הארכת זמן של 25 אחוז לא עוזרת לתלמיד.
עמירה דותן: עמירה חיים הייתה בדיון הזה ואם אין תשובות מספקות, תבואו אלינו ותגידו: אין תשובות.
ציפי חורי: אני בכל אופן קושרת את זה כיוון שמדובר במצב נפשי, זה מושפע ממצבם הנפשי של הילדים ויש לקחת את זה בחשבון, גם את מצבם הנפשי של המורים ואסור לשכוח שהמורים האלה הם גם הורים.
ציפי חורי: יש לנו מעגלים שלמים של השפעה מאוד קשה שצריך לקחת אותה בחשבון.
עמירה דותן: בתוך ההמלצות איך אנחנו יכולים לעשות צעד אחד קדימה ולקחת אותם אחד לאחד, אבל הבטחנו לאלי את רשות הדיבור.
אלי זגרון: כמגורש שגר בעין צורים, איפה אני נכנס לטבלאות שלך?
אלי זגרון: ב-25 למרץ אתם המינהלת שלחתם לי מכתב שאמר:
אלי זגרון: אתם חייבים לעזוב את חדרי האירוח לקרווילה שבכלל לא מוכנה.
אלי זגרון: באיום, פשוט איום.
אלי זגרון: אחרי זה הגיע 25 למאי.
אלי זגרון: בעקבות זה הופעתי בטלביזיה וכן הלאה.
אלי זגרון: למה באיום כל דבר?
אלי זגרון: היום אמרו לי: אם אתה לא נכנס לקרווילה, אם אתה לא חותם, לא נשים לך מזגנים.
אלי זגרון: מה זאת אומרת?
אלי זגרון: למה להתייחס אלינו בצורה של איומים?
עמירה דותן: קשה לי לענות לך.
עמירה דותן: יש פה גם נושא פרטי שאני לא חושבת שאנחנו יכולים לטפל בו וגם לא לכבודך שנעסוק בו כאן.
עמירה דותן: והנושאים האחרים שהם לא פרטיים אלא ציבוריים, לכן עסקנו בנושא הזה, אנחנו נעסוק כל פעם בנושא אחר.
עמירה דותן: הנושא הפעם, אני רוצה שוב, שלא נתפזר, כי אנחנו יכולים להתפזר והבעיות הן באמת מפה ועד הודעה חדשה.
עמירה דותן: בואו נשים לעצמנו סדר וגבולות בנושא היום שהוא מאוד מוגדר ומאוד ממוקד ויש פה אנשי מקצוע שחבל לי להביא אותם עוד פעם.
עמירה דותן: לכן אני לא הולכת כרגע לישיבה אחרת שצריכה להתחיל בשעה 2 כדי שנוכל לראות, מה מההמלצות האלה הן בסדרי עדיפויות שנוכל לתת איזשהו אור ירוק.
עמירה דותן: אגב, מחר הפגישה עם רענן על ה- 24 מליון ₪ כוללת גם את הכספים הקהילתיים או את נושא החינוך שדיברת עליו כרגע?
דניאל שטרול: כרגע הדיון מחר ייסוב רק על התקציב של מינהלת סל"ע בתחום החברתי.
עמירה דותן: בלי החינוך.
דניאל שטרול: יישבו שם נציגי משרד החינוך ונציגי משרד הרווחה.
דניאל שטרול: כל השולחן העגול שאתם מטילים ספק בקיומו יישב שם מחר.
עמירה דותן: דני, אנחנו לא מטילים ספק, אנחנו רק רוצים לראות אותו עובד טוב.
עמירה דותן: צריך להבין הפרדה.
עמירה דותן: משרד החינוך אומר ובצדק, אני את התקציבים של המבנים ושל היבילים ושל השכר, זה תקציב בנפרד.
עמירה דותן: לי חשוב שהתקציב החברתי יראה כמכלול אחד כי אנחנו פועלים כמניפה אחת.
עמירה דותן: הן משרד הרווחה והן משרד החינוך, וגם האוצר בצדק אומר, אני רוצה לאמת שאין כאן כפילויות במשאבים.
עמירה דותן: מאה אחוז, ולכן השאלה שלי אליך היא, האם ה-24 מיליון ₪ - - -
דניאל שטרול: זה אך ורק התחום החברתי.
עמירה דותן: אז זו לא תשובה לא לשפ"י ולא לדברים האחרים.
דניאל שטרול: המשמעות היא שאם לדוגמא יאושרו, ליבי תפילה שכן, אחד הסעיפים שם זה תקציב שאני בזמנו יזמתי, רציתי להקים קרן לצרכים מיוחדים ולא הצלחתי לשכנע את המדינה.
דניאל שטרול: קרן כדי לתת מענה כדוגמא, אני פעם ראשונה שומע על הבעיה, אני לא מתחייב לשום דבר, אבל אתן דוגמא פעוטה יותר.
דניאל שטרול: יש ילד ביד בנימין שפיתח פערים לימודיים ונפלט מתוך המסגרת הממוסדת ונקלע למצב ש-3 חודשים הוא שכב בבית.
דניאל שטרול: קצינת ביקור סדיר עשתה עבודת קודש, הוציאה אותו מהמיטה, ניסתה להחזיר אותו למסגרת הלימודים, המסגרת הבית ספרית סירבה לקלוט אותו.
דניאל שטרול: נקלט בתיכון אנקורי באשקלון, מסיים בימים אלה בגרות.
דניאל שטרול: מה אומר לכם?
דניאל שטרול: הלב נצבט לי כל פעם מחדש כשאני מספר את הסיפור.
דניאל שטרול: ההורים שלו בהליכי גירושין.
דניאל שטרול: לא יכולים להגיש תביעה למינהלת סל"ע כי הם ביניהם אוכלים אחד את השני.
דניאל שטרול: הם עוד לא קיבלו שקל כי האב מקשה על האם וכו'.
דניאל שטרול: כל העלות היא 5500 שקל לממן את הלימודים בתיכון אנקורי.
דניאל שטרול: אני הייתי מצפה שלי או כל מי שנמצא בתפקידי, אתם יודעים, לא אני, אני לא מספיק בכיר?
דניאל שטרול: ראש מינהלת סל"ע, תהיה לו סמכות להגיד, קח 5500 שקל.
דניאל שטרול: אני בשביל זה צריך לעלות לוועדה מיוחדת.
דניאל שטרול: אני צריך לכנס ועדה מיוחדת.
דניאל שטרול: כשאני מכנס ועדה מיוחדת ואני מפעיל את הסמכות שלי לכנס ועדה מיוחדת, אומרים לי, תדע לך, בגללך משפחות עכשיו התואר שלהן מתעכב.
דניאל שטרול: זה ממש תיאטרון האבסורד.
עמירה דותן: ראשית אני מודה לך מאוד כי אני רוצה לדבר עם רענן דינור לקראת הפגישה מחר כדי שנוכל לטפל בצרכים.
דניאל שטרול: תני לי רק להשלים את דברי כי לא נתתי את הדוגמא הזאת לחינם.
דניאל שטרול: לכן, אם לדוגמא יאשרו את ה-2 מיליון שקל, מי שיוציא אותם ויתפעל אותם זה משרד הרווחה כי לו יש את המנגנונים, לו יש ועדות בתוך הקהילות יחד עם ההנהגה הקהילתית והמלווים הקהילתיים ואותם רכזי חברה וחינוך ונוער יצביעו, וכך נהפוך את התהליך לפשוט, לתכליתי.
דניאל שטרול: היום זמן התגובה הוא ארוך מדי - - -
עמירה דותן: למקרים הבודדים.
דניאל שטרול: גם לבודדים וגם לקהילתיים.
דניאל שטרול: היום זמן התגובה שלנו הוא איטי זה אנדר סטייטמנט.
דניאל שטרול: אין לנו זמן תגובה מהיר ואי אפשר לשקם מפונים אם אין לנו יכולת תגובה מעכשיו לעכשיו.
דניאל שטרול: זאת אומרת, כל ההסברים, אני לא יכול להסתכל על אליעזר בעיניים.
דניאל שטרול: אני יכול לספר לו סיפורים טובים עד מחר, עשיתי כך וכך, זה לא מעניין אותו.
עמירה דותן: אני רוצה להבין כדי שאוכל לתת איזה "פוש" לפני מחר, לרענן.
עמירה דותן: יוכי אמרה קודם שבתקציב שהיה לה, היו לה תקנים ליועצים, לתרפיסטים, לפסיכולוגים, ועוד היה לה שני מיליון שקל של המקרים שצריך לדבר עליהם כרגע.
עמירה דותן: זה אותו זמן תגובה ומענים ובעיות וכו'.
עמירה דותן: בתוך ה 24 מיליון שקל של מחר, שום דבר מהדברים האלה איננו?
דניאל שטרול: לא מדויק.
עמירה דותן: לכן אני שואלת.
דניאל שטרול: יש סעיפים בתוך הצעת התקציב שאם התקציב הזה יתקבל, אני אחר כך אוכל לשבת עם יוכי באותו שולחן עגול, לנטר את הצרכים ולהחליט שזה הולך עכשיו לצרכים של יוכי.
עמירה דותן: שאלה אחרת, ה-24 מיליון שקלים ועוד אנחנו רוצים 12 מיליון שקלים בבקשה שלכם, ללא שום קשר, לשפ"י ולחינוך.
דניאל שטרול: לכן האוצר עושה פליק פלק באוויר.
דניאל שטרול: אבל אם את כן יכולה להעביר מסר אני חושב שהמסר שאת יכולה להעביר זה את הרוח סביב דיוני הוועדה ואת ההבנה שהמדינה צריכה לשים כאן הרבה משאבים ושהליווי הוא ליווי ארוך טווח.
עמירה דותן: את זה כבר העברתי, אני רוצה להיות יותר ספציפית.
דניאל שטרול: אם התובנה הזאת תיכון, אם יבינו שהמדינה צריכה לקחת אחריות על התהליכים הללו, אחריות מוגדרת בגבולות ולא פרוצה אלא הגדרת גבולות, לימוד וניטור צרכים, אז אני מקווה שהתהליכים יהיו אחרים.
דניאל שטרול: ולייצר מנגנון פעולה כזה שהתקציבים עוברים והקהילות יכולות לתפקד.
עמירה דותן: אוקי, אז אולי נעשה לעצמנו את החיים יותר מתוחכמים ואחרי שנשמע מה התקציב שמחר תקבלו, ועוד הפנייה שלנו לשרת החינוך להפשיר או לאשר יותר נכון, את הכספים לשנת הלימודים תשס"ו – תשס"ז, הניתוח של התקציבים או הניטור של התקציבים למקומות, כי אני מבינה שיש תשתיות ויש תוכניות מקצועיות בשטח, נשאר לנו רק הצ'ופצ'יק של אותם מקומות שזה לא הולך.
עמירה דותן: כלומר באותם מקומות שאתם יודעים היום, לאחר שנה וחצי של טיפול או כמעט שנתיים של טיפול, ששם זה לא כל כך הולך.
עמירה דותן: יש כסף אין כסף, אין שם את אותה נדיבות, אני לוקחת את המילים שלכם, של חיבוק האנשים גם אם הכסף יגיע בעוד שבועיים או חודשיים.
עמירה דותן: השאלה אז איפה הטיפול יהיה, דני, אצלכם?
עמירה דותן: בשולחן העגול?
עמירה דותן: בישיבות האלה?
עמירה דותן: איפה אנחנו יכולים לעזור לכם כי כל הרצון שלנו זה לעזור לכם לקדם את העניין.
דניאל שטרול: אני שוב חוזר וקורא, במקומות בהם המענה הוא פחות טוב יש אחריות למדינה לדאוג שהטיפול יינתן.
דניאל שטרול: המדינה בחנה כל מיני פיתרונות שאינם מעשיים ולכן גם כאן צריך להתחבר לתהליכים עם המון סבלנות, עם המון רגישות.
דניאל שטרול: לדוגמא, באותו מקום ספציפי שדובר עליו, ממש בימים אלה מתבצע מהלך של בניית אמון מחודש בין ההנהגות לבין המובילים ברשות שאנחנו מובילים את המהלך.
דניאל שטרול: ואלה תהליכים שהרגישות והצנעה יפה להם.
עמירה דותן: יפה מאוד.
עמירה דותן: אז זה מטופל, מה שאנחנו צריכים לדעת שזה ישנו וזה מטופל.
דניאל שטרול: אנחנו מנסים להתמודד בכלים שיש בידינו.
רונית שהם: אני חייבת לשים על השולחן רק מקום אחד שלא כל כך עלה פה שזה יד מרדכי שבינתיים אף אחד לא לקח עליהם חסות.
ציפי חורי: נכון.
ציפי חורי: נורא לעבור שם כל יום ולראות את האוהלים האלה ואיך שזה נראה שם.
עמירה דותן: זה אנשי אלי סיני?
ציפי חורי: כן, זה ממש כאב לב גדול לראות את זה.
רונית שהם: אין עובדים סוציאליים, אין מטפלים.
עמירה דותן: אני יודעת שאני עברתי שם 3 פעמים, לא מצאתי שם נפש חיה.
רונית שהם: לא משנה, אבל הילדים שלהם קיימים, המשפחות קיימות.
עמירה דותן: אני לא מוצאת את האנשים האלה.
דניאל שטרול: ברשותך לגבי ההמלצות.
דניאל שטרול: ברמת הנוער, אני אעבור סעיף, סעיף מהר.
דניאל שטרול: קביעת גורם מתאם, יש גורם מתאם כזה, מר אמציה יחיאלי שהיה רכז הנוער בגוש, הוא היום עובד של מינהלת סל"ע.
דניאל שטרול: אני כתפיסת עולם חושב שכמה שיותר אנשים מבין המפונים צריך לעבוד במינהלת סל"ע.
דניאל שטרול: קביעת אופק עבודה לרכזים ומדריכי נוער, מקובל, ואנחנו נפעל כדי שאכן כל רכז נוער יהיה לו את אופק העבודה שלו וגם משכורת הולמת.
דניאל שטרול: מה שלא נאמר כאן, רכז נוער היום, ויש חבר'ה נפלאים, מחממים את הלב, אבל רכז כזה מרוויח שכר של 3500 שקל.
דניאל שטרול: אני חושש שאנחנו נאבד אותם.
עמירה דותן: כי הם עובדים מסביב לשעון.
דניאל שטרול: הם עובדים מסביב לשעון.
דניאל שטרול: אבל דרך אגב, התשלום מבוצע בזמן והם מקבלים כספים, אפשר לגחך בציניות אבל אני לא רוצה להגיד לכם כמה מרוויחות מורות במערכת החינוך.
דניאל שטרול: הכשרת מדריכים בטיפול בבעיות מיוחדות של נוער, מקובל.
דניאל שטרול: מלווה את הנוער ד"ר חוה אנקור שהיא עמיתה של יוכי ועמיתה של מרים, אשת מקצוע מהמעלה הראשונה.
דניאל שטרול: מינינו במינהלת בנוסף לאמציה את רובי רוגל שהוא דוקטורנט ומתמחה בתחום הזה, הוא מהמכון למשאבים של - - -
ציפי חורי: דני, אתה יודע שחוה לא קיבלה משכורת שנה ומשהו.
דניאל שטרול: לא מאיתנו, לא ממני.
ציפי חורי: לא משנה, אבל היא אישה עובדת, מסורה ללא גבולות - - -
דניאל שטרול: אני מסכים, אני מוכן להעסיק אותה ממחר, אבל היא לא הייתה אמורה לקבל כסף מאיתנו.
רונית שהם: אז מי צריך לשלם לה?
רונית שהם: דניאל שטרול: שפ"י.
רונית שהם: בניית מועדוני נוער בכל האתרים.
רונית שהם: זו בעיה כאובה, לנו יש מיפוי, אני לא חיכיתי להגיע לכאן.
רונית שהם: יש כאן מיפוי משלנו איפה יש פערים ואנחנו כרגע עובדים עליהם.
רונית שהם: הסיפור הוא לא פשוט כי יש מקומות שרוצים מועדון נפרד לבנים ולבנות ויש מקומות שמסרבים לעבוד בתוך מתקנים קיימים.
רונית שהם: עדיין למול סוגיית הגבולות שאת מדברת אנחנו נראה איך נותנים מענה אבל הסיפור לא פשוט - - -
אליעזר אורבך: קיימים מועדונים באתר ולא מעוניינים לעבוד שם?
דניאל שטרול: כן.
אליעזר אורבך: בעין צורים קיים מועדון באתר ולא רוצים להשתמש בו?
עמירה דותן: סליחה אליעזר, הוא לא אמר איפה.
דניאל שטרול: החלטתי שאני לא מציין שמות של מקומות, אליעזר, אחר כך בשקט, מכיוון שאנחנו מדברים לפעמים, נוכל להתמקד.
עמירה דותן: אולי לא בשקט כי באמת יש פה את ליאור ואת כל הוועד וכדאי שיידעו את הדברים האלה, אפרופו גבולות.
דניאל שטרול: הקצאת בנות שירות לאומי לליווי.
דניאל שטרול: מקובל, נראה איך אנחנו מעודדים את זה.
דניאל שטרול: צורך בתקצוב פעילות גושית לנוער.
דניאל שטרול: יש תקציבים עבור פעילות הנוער שכל קהילה מקבלת והיא יכולה לקחת את התקציבים הללו עבור פעילות הנוער.
רונית שהם: זה בעייתי אנחנו ניסינו.
דניאל שטרול: אז אם תבואי אלי אשמח לסייע לך.
דניאל שטרול: רונית, ממש הייתי שמח אם היית מקשיבה בלי כל הזמן לשלוח עוד חץ ועוד חץ ועוד חץ.
רונית שהם: לא חץ, אני אומרת עובדות, למה חץ?
דניאל שטרול: את אומרת עובדות שהן לא מדויקות ואני מזמין אותך לבוא ולשבת איתי על כל קהילה.
עמירה דותן: ההזמנה שלך זו נקודה יפה כי אצל רונית זה נכון, מה שהיא אומרת.
דניאל שטרול: אני מציע לא לצטט דברים שלא בקיאים בהם כי זה פשוט סתם מכניס לאווירה עכורה.
עמירה דותן: רונית בואי נעשה ככה, יש לך הזמנה מדני לשבת איתו.
דניאל שטרול: אמציה יושב איתי כל יום ראשון, אמציה הוא חלק מצוות סל"ע.
רונית שהם: לאמציה אין תקציב כרגע לפעילות גושית.
עמירה דותן: דני, יש פה נתקים.
עמירה דותן: אנחנו הרי רוצים לעזור בנתקים האלה.
עמירה דותן: זה שהזמנת את רונית אליך, עם אמציה או בלי אמציה, בוא נראה איך אנחנו מקדמים את זה.
דניאל שטרול: אמציה הוא מתאם גם מטעם ועד מתיישבי גוש קטיף, הוא נציגו של ליאור כלפא והוא אחראי ומה שהוא צריך הוא יקבל מענה.
עמירה דותן: חלק ממה שלמדנו זה שכשאנשים מרגישים שותפים יותר קל להם להעביר את המסר הלאה.
עמירה דותן: אם רונית תרגיש שותפה לתוך התהליך הזה וזה מה שהבנתי שאתה עושה, אני מניחה שיהיה לה יותר קל להעביר את התשובות הלאה.
עמירה דותן: אז אני שמחה שהזמנת אותה ונקדם את זה קדימה.
דניאל שטרול: באשר לשאלתך, משרד החינוך החל להפעיל אתמול דרך מינהל חברה ונוער, קייטנות, זה עוד לא נוסע בצורה גורפת.
דניאל שטרול: במחוז דרום זה עובד יותר טוב, מחוזות אחרים פחות טוב.
דניאל שטרול: בגלל אילוצי תקציב החליט משרד החינוך לצמצם את היקף הפעילות של הקייטנות ל-15 יום.
דניאל שטרול: אני צודק?
ציפי חורי: כן.
דניאל שטרול: חלק מהפעילות ממומנת על ידי הקואליציה לטראומה שחשוב לי שוב, לומר עליה אך ורק שבחים.
דניאל שטרול: זה אותו גוף שמשיג את הכספים שאנחנו לא מצליחים להשיג דרך משרדי הממשלה.
דניאל שטרול: היה שם תורם שנתן 125 אלף דולר.
דניאל שטרול: להגיד לכם שאין שם בעיות?
דניאל שטרול: יש בעיית הסעות ויום יום אני מתעסק עם זה, 8 ילדים מפה ומשם, אבל זה מתקיים.
דניאל שטרול: העובדים הסוציאליים הם אנשי מקצוע לעילה ולעילא.
דניאל שטרול: הם עוברים הכשרות ושמעתם כאן מאות אנשי מקצוע.
דניאל שטרול: ציפי לא סיפרה אבל ציפי והמחוז שלה וד"ר סמדר בן אשר מבאר שבע עשתה עוד קורס הכנה של אנשי מקצוע לפני הפינוי כדי להכשיר את האנשים להתמודדות עם הנושא.
דניאל שטרול: יש מקומות, ואני לא מסתיר את זה ויעל לא תתכחש לכך שיש מקומות שכאשר מגייסים אנשים, לעיתים מגייסים עובדים סוציאליים צעירים.
דניאל שטרול: אני מציע לא לחרוץ דין.
דניאל שטרול: כולנו היינו צעירים, השיקול צריך להיות ענייני.
דניאל שטרול: האם יש שם פוטנציאל, האם יש ידע והאם יש כלים?
דניאל שטרול: אבל יש אנשי מקצוע טובים, ואני אומר שוב, במקומות שצריך אנשי מקצוע תותחים לצורך העניין, שיפנו אלינו ואנחנו נאשר הפעלה של איש מקצוע.
דניאל שטרול: לא נתקלתי עוד בשום בקשה כזאת.
דניאל שטרול: אנשי המקצוע הם לעילא ולעילה.
עמירה דותן: זו הערה יפה מאוד, בתור מי שהעסיקה מש"קיות תנאי שירות ומורות מגיל 18, ללא שום הכשרה מקצועית והן עושות את זה יוצא מהכלל, זה אומר בעצם שהצעירות היא לא הנקודה אלא אותו רוחב - - -
דניאל שטרול: מכיוון שיש לנו משהו משותף בעברנו - - -
עמירה דותן: לכן אני אומרת שזו הערה יפה מאוד.
דניאל שטרול: אז את מכירה את המאבחנות פסיכוטכניות שהניבוי שלהם על הצלחה בשירות ביחידות שדה לא היה מרשים במיוחד.
עמירה דותן: נכון, אבל שם נגיד שזה יותר ריאלי.
דניאל שטרול: זה לא תחליף לאנשי מקצוע והכשרה מתאימה.
עמירה דותן: זאת נקודה יפה מאוד שאולי אנשי המקצוע יעבירו את זה גם הלאה שבאמת הצעירות היא לא הקריטריון היחיד, הנה יש לנו פה צעירה שעושה עבודה יוצאת מהכלל.
ציפי חורי: יש לנו בלי סוף דוגמאות של צעירות.
רונית שהם: זה לא רק צעירות, זה גם אופק העבודה של כל בת חצי שנה, שאסור שזה יקרה.
עמירה דותן: זה נושא נוסף, נושא אחר.
דניאל שטרול: סעיף ג', יש להתייחס אל כל המשפחות העקורות כאל משפחות בסיכון.
דניאל שטרול: אני רוצה שיהיה פה איש מקצוע בחדר שיגיד שהוא שלם איתי עם האמירה הזו.
דניאל שטרול: אנחנו הערכנו בכל קהילה וקהילה על בסיס מיפוי, כמה משפחות תהיינה בסיכון.
דניאל שטרול: תקצבנו בתחילת הדרך סדר גודל של כ-100 משפחות.
דניאל שטרול: היום העלינו את הערכה שלנו ל-400 משפחות.
דניאל שטרול: על בסיס זה יש גלישה תקציבית וזה מתחבר לאמירה הקודמת שלי שלא הייתי צובע אותה בשחור, זאת אוכלוסייה בריאה ואיפה שיש קשיים ניתן מענה.
רונית שהם: זה לא קשור - - -
דניאל שטרול: יש להכשיר את המטפלים להבנת מכלול, בוודאי, אף אחד לא חולק על כך.
דניאל שטרול: יש לבצע "ריצ'ינג אאוט" או שיחור.
דניאל שטרול: המסמך פה מדבר על 230 משפחות.
דניאל שטרול: אנחנו הגענו ל-550 משפחות שהן מה שאנחנו קוראים, משפחות בפזורה.
דניאל שטרול: במינהלת סל"ע יש 2 עובדות סוציאליות מאוד בכירות, אחת מנהלת מחוז לשעבר ומנהלת מחלקה לשעבר שזה תפקידן במינהלת סל"ע, להגיע למשפחות הללו.
דניאל שטרול: ללא קשר לזה התקבלה החלטה במינהלת סל"ע שאני חלוק עליה מקצועית, לגעת בכל המשפחות ולהגיע לכל המשפחות.
דניאל שטרול: חלק גדול מהמשפחות שפנינו אליהן אמרו, רבותי, תודה רבה, הניחו לנו, אנחנו בסדר, מעריכים את הפניה שלכם, יש לנו את הטלפונים שלכם, אם נזדקק נפנה.
דניאל שטרול: להתייחס אל כל המשפחות ביתר רגישות, אני חותם על כך, הייתי מנסח את זה אפילו בצורה יותר תקיפה, יש בעיות לא פשוטות - - -
עמירה דותן: כולל מה שאלי סיפר לנו בעניין שנאמר להם: תחתמו, בצורה חסרת רגישות.
דניאל שטרול: כולל מה שאלי וכולל טופסולוגיה ששמעת שנדרשים להביא והמבקר דיבר על כך.
דניאל שטרול: יש פה מפגע של בירוקרטיה, יש פה לצערי מפגע של משפחות שעשו מעשים לא ראויים וזה גרם לזהירות יתר והקצנה של עמדות.
דניאל שטרול: מענים, זה סיפור הצלחה בלתי רגיל וקשה לי לדבר במונחי סיפור הצלחה.
דניאל שטרול: הלוואי ולא היה בו צורך אבל מענים זה גוף שהקמנו אותו יש מאין.
דניאל שטרול: יש היום קרוב ל-500 משפחות שמקבלות מענה ומנהל אותו מר צבי פיירמן, שאין לי בעיה להגיד את זה, זה איש שקראתי אותו לדגל, היה איש מילואים שלי, אבל זה סאגה לסרט אחר.
דניאל שטרול: כל משפחה שיש לה צורך, יש לצבי מנדט ממני לבקשה שאיש המקצוע מתרשם שיש צורך מעבר ל-12 מפגשים.
דניאל שטרול: דרך אגב, זה לא מדויק, יש 12 מפגשים ויש חבילה של 6, 8 מפגשים להדרכת הורים בנוסף ל-12 המפגשים.
דניאל שטרול: יש לצבי מנדט מטעמי, ברגע שיש המלצה מקצועית ברורה להאריך את הטיפול ניתן להאריך ב-12 מפגשים נוספים.
דניאל שטרול: כל משפחה שפונה תקבל מענה.
דניאל שטרול: אנחנו מאפשרים גם למשפחות שהחלו בטיפול להביא את המטפל שטיפל בהן קודם לכן אבל הוא חייב לעמוד בכישורים ובסטנדרטים שאנחנו דורשים ממומחים.
דניאל שטרול: לצערי גם כאן היו תופעות נלוזות, אנחנו מממנים בעלות מסוימת את המטפל.
דניאל שטרול: מטפל מסוים גבה מהמשפחה עלות אחרת וביקש ממנה לקזז את ההפרש בין העלות של המדינה.
דניאל שטרול: אני נותן את זה כדוגמא כדי שתבינו עד כמה הסיפור הזה מורכב.
דניאל שטרול: כל מה שמרים אמרה הוא נכון.
דניאל שטרול: אין תקורה ניהולית היום למענים.
דניאל שטרול: כדי לעשות שם תהליכי הדרכה נאותים ותהליכי מחקר אנחנו כל הזמן מאלתרים.
דניאל שטרול: אני מקווה שמענים יזכו במכרז כי המדינה לא מכירה בהם כגוף שעמד במכרז.
דניאל שטרול: כופה עלינו לצאת למכרז.
דניאל שטרול: יש כאן בעיה לא פשוטה, מענים חייבים להמשיך לעבוד.
דניאל שטרול: אני חושב שהסיפוק הכי גדול, עורך דין מינצר שהגיע לכלל הסכמה עם המדינה ש-48 משפחות שיקיריהן היו קבורים בגוש ופונו, והייתה פניה למדינה לאפשר למשפחות הללו וכל כל מי שישב שבעה מקרבה ראשונה לקבל טיפול, זאת כרגע הסכמה שמתגבשת בין המדינה לבין עורכי הדין.
דניאל שטרול: התעקש עו"ד מינצר שהטיפול יינתן על ידי מענים.
דניאל שטרול: אני חושב שזה מבטא גם את הערכה וההוקרה בשטח.
עמירה דותן: הייתה איזו הוראה של יועץ משפטי על מכרז?
עמירה דותן: אם יש דבר שעובד טוב, למה צריכים לעשות עכשיו מכרז?
עדיאל שומרון: יכול להיות שפה הוועדה יכולה לסייע לנו.
עדיאל שומרון: אנחנו נמצאים בעיצומו של תהליך שבסופו יתקבל פטור ממכרז לפרויקט של מענים.
עדיאל שומרון: אבל זה תהליך שלוקח את הזמן, עשינו מהלך של RFI וכל מיני דברים כאלה על מנת לשכנע את ועדת הפטור במשרד האוצר שאכן תיתן פטור.