GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלמה וסרטייל: אל תדברו אתנו היום בנועם ואיתן, זה אותו דבר.
שלמה וסרטייל: האלטרנטיבה שלי, לרכז קודם כול את כל גוש קטיף, מצדי בבסיס צריפין.
שלמה וסרטייל: לקחת בסיס צבאי, לפנות משם את החיילים, להעביר אותם לאוהלים ולשכן שם היום את תושבי גוש קטיף, ולא בתוך בתי-המלון הנוראים האלה.
שלמה וסרטייל: יגורו בבסיס עם המוסדות, עם בתי-הספר ולאט-לאט במשך השנה נראה איך בונים את עתיד הישובים.
זבולון אורלב: יש לי הרגשה שהחיילים יסכימו להיכנס למלונות.
שלמה וסרטייל: אני בטוח, נתחלף איתם.
שלמה וסרטייל: כולם מסכימים לעניין הזה.
שלמה וסרטייל: תודה רבה.
דוד אזולאי: גברתי היושבת-ראש, אני רוצה קודם כול להביע מחאתי על כך שיושב-ראש המינהלת לא מצא לנכון להישאר אתנו בדיון.
דוד אזולאי: עם כל הכבוד לראש הממשלה, לראש הממשלה יש בית והוא מסודר לכל החיים.
מל פולישוק-בלוך: אני משתתפת במחאתך.
דוד אזולאי: האנשים שיושבים כאן – אין להם לאן ללכת.
דוד אזולאי: אני חושב שהיית צריכה לעמוד על כך ביתר תוקף.
דוד אזולאי: יש לך סמכות לעשות את זה.
דוד אזולאי: הוא היה צריך להישאר כאן בישיבה, לשמוע את הטענות, ושיפסיק לשקר לנו ולהם במצח נחושה.
דוד אזולאי: הוא עושה את זה גם בתקשורת, בלי בושה.
דוד אזולאי: שישמע את הטענות של האנשים ששמענו היום.
דוד אזולאי: דבר נוסף, אני רוצה לברך את מבקר המדינה על היוזמה הברוכה.
דוד אזולאי: פעם ראשונה שהולכים לביקורת בשעת אמת.
דוד אזולאי: גם היושבת-ראש עשתה היום מעשה, בכך שלקחה את חברי הוועדה לראות ולשמוע מכלי ראשון את האנשים שחרב עולמם ביום אחד.
דוד אזולאי: אבל יש לי רושם שממשלת ישראל כנראה לא ידעה שהולכת להיות התנתקות.
דוד אזולאי: אחרת איך אפשר להסביר מה קרה כאן?
דוד אזולאי: לאנשים אין לאן ללכת.
דוד אזולאי: 1 בספטמבר מתקרב והולך, ילדים לא יודעים היכן ילמדו.
דוד אזולאי: אני לא רוצה להתחיל להעלות כאן מחדש את כל הבעיות ששמענו הבוקר.
דוד אזולאי: יש פער אדיר בין העקירה ובין הקליטה של התושבים הללו.
דוד אזולאי: שמעתי את ראש הממשלה, ששיבח את הרמטכ"ל ואת המפכ"ל על העבודה הנפלאה שעשו בזמן הקצר.
דוד אזולאי: צריך לבוא היום אל אותם אנשים, שקיבלו פקודה וביצעו אותה, האנשים שפינו את היהודים האלה מבתיהם, ראש הממשלה צריך להורות להם להצמיד לכל משפחה קצין משטרה וקצין צבא שילוו את המשפחה עם עוד 4 חיילים.
דוד אזולאי: עליך לדעת, אין בעיה של כוח אדם.
דוד אזולאי: הייתי שם – עשרות אלפי חיילים היו שם.
דוד אזולאי: לא ידעתי שיש לנו צה"ל כל-כך גדול, לא ידעתי שיש לנו כזאת משטרה.
דוד אזולאי: כשהייתי יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה אמרו לי כל הזמן שיש בעיה של כוח אדם.
דוד אזולאי: הגעתי לגוש קטיף ומצאתי כוחות אדירים.
דוד אזולאי: ישבתי כאן ושמעתי דברים.
דוד אזולאי: מותר גם לשמוע אותי.
דוד אזולאי: ההצעה שלי, יש "סור מרע" ו"עשה טוב".
דוד אזולאי: "סור מרע" – דבר ראשון לשלוח את יושב-ראש המינהלת הביתה מפני שלתושבים האלה אין אמון בו, אי אפשר לעבוד אתו.
דוד אזולאי: לא יעזור דבר, זה כישלון.
יורי שטרן: הוא גם נכשל בתפקיד.
דוד אזולאי: ויש "עשה טוב" – לקחת 4-5 חיילים ועוד שני קצינים שילוו כל משפחה ויפתרו את כל בעיותיה.
דוד אזולאי: אדוני המבקר, לסיום אני פונה אליך.
דוד אזולאי: נודע לי היום – אם זה נכון זה חמור ואני מבקש שהנושא ייבדק – היות והממשלה חשבה שמהלך ההתנתקות יימשך למעלה מ-2-3 חודשים והופתעה מהמהירות הרבה שזה בוצע, הוחלט לתת פיצוי לכל מי שהשתתף במבצע ההתנתקות, קרי: לאנשי קבע ולשוטרים.
דוד אזולאי: אם זה נכון, שאכן מתכוונים להגדיל את שכר האנשים שהשתתפו בפועל בהתנתקות, זה נראה לי חמור מאוד.
דוד אזולאי: אין שום סיבה שישלמו להם עבור 30 יום על המעשה שהם עשו.
דוד אזולאי: אם כבר, צריך לשלם רק על התקופה שהם היו שם בפועל.
יורי שטרן: אני רוצה להדגיש את הפער התהומי בין ההשקעה ותשומת הלב בכל הנוגע להרס, לעקירה, למחיקת החיים בישובים, בבתי-הקברות, בבתי-הכנסת וכדומה ובין חוסר תשומת הלב, חוסר ההשקעה, חוסר ההתייחסות בכל הנוגע לסידור מחדש של האנשים, של המגורשים.
יורי שטרן: זה באמת מזעזע, ואני לא יודע אם על אף הכסף זה חלק מן הביקורת.
יורי שטרן: אני מודה באמת למבקר המדינה.
יורי שטרן: פניתי לקודמו בסוף הקדנציה שלו וביקשתי שיקבל החלטה כזאת, ואתה קיבלת אותה.
יורי שטרן: זה מבורך.
יורי שטרן: כאשר הייתי בשטח ויכולתי להתקשר למר יעקב אור, זה היה מעין טיפול פסיכולוגי עבורי, שהייתי יכול להיות בקשר עם נציג של מבקר המדינה ולבקש תשומת לבו, וידעתי גם להגיד לאנשים לאן להעביר את החומר.
יורי שטרן: מבחינת העבר, אני מבקש, בין היתר, לשים לב לנושאים הבאים, מעבר למה שנאמר:
יורי שטרן: קבלת הפנים בבתי-המלון – לא רק הבלגן אלא גם שכאשר הגיעו לבתי-מלון לא קיבלו שתייה או אוכל ואף אדם לא קיבל את פניהם, דבר נורא.
יורי שטרן: בתור עולה חדש חוויתי, וליוויתי גם אחרים בחוויה דומה, קליטת אנשים בבתי-מלון.
יורי שטרן: תמיד היה נציג של המשרד לקליטת העלייה, תמיד היה משהו ראשון שניתן לאנשים לאכול ולשתות.
יורי שטרן: וכאן, אחרי כל מה שעברו, לא קיבלו דבר.
יורי שטרן: פסיכולוגים – היום שמענו שלא מגיעים פסיכולוגיים.
יורי שטרן: מגיעים פסיכולוגים רק בהתנדבות, אבל השירות הפסיכולוגי לא מגויס לצורך העניין.
יורי שטרן: זה זוועה, פשוט פשע.
יורי שטרן: יש עוד צד, הצה"לי והמשטרתי.
יורי שטרן: אני רוצה לדעת, ואני מבקש מכם לבדוק, מי נתן את הפקודה לשלוח אנשי יס"מ בביגוד שחור לביצוע הפעולה הזאת.
יורי שטרן: אם מאשימים את התושבים המסכנים, הקורבנות של הגירוש, בכך שהם משווים את שקרה להם לשואה, וכולנו לא אוהבים את ההשוואות האלה, מי שנתן פקודה לשלוח חיילים בשחור למקומות הללו אשם בכך, יש לו חלק בסיפור הזה.
יורי שטרן: האם ניתנה פקודה והוראה והסבר לשוטרים למשל להראות אמפתיה כלפי התושבים?
יורי שטרן: ראיתי אותם מחייכים, ראיתי אותם צוהלים, ראיתי אותם עושים פיקניקים על-יד בתי מגורשים.
יורי שטרן: האם ניתנה פקודה כזאת, או לא?
יורי שטרן: אם ניתנה, מי היה צריך לפקד על זה?
יורי שטרן: אלה דברים שצריכים להיות חלק מן הבדיקה.
יורי שטרן: לגבי הדברים שקורים כעת, הדבר הבסיסי הוא הרכוש, ואני מבקש גם ממך, גברתי יושבת-ראש הוועדה חברת הכנסת פולישוק-בלוך, שמגיעה לך באמת תודה רבה, כאחת שכן תמכה בדבר הזה, שהיה לך גם כוח וגם נכונות להתעסק בזה.
יורי שטרן: עניין הרכוש נמצא בבלגן, ויש גם תופעות של גנבה וביזוי.
יורי שטרן: איך יתכן שהיו מספיק חיילים, פי עשר מהנדרש, כדי לגרש, אבל אין חיילים כדי לשמור?
יורי שטרן: איך זה יתכן?
יורי שטרן: זה נושא לטיפול מיידי, כמו עניין הקבורה.
יורי שטרן: צריך לתת כאן זמן.
יורי שטרן: אין שום סיבה עכשיו לקצר את לוח הזמנים, כי זה על חשבון התושבים המגורשים, על חשבון הרכוש המתפזר וההולך לאיבוד שלהם.
מל פולישוק-בלוך: חבר הכנסת שטרן, אני מבקשת שתסיים.
מל פולישוק-בלוך: אם תדבר באריכות התושבים לא יוכלו לדבר וייצאו בהרגשה שלא נתנו להם להתבטא.
אראלה גולן: נמסרה לי כרגע ידיעה, שסגרו את ציר כיסופים באמצע פינוי המכולות.
יורי שטרן: היו גם מקרים ספציפיים, כמו ילד בחינוך מיוחד, ואדם שפוטר מן המינהלת כי היה יותר מדי טוב לתושבים.
יורי שטרן: את כל המקרים האלה אבקש מהמבקר לבדוק.
יורי שטרן: ודבר אחרון, חלק מהתרבות השלטונית זה אמירת אמת.
יורי שטרן: אנחנו שומעים כל הזמן שקרים, דיווחים לא נכונים מאנשי המינהלת ושאר הממונים על המבצע, אבל קודם כול מהמינהלת.
יורי שטרן: אני מבקש מהמבקר לעשות השוואה בין הנתונים לבין הדיווחים שנמסרים לציבור.
יעקב אליעזר: שלושה נושאים קצרים.
יעקב אליעזר: הראשון, נושא התעסוקה הופך להיות קריטי לאנשים שקיבלו כבר מענה כזה או אחר מהמדינה, וחייבים לתת לזה מענה בכל הרמות האפשריות.
יעקב אליעזר: השני, נושא המשפחות הצעירות בישובים.
יעקב אליעזר: הוזכרו משפחות שגרו בשכירות פרטית.
יעקב אליעזר: גם הילדים שלנו שנישאו וגרו 25 שנים בגוש קטיף, בגלל שאין להם זכאות בחוק היבש נאלצים להתנתק מהקהילה, אין להם שום פתרון במצב הנוכחי.
יעקב אליעזר: חייבים לתקן את זה.
יעקב אליעזר: השלישי, מי שכבר פנה למינהלת והגיע לשלב של עבודה, מתברר שוועדות זכאויות עובדות באופן שונה, כל אחת עובדת בצורה אוטונומית.
יעקב אליעזר: הן לא מוכנות לקבל תקדימים אחת של האחרת.
יעקב אליעזר: כל אחד אומר: אני מחליט כרצוני.
יעקב אליעזר: היועצים לא מכירים את השטח, לא יודעים מה זאת החטיבה להתיישבות, לא יודעים מה זה נחלה במדינת ישראל.
יעקב אליעזר: זה פשוט מדהים, לא יאומן שהאנשים האלה אומרים ששום דבר לא מעניין אותם.
שאול גולדשטיין: שבוע לפני הפינוי העדפתי לבוא ולעזור כמתנדב לתושבי גוש קטיף, שכעת עסוקים כבר כל אחד בענייניו.
שאול גולדשטיין: אני מצדיע למה שהם עשו.
שאול גולדשטיין: אנחנו מטפלים עכשיו בבעיות.
שאול גולדשטיין: כבר 3 שבועות אני ישן בגוש קטיף, בנווה דקלים.
מל פולישוק-בלוך: חשבתי שפינו את הישוב.
מל פולישוק-בלוך: איך אתה עדיין ישן שם?
שאול גולדשטיין: יש לנו שם 1,000 מתנדבים שעובדים יום-יום, מבוקר ועד לילה, ונתקלים באלף בעיות.
שאול גולדשטיין: אני קורא לזה הנצלת רכוש, זה התפקיד שלנו שם.
שאול גולדשטיין: כאשר נכנסתי לעבודה שבוע לפני הפינוי בדקתי מה יש, וכלום עדיין לא היה.
שאול גולדשטיין: פניתי למינהלת, יש לי קשרים.
שאול גולדשטיין: בכל מקום יכולתי לדבר, והדלתות היו פתוחות, אבל לא היו תשובות לשום דבר.
שאול גולדשטיין: שאלתי: האוטובוס עליו עולים המגורשים, לאן הוא נוסע?
שאול גולדשטיין: בתוך האוטובוס יש משפחה אחת לבאר-שבע, משפחה אחת לירושלים, שתיים לאשקלון ואחת לחיפה.
שאול גולדשטיין: לאן הוא נוסע קודם כול?
שאול גולדשטיין: האנשים האלה באמצע הלילה צריכים לנסוע "סע וטייל ברחבי ישראל"?
שאול גולדשטיין: ביקשתי ממר מנחם גרנית שיקים מרכז העברה במרכז שפירא.
שאול גולדשטיין: תוך 6 שעות הבחור לקח על עצמו והקים מרכז תחבורה ענק, עם עובדים סוציאליים שלנו.
מל פולישוק-בלוך: אבל העסק לא עבד כי לא היה תיאום.
שאול גולדשטיין: חילקנו שם מאות ארוחות חמות לאנשים והיה ייעוץ של פסיכולוגים.
מל פולישוק-בלוך: כמה אנשים עברו שם?
מנחם גרנית: עברו שם 110 משפחות ועוד כ-1,300 בני נוער.
דוד גרשנזון: היה לנו סיכום עם הצבא.
דוד גרשנזון: היו קציני קישור מפיקוד העורף שעבדנו מולם, וסיכמנו שכל האוטובוסים שייצאו יעברו דרך שם.
דוד גרשנזון: כאשר הגעתי למלון שלי עם המשפחה ב-12:30 בלילה קיבלתי שיחות טלפון מכל מיני אנשים שנלקחו לבסיס רעים ולפה ולשם.
מל פולישוק-בלוך: מר גולדשטיין, אין לנו הרבה זמן.
מל פולישוק-בלוך: שמענו אותך אתמול שעה שלמה בטלוויזיה, בוודאי אמרת את כל מה שיש לך לומר.
שאול גולדשטיין: דבר שני, ציינו את "למען אחי", גוף המתנדבים, כי אחרת אין מתנדבים.
שאול גולדשטיין: חשבנו מה צריך לעשות.
שאול גולדשטיין: הפתרון של בתי-המלון גרוע מלכתחילה, והם ידעו את זה.
שאול גולדשטיין: בעיית האריזה במכולות – מי שחושב שיאפשרו לרווח את פינוי הרכוש טועה, כי אין יותר.
שאול גולדשטיין: נווה דקלים תיהרס מחר.
שאול גולדשטיין: משרד הביטחון הורס עכשיו תשתיות שלא נחוץ להרסן.
שאול גולדשטיין: הרסו גני שעשועים ששווים 100,000 שקלים כשטרקטור עלה עליהם.
מל פולישוק-בלוך: אי אפשר להעביר את זה?
קריאה: יש לחץ זמן.
שאול גולדשטיין: עכשיו הורסים תשתיות בשווי מיליוני שקלים, תשתיות שאפשר לפרק – עמודי תאורה, דקלים, גני שעשועים, מה שרק תרצי.
שאול גולדשטיין: יש לנו שם צוותים שרבים עם הטרקטורים לא להרוס.
יורי שטרן: יש "אטרף" של הריסה.
שאול גולדשטיין: בתשובה לשאלתך, לא היתה העברה מסודרת של תיקי הרווחה.
שאול גולדשטיין: דיברתי אתמול עם ראש המועצה האזורית חוף אשקלון שאמר שלא היתה העברה מסודרת של תיקי הרווחה.
שאול גולדשטיין: ודבר אחרון, אני נוסע באוטו לא מעט קילומטרים ובדרך מקשיב לראיונות עם מר יהונתן בשיא.
שאול גולדשטיין: אני מבקש שיעשו השוואה בין דבריו לבין האמת.
שאול גולדשטיין: הוא משקר במצח נחושה.
שאול גולדשטיין: לדעתי מטרת המינהלת להגן על ראש הממשלה שרון ולא לטפל באנשים.
שאול גולדשטיין: זאת אטימות שמתבטאת בחוסר הקשבה לאנשים.
דוד אנסבכר: אני מלווה את התהליך, יחד עם מר שאול גולדשטיין, כבר מ-12 ימים לפני הפינוי.
דוד אנסבכר: אני ממקימי ארגון "למען אחי" ומהנהלתו.
דוד אנסבכר: קודם כול, אני מזמין את אנשי משרד מבקר המדינה לבדוק גם את "למען אחי".
דוד אנסבכר: הוא לא גוף ממשלתי, אלא גוף שעובדים בו 2,000 מתנדבים ביום.
מל פולישוק-בלוך: לראות איך אפשר לעשות את זה אחרת.
דוד אנסבכר: תוכלו לראות איך תוך יומיים הקמנו את המינהלת החלופית מבחינתנו, מבחינת המערך הלוגיסטי, ולראות איפה המדינה נמצאת.
דוד אנסבכר: אנחנו ממלאים את מקום המדינה.
דוד אנסבכר: המדינה מבקשת מאתנו, מארגון "למען אחי" עזרה, למשל במיפוי של שיבוץ הילדים.
דוד אנסבכר: איך יתכן שאנחנו כגוף מתנדב צריכים למלא את כל תפקידי המדינה?
דוד אנסבכר: להערכתי צריך לבדוק האם עובדי המדינה שהיו אמורים למלא את תפקידם אכן עשו את תפקידיהם והיו ערוכים, או אולי היו בחופשה, כי אנחנו נמצאים בחודש של חופשה, או שהם היו מגויסים.
דוד אנסבכר: זה נושא שצריך לבדוק, כי יש לי ידיעות שונות.
דוד אנסבכר: הנושא האחרון, המתנדבים שלנו נותנים מענה לסדרת דברים, החל מבעיית האמון.
דוד אנסבכר: ניתן היה לצפות שאחרי תהליך כזה תהיה בעיית אמון.
דוד אנסבכר: אני מבקש לבדוק האם היתה היערכות לסוגייה הזאת, שלא יהיה אמון כלפי המדינה ונציגיה, והאם חשבו על פתרון.
דוד אנסבכר: היום הגוף היחיד שזוכה לאמון הוא "למען אחי" ולכן אני צריך לתווך בין התושבים ובין המדינה.
דוד אנסבכר: יש כאן סדרת שאלות.
יוסף צבי רימון: אני מלווה את המתפנים ממש מההתחלה, כבר יומיים לפני שהגיעו למלון, על-פי הבקשה של מטה הרבנים בגוש קטיף.
יוסף צבי רימון: דברים רבים לא נעשו, אפשר לפרט אחד אחר השני, במחדל שלא ייאמן.
יוסף צבי רימון: כאשר התקשרתי לברר אמרו שיהיה רק חצי פנסיון במלון ולא תהיה ארוחת צהרים.
יוסף צבי רימון: אחרי שלחצנו ניתנה ארוחת צהרים.
יוסף צבי רימון: נאמר שלא תהיה כביסה ל-3 ימים.
יוסף צבי רימון: לא מבינים שמשפחה עם 8 ילדים לא יכולה בלי כביסה.
יוסף צבי רימון: דברים השתנו אחרי לחצים.
יוסף צבי רימון: ידוע הרי שחקרו את פינוי ימית והפסיכולוגים הודיעו שאסור להפריד בין האנשים לזמן רב.
יוסף צבי רימון: אנשים צריכים להתאושש לפני שהם יכולים בכלל להחליט משהו.
יוסף צבי רימון: איך אפשר מראש לדבר על 10 ימים?
יוסף צבי רימון: פעלנו בדברים רבים, אבל הדברים היו צריכים להיות מסודרים מראש, כולל מאות מתנדבים שבאו מאלון שבות וממקומות אחרים לעזור.
יוסף צבי רימון: ודבר אחרון, לגבי הפרנסה – אני חושב שצריך להעביר חוק שיקבלו זכויות כמו של עולים חדשים לצורך הפרנסה.
יוסף צבי רימון: זה הדבר העיקרי בו צריך לפעול.
זבולון אורלב: זה לא כדאי.
יוסף צבי רימון: אז אולי חוקים טובים יותר.
יוסף צבי רימון: יש משפחות שעמלו כל חייהן.
יוסף צבי רימון: אם עכשיו שני ראשי המשפחה חסרי פרנסה זה הורס את המשפחה ומפרק אותה.
יוסף צבי רימון: זה נושא שצריך לטפל בו.
יוסף צבי רימון: אמרתם שרוצים לתת כסף לאנשי כוחות הביטחון כי הפינוי נגמר מוקדם יותר.
יוסף צבי רימון: אני חושב שצריך לתת את הכסף, אבל למי שאחראי לכך שהפינוי נגמר מוקדם יותר, וזה המתיישבים שהתנהגו בצורה מרשימה ומאופקת, וגם את זה צריך להגיד.
שמאי אסיף: אני מנהל מינהל התכנון במשרד הפנים.
שמאי אסיף: רציתי להעיר הערה אחת, מאספקט אחד של הנושא – בניית הקבע והתכנון עבור בניית הקבע, שעליו אנחנו במינהל התכנון אחראים יחד עם משרד הבינוי והשיכון ועם לשכות התכנון המחוזיות.
שמאי אסיף: נאמר כאן בהערה של חברת הכנסת גולן שאין פתרונות ואין תכנון.
שמאי אסיף: אני רוצה לומר שיש בידינו פתרונות מתוכננים למכפלות גדולות מאוד, כמעט פי עשרה או פי עשרים מהצרכים הקיימים.
אראלה גולן: אני שמחה, אבל חבל שהתושבים לא יודעים על כך.
שמאי אסיף: ישבתי כאן ושמעתי, ורציתי לשמוע, ונשארתי כאן, אחד מאנשי הממשלה הבודדים שנשאר כאן.
שמאי אסיף: אני קשוב לדברים.
שמאי אסיף: הפתרונות קיימים.
שמאי אסיף: אני לא רוצה לפרט כרגע כי אין לנו זמן.
שמאי אסיף: ברור לי שבמצוקה הנוכחית יש קושי להחליט החלטות.
שמאי אסיף: אנחנו נהיה סבלניים, אבל כמובן חשוב מאוד להקדים עד כמה שאפשר את קבלת ההחלטות, כיוון שככל שההחלטות יהיו מוקדמות יותר כך גם בינוי הקבע יהיה מוקדם יותר ואז הסבל של הבנייה הזמנית יתקצר.
שמאי אסיף: אנחנו עומדים בעניין הזה לרשותכם.
שמאי אסיף: הקשר קיים, על-פי החלטת ממשלה, באמצעות מינהלת סל"ע.
שמאי אסיף: אבל אני רוצה לומר כאן, גם בעבר וגם היום אנחנו פתוחים לקיים גם קשר ישיר.
שמאי אסיף: כל מי שיהיה מעוניין באינפורמציה יוכל לפנות אלינו, למינהל התכנון, יכול לפנות למחוז הדרום – רוב הפתרונות נמצאים במחוז הדרום אבל יש גם פתרונות במחוזות אחרים כמובן, כפי שכולנו יודעים.
שמאי אסיף: ניתן לפנות אלינו ישירות, וגם אל משרד הבינוי והשיכון, שגם הוא נערך לעניין הזה כדי לתת תשובות.
שמאי אסיף: בכל ההזדמנויות הלכנו בעצמנו לדבר עם תושבים.
שמאי אסיף: כל מי שהיה מוכן לדבר אתנו עוד לפני הפינוי – ורוב האנשים לא היו מוכנים לדבר בתקופה ההיא – לא רק קיבל דלת פתוחה אלא גם היה מעורב באופן פעיל בתכנון.
שמאי אסיף: עשינו תכנון מעורב עם האנשים עצמם בכל המקומות בהם קיבלנו פידבק.
שמאי אסיף: אנחנו מוכנים לפתוח בעניין הזה את הדלתות.
שאול גולדשטיין: אין מנגנון להעברת אינפורמציה.
שמאי אסיף: הדלת היתה פתוחה לכל מי שרצה, כל מי שהיה מוכן.
מל פולישוק-בלוך: מר אסיף, קודם כול אני מודה לך שהיית כאן עד סוף הישיבה ושמעת הכול.
מל פולישוק-בלוך: אני מניחה שלמבקר יהיה בתוך שבועות ספורים דוח ביניים ואנחנו נעשה עוד ישיבה, ואז נתמקד בפתרונות הקבע ובתכנון בהיבט של הביקורת.
מל פולישוק-בלוך: אתה עוד תוזמן לכאן.
מל פולישוק-בלוך: לפני שנתפזר ונקרא את סיכום הישיבה, מר אורן מגנזי רצה להגיד משפט.
אורן מגנזי: ישבתי במשך כל הישיבה ורשמתי את כל הדברים שנאמרו.
אורן מגנזי: למעט נושא ריווח הלוויות, שהוא נושא חדש שעלה עכשיו, כל הסוגיות, בין ברמת המקרו ובין ברזולוציות גבוהות מאוד, ידועות ומטופלות.
אורן מגנזי: יש לכם את הפלטפורמה שמבקר המדינה הציב בפניכם כיצד לפנות.
אורן מגנזי: יושבים כאן אנשים אחראיים ורציניים, שרובם ככולם מתראים אתנו אחר-כך במשרד ראש הממשלה או בשיחות טלפון, אז הקשר קיים.
שאול גולדשטיין: צריך מוקד אינפורמציה לתושבים כדי שיידעו מה יש.
שאול גולדשטיין: יושב כאן המבקר שאנחנו לא מכירים, מנהל מינהל התכנון שאנחנו לא מכירים.
שאול גולדשטיין: עד היום לא ברור כמה עולה מכולה.
שאול גולדשטיין: אף אחד לא יודע כלום.
מל פולישוק-בלוך: אני כבר יכולה לתת לך את כל הנתונים על מחירי המכולות.
אראלה גולן: אולי יהיה אתר באינטרנט.
אורן מגנזי: כל דבר שלא חשבנו עליו, כל פתרון שלא עלה על-ידי משרד ראש הממשלה ומינהלת סל"ע, אני מבקש – אתם מדברים אתנו, אתם נמצאים אתנו בקשר.
אורן מגנזי: יש לכם את הפלטפורמה של מבקר המדינה, שטובה גם לנו, כי שם אפשר לדון בצורה קרת-רוח בדברים.
אורן מגנזי: תציפו את הדברים, אנחנו קשובים לכם.
אורן מגנזי: אנחנו יודעים שאנשים עברו טראומה.
אורן מגנזי: אני אומר לכם: אחים יקרים, תפנו ותציפו דברים ותנו לנו לפתור את הבעיות.
אורן מגנזי: אני הקטן אומר את זה בשם כל הגורמים, עד למעלה.
אורן מגנזי: את התקשורת הזאת חייבים להמשיך במקביל למסלול של מבקר המדינה ושל הוועדה לענייני ביקורת המדינה.
אורן מגנזי: חייבים להמשיך להציף את הדברים מולנו, מול מי שאתם רוצים.
אורן מגנזי: הנה, עכשיו פתח לכם מנהל מינהל התכנון דלת לפנות גם אליו בעניין פתרון הקבע, אז תעשו את זה.
מל פולישוק-בלוך: ערוצי התקשורת באמת רבים, אולם לא כולם יודעים אותם, וזאת אחת הבעיות.
מל פולישוק-בלוך: בלילות הפינוי עצמו הייתי לא אחת אשת הקשר, וזה לא טוב.
שמאי אסיף: לא טוב שיש ערוצים רבים.
שמאי אסיף: לכן צריך לעבוד דרך המינהלת.
אורן מגנזי: בגלל הבעיה של הקשר, בגלל בעיית הפיזור, בגלל בעיית המצב הנפשי של חלק גדול מהאנשים אנחנו מפתחים עכשיו מנגנון מסוים.
אורן מגנזי: אני לא רוצה להרחיב עליו יותר מדי, כי אולי מתפקידו של מר אילן כהן לעשות את זה במקום אחר, מול נציגי המתיישבים.
אורן מגנזי: אנחנו מתכוונים לקחת, אפילו בשכר, נציגים מכל ישוב שיהוו buffer (בלם זעזועים) שלנו.
אורן מגנזי: לדעתי זה יתחיל לעבוד כבר בשבוע הבא.
מל פולישוק-בלוך: אני מבינה שנציגי הצבא היושבים כאן באו בהקשר לביקורת בצבא.
מל פולישוק-בלוך: אתם רוצים לומר משהו בעניין הזה?
מל פולישוק-בלוך: אני מבקשת לסכם את הדיון.
מל פולישוק-בלוך: קודם כול, אני מודה לכל מי שהשתתף בדיון.
מל פולישוק-בלוך: הוועדה לענייני ביקורת המדינה של הכנסת שמעה דיווח ממבקר המדינה ומאנשיו על פעילות הביקורת בזמן אמת של הליך ההתנתקות, והתרשמה כי פעילות הביקורת רחבה ומקצועית, כמתחייב מההליך המבוקר, שהנו רב-מערכתי בסדרי גודל שלא חווינו בישראל.
מל פולישוק-בלוך: כדי שהביקורת, שמתקיימת בזמן אמת, תהיה משפיעה ככלי ניהולי, כדי שתוכל להשפיע גם על תיקון הליקויים שחשפנו כאן, חלקם ידועים ועל חלקם שמענו רק היום לראשונה, אנחנו מקווים, אדוני המבקר, שנשמע בקרוב, בשבועות הקרובים – אתה לא רוצה להתחייב על תאריך.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: עד סוף השנה האזרחית יהיה דוח ביניים כלשהו.
מל פולישוק-בלוך: זה אפילו קצת רחוק מדי.
מל פולישוק-בלוך: אולי אפשר לקחת תחום מסוים, שהוא אקוטי יותר, ולפרק את זה לגורמים.
מל פולישוק-בלוך: לא צריך תמיד "גנרל דה בטה" של כל הנושאים ביחד.
מל פולישוק-בלוך: הנה, דיברנו על תכנון, דיברנו על רווחה.
מל פולישוק-בלוך: אפשר לעשות דוחות על-פי נושאים, ויהיה גם יותר זמן ויותר עומק לדברים עצמם.
מל פולישוק-בלוך: אני מקווה שנראה בקרוב דוחות ביניים על-פי הנושאים השונים כדי שנוכל לסייע בתהליך עצמו.
מל פולישוק-בלוך: מר אורן מגנזי אמנם אמר כאן דבר משמעותי מאוד.
מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לסכם את הדברים הבולטים יותר ששמענו ב-4-5 השעות האחרונות.
מל פולישוק-בלוך: נושא פיזור האוכלוסייה בעייתי; דיור קהילתי זמני – אנשים צריכים לקבל אינפורמציה בדוקה וברורה, עד מתי הם בבית-מלון, לאן הם הולכים ביום שהם מפנים את בית-המלון.
מל פולישוק-בלוך: זה צריך להיעשות על-ידי גורם ממשלתי מוסמך אחד, לא לשנות את הדברים מדי יום ולא שכל אחד יאמר דברים סותרים; על נושא הקברים כבר דיברנו, על הבקשה לרווח את הלוויות.
מל פולישוק-בלוך: נעקוב אחרי זה במשך היום.
מל פולישוק-בלוך: זה כנראה מתבקש על-פי הצרכים של האוכלוסייה; חשוב שיהיה גורם אחד שיסייע לבעלי עסקים, על כל המרכיבים, גם בשמירת החפצים שלהם, הציוד שלהם, וגם במעבר למקום אחר; בעיית פרנסה תוך כדי התנהלות, אם זה חנות ואם זה עסק אחר; אנחנו דורשים פתרון מיידי לבעיות הרכוש, המכולות.
מל פולישוק-בלוך: אל"ף, אין שמירה, ושמענו גם על בעיה של גניבות, ובי"ת, מכולות מוסעות על סמך החלטה של גורם בשטח כאשר גורם אחר לא יודע על כך.
מל פולישוק-בלוך: האנשים בעלי הרכוש לא יודעים וצריכים לעשות מצוד אחר המכולות שמטיילות בארץ.
מל פולישוק-בלוך: כל נושא הרכוש – שמענו כעת שסוגרים את הרצועה, לא נותנים להם להיכנס.
מל פולישוק-בלוך: הייתי אומרת במשפט אחד גדול שכולל הכול, המהירות מהשטן במקרה הזה.
מל פולישוק-בלוך: רצו לפנות מהר כי יש לזה השלכות ביטחוניות ואחרות, זה מקובל עלי.
מל פולישוק-בלוך: אבל עכשיו המהירות מהשטן.
מל פולישוק-בלוך: לא צריך למהר כל-כך.
מל פולישוק-בלוך: אם צה"ל יישב שם עוד חודש, על-פי התוכנית המקורית, זה לא סוף העולם.
מל פולישוק-בלוך: זה קשור גם לקברים, גם לעסקים, גם לציוד, גם לבתים.
מל פולישוק-בלוך: מה קרה?
מל פולישוק-בלוך: אחרי מי ממהרים?
מל פולישוק-בלוך: בגלל שביבי לוחץ?
מל פולישוק-בלוך: בואו נשים את הדברים על השולחן – לא למהר.
מל פולישוק-בלוך: לעשות את הדברים נכון ובשיקול דעת.
מל פולישוק-בלוך: הנושא הבא הוא שיתוף הפעולה.
מל פולישוק-בלוך: קיים משבר אמון שאי אפשר להתעלם ממנו.
מל פולישוק-בלוך: במקום לנסות לעצום עיניים, המנגנון שמר מגנזי מציע נכון, שלכל משפחה תהיה כתובת.
מל פולישוק-בלוך: כבר לא משנה איפה, אם לא בסל"ע שיהיה במקום אחר.
מל פולישוק-בלוך: אני לא מקבלת את ההצעה של חבר הכנסת אזולאי שזה יופעל על-ידי כוחות הביטחון.
מל פולישוק-בלוך: תן להן לעשות את שלהם, זה לא שייך.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו מדברים עכשיו על גורמים אזרחיים.
מל פולישוק-בלוך: זה יכול להיות ישירות למשרדים השונים, אין שום בעיה.
מל פולישוק-בלוך: סל"ע זה גוף הגג, אבל אפשר לנתב את זה גם למקומות אחרים.
שמאי אסיף: אני ממליץ לא לפצל.
מל פולישוק-בלוך: תחליטו כפי שתחליטו, אבל שלכל משפחה תהיה כתובת, ולא 20 כתובות.
מל פולישוק-בלוך: המשפחה לא תצטרך לפנות לרווחה לחוד ולחינוך לחוד ולתעסוקה לחוד ולזה לחוד, אלא יהיה לה מספר טלפון אחד – והקו גם יהיה פנוי, לא רק תפוס – והאדם מאחורי הקו יילך לכל הגורמים השונים ויטפל במשפחה.
מל פולישוק-בלוך: אל תעשו מהם פורפרה.
מל פולישוק-בלוך: אמרתי לאנשים, לו אני במקומם הייתי יוצאת מדעתי, רק מסיבות בירוקרטיות.
מל פולישוק-בלוך: אני כבר לא מדברת על ההתנתקות כהתנתקות.
מל פולישוק-בלוך: לכן אני אומרת, תפשטו את האלמנטים של הבירוקרטיה, תנו להם גורם אחד שיוכלו לפנות אליו.
מל פולישוק-בלוך: יש הרבה מאוד תלונות – אני עדה לזה באופן אישי – של אנשים שכבר יש להם מספר טלפון אבל אי אפשר להשיג את בעל מספר הטלפון, ושמענו אפילו על גורם ממשלתי מתלונן שהטלפון שלו מקולקל.
מל פולישוק-בלוך: שימצא טלפון אחר.
מל פולישוק-בלוך: לפעמים אנו עדים כאן לחלם בהתגלמותו.
מל פולישוק-בלוך: אנשים לא מבינים שבקצה קו הטלפון, או בקצה הבעיה יש בן אדם, יש הרבה אנשים, יש הרבה ילדים קטנים.
מל פולישוק-בלוך: פגשתי היום אמא ל-11 ילדים ואמא ל-9 ילדים.
מל פולישוק-בלוך: ואני לא מדברת על הבעיות המיוחדות של האנשים.
מל פולישוק-בלוך: מאיר שפגשנו היום, בנו עדיין קבור שם.
מל פולישוק-בלוך: הוא אמר לנו – וחבל שמר בשיא לא שומע את זה – שהוא לא יודע מתי הקבורה ושהוא צריך לעשות את כל ההסדרים.
מל פולישוק-בלוך: לא יעלה על הדעת דבר כזה.
מל פולישוק-בלוך: כשאני שומעת את זה, העור מצטמרר, ואני באה מנקודת מבט כמי שתומכת בהתנתקות.
מל פולישוק-בלוך: אני לא מכניסה כאן פוליטיקה, ממש לא.
מל פולישוק-בלוך: השתדלתי, ואני מקווה שהצלחתי, שלא תהיה ישיבה של התלהמות, לא מצד אחד ולא מצד אחר.
מל פולישוק-בלוך: רציתי שהדברים יבואו על פתרונם.
מל פולישוק-בלוך: מר מגנזי, המסר הועבר אליך, אתה איש הקשר, אבל לא רק זה.
מל פולישוק-בלוך: יש כאן ציבור, יש כאן תקשורת, כולנו שומעים, ויש גם החלטה שנשלח לכולם, כולל ראש הממשלה וכל השרים הרלוונטיים.
מל פולישוק-בלוך: כולם צריכים לדעת את הבעיות, להכיר אותן, והכי חשוב – לתת מענה, מענה אמיתי ומיידי.
מל פולישוק-בלוך: אני מודה לכולם, מודה למבקר, ונמשיך להיפגש ולדון בנושא.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו מדברים היום על שדרוג מסילת הרכבת בתוואי תל-אביב-ירושלים, כפי שמתואר בדוח מבקר המדינה.
מל פולישוק-בלוך: במסגרת סיור שעשתה הוועדה לענייני ביקורת המדינה, התקיימה גם ישיבה בנושא והוסקו מסקנות.
מל פולישוק-בלוך: קראתי את הדוח שמופיע פה.
מל פולישוק-בלוך: הדוח הוא לא ארוך, ומזל שהוא לא ארוך, כי כל מילה שמופיעה בו היא פשוט מזעזעת.
מל פולישוק-בלוך: בחלם כנראה התנהגו טוב יותר.
מל פולישוק-בלוך: כל נקודה וכל סעיף פה, החל מתהליך קבלת ההחלטות, וכלה בתכנון, ביצוע ופיקוח, לא תקינים.
מל פולישוק-בלוך: אני אגיד יותר מזה, לא רק שהם לא תקינים, אלא הם גם לא חכמים.
מל פולישוק-בלוך: אני יותר ממודאגת לגבי השאלה, האם זו הקלות הבלתי נסבלת שבה מתייחסים לכספי ציבור.
מל פולישוק-בלוך: אני פשוט לא יכולה להבין את זה.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו - ואני כיושבת ראש ועדה - מדברים הרבה עם המבקר החדש על כך שצריכות להיות מסקנות אישיות ואחריות אישית.
מל פולישוק-בלוך: אין כבר מי לתלות על העץ, כי כל הנפשות הפועלות בעניין הזה, ואני מדברת על הבכירים, אם זה שר או מנכ"ל, כבר לא בתפקידם.
מל פולישוק-בלוך: נדמה לי שאפילו מנכ"ל משרד התחבורה הנוכחי כבר בדרך החוצה.
מל פולישוק-בלוך: הדוח הזה עוד פעם הוכיח לי שהנושא של פרסום שמות משמעותי ביותר, כי אותם אנשים שהתפקיד שלהם כבר השתנה ממשיכים לשחק תפקיד מאוד בכיר במשק הישראלי, גם כאנשי ציבור נבחרים כמו שרים, מנכ"לים, מנכ"לים של רכבת ישראל וגם בבכירים אחרים שקיבלו כאן החלטות לאורך כל הדרך.
מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שהמבקר צריך בהחלט להתחיל לפרסם שמות, כדי שלפחות הציבור יידע במי המדובר, כי לך תדע מי היה שר התחבורה באותה תקופה.
מל פולישוק-בלוך: לא כולם יודעים את זה.
מל פולישוק-בלוך: נדמה לי שדווקא שם השר כן מופיע פה, אבל אף אחד לא יודע מי הם כל בעלי התפקידים האחרים.