GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מל פולישוק-בלוך: אני לא חושבת שאנחנו חשודים בעד כדי כך חוסר אינטליגנציה שאת יכולה לעשות השוואה בין שני הדברים.
מל פולישוק-בלוך: ממש אין קשר.
דידי לחמן-מסר: גב' פולישוק, אני לא מדברת על העסקה הספציפית הזאת.
דידי לחמן-מסר: אני מבקשת להסיק מסקנות לגבי העתיד.
מל פולישוק-בלוך: גם אנחנו מבקשים ממך להסיק מסקנות, זה בדיוק הבקשה שלנו.
דידי לחמן-מסר: לא בעסקה הזאת.
מל פולישוק-בלוך: למה לא בעסקה הזאת?
דידי לחמן-מסר: לא רק בעסקה הזאת.
רן כהן: התשובה היא חד משמעית כן.
רן כהן: לא מוכרים חברה ציבורית לאדם שהוא חשוד בפלילים.
דידי לחמן-מסר: רבותיי, אם יורשה לי, אני לא באה אליכם, אני רק מסבירה לכם קשיים, אם מממן הוא מממן אמיתי, האם מממן בנק, האם מממנת חברה, אתם יודעים שיש כתבי אישום על עבירות שונות, ואני באמת מתלבטת מולכם.
דידי לחמן-מסר: יש מממנים אמיתיים, נניח שחברת מרי לינץ' לדוגמא הוגש נגדה כתב אישום על עבירות לפי חוק ניירות ערך בארצות הברית.
דידי לחמן-מסר: האם היא פסולה לממן רכישת חברה בישראל.
דידי לחמן-מסר: רבותיי, אלה לא שאלות קלות.
דידי לחמן-מסר: המקרה הזה הוא מקרה מיוחד.
מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שיש גם הבדל בין גופים כמו שאת מציינת לבין גופים פרטיים.
מל פולישוק-בלוך: יש הבדל גדול מאוד.
דידי לחמן-מסר: אבל אנחנו עוסקים בשאלה הזאת, אנחנו את הלקחים מהמקרה הזה הפקנו, והלקחים מהמקרה הזה, כמו שקראתי, שאין מחלוקת שכאשר, אם נגד המממנים בעסקה הזו המממנים הם מי שהוגש נגדם כתב אישום בעבירות האלה זה יידון בפני ועדת שרים להפרטה.
דידי לחמן-מסר: אני ניסיתי להראות לכם רבותיי שהשאלות הם מורכבות.
דידי לחמן-מסר: לא במקרה הזה.
דידי לחמן-מסר: השאלות הם מורכבות בכל ההפרטות.
דידי לחמן-מסר: לרשות החברות יש תפקיד, היא עושה את עבודתה נאמנה.
דידי לחמן-מסר: הנושאים הם נושאים ערכיים.
דידי לחמן-מסר: הם אינם נושאים של שחור לבן.
דידי לחמן-מסר: וגם במקרה הזה הסכים המבקר שמי שיחליט בזה תהיה הרשות המבצעת בדרג הבכיר ביותר שלה, קרי הדרג המיניסטריאלי, ועדת שרים להפרטה.
זבולון אורלב: אני בטוח שלא התכוונת, אבל הדברים שלך משדרים איזו נרפות, רפיון, איזו שהיא סלחנות.
זבולון אורלב: אני בטוח שלא התכוונת.
דידי לחמן-מסר: אני אמרתי לכם לא להסיק מהמקרה הזה מסקנות מרחיקות לכת.
מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שזה מספיק ברור.
מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לומר לכם, לפני שנעבור להנהלה ולעובדים ומשרד הבטחון, מה שאני רוצה לומר, אחרי ששמענו את ראש רשות החברות הממשלתיות מר אייל גבאי ואת המשנה ליועץ המשפטי לממשלה עו"ד דידי לחמן אני רוצה לומר לחבריי חברי ועדת ביקורת המדינה, אני חושבת שכבר אנחנו את שלנו עשינו.
מל פולישוק-בלוך: ועשינו טוב.
מל פולישוק-בלוך: ואני חושבת שזה באמת צריך להיות דוגמא.
מל פולישוק-בלוך: ואני מקווה שרשויות השלטון יפנימו את העניין, ששום דבר לא נעלם מעינינו ואנחנו דורשים בדיקה מעמיקה של כל דבר.
מל פולישוק-בלוך: בוודאי של המבקר, שהוא שותף מלא, שהוא הסכים לבדוק את מה שאנחנו דרשנו.
מל פולישוק-בלוך: ואני חושבת שהתשובות, גם של ראש הרשות וגם של המשנה ליועץ המשפטי בעצם מעידות על כך שהדברים לא לובנו עד הסוף.
מל פולישוק-בלוך: לא נתנו את הדגש על הבעיות הכבדות, אני מסכימה, מאוד כבדות, החיים לא קלים, מה לעשות, בעיות כבדות, שאלות קשות, מורכבות, בשביל זה אתם מומחים.
מל פולישוק-בלוך: אתם נדרשתם לתת חוות דעת למה שהם החליטו.
מל פולישוק-בלוך: ולכן טוב שכך עניתם, אני חושבת שזה נכון שזו תשובתכם.
מל פולישוק-בלוך: אני מכבדת אתכם על התשובה שלכם.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו עכשיו נשמע את העובדים ואת ההנהלה ואת אנשי משרד הבטחון ואת חברי הכנסת.
זבולון אורלב: אני רק מבקש שכאשר תשב ועדת השרים להפרטה שנקבל דיווח על כך.
מל פולישוק-בלוך: אגב אני רוצה לומר שכל הדיונים האלה לא צריכים לקחת הרבה זמן.
מל פולישוק-בלוך: אין שום סיבה בעולם שהיועץ המשפטי יתן את דברו מייד ושוועדת השרים לענייני הפרטה תשב כמו שאתם רואים מחר ותהיה תוך שבוע תשובה.
מל פולישוק-בלוך: אין שום סיבה, כל השאלות כבר נדונו, עכשיו צריכים לקבל החלטה כשיודעים את העובדות, כפי שמר בורובסקי הציג פה, וכמובן בשיתוף פעולה עם הממצאים שהעלה המבקר.
מל פולישוק-בלוך: זה אני מדגישה.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו לא שכחנו.
מל פולישוק-בלוך: יש כמה דברים שהועלו, שיובאו לעיניהם של מי שצריך לקבל את ההחלטה.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו עוד לא דיברנו על המחיר, אנחנו צריכים לדבר עם העובדים.
פרץ מצרפי: אני יושב ראש ועד העובדים.
פרץ מצרפי: קודם כל אני מאוד מודה למבקר המדינה וליושבת ראש ועדת ביקורת המדינה ולכל החברים על הפעולה המהירה, ולא משנה מה התוצאות.
פרץ מצרפי: אני רוצה להרגיע את חברי הכנסת ששאלו מה קורה במפעל, המפעל שלנו עבר טלטלה לא קטנה בשנים האחרונות, ועם תרומה די נכבדה של רשות החברות, שכל הזמן דאגו שיהיה מתח ולחץ וחרדה.
פרץ מצרפי: נכון להיום אנחנו בשקט יחסי כבר תקופה ארוכה.
פרץ מצרפי: אנחנו השנה במפעל כבר בתקופה זו נכון להיום מרוויחים שבעה מליון שקל בערך.
פרץ מצרפי: זה בגלל שקט תעשייתי.
פרץ מצרפי: בשלושת הרבעונים האחרונים אנחנו מרוויחים שבעה מליון שקל, ואנחנו עסקנו בעבודה נטו ואנחנו יכולים להוכיח, כי החברה נותנים לה לעבוד.
פרץ מצרפי: העובדים מאמינים בחברה הזאת.
פרץ מצרפי: החברה הזאת מסוגלת להגיע להישגים אדירים, רק שיתנו לה לעבוד ולא יפריעו.
פרץ מצרפי: ולכן אני חושב שצריך להסיר את הסאגה הזאת של ההפרטה מהפרק כי האנשים לחוצים, ולא מייצרים.
פרץ מצרפי: וכשאנשים מייצרים ועובדים בשקט אפשר לייצר ולהגיע להישגים נכבדים.
פרץ מצרפי: לעצם העניין, נכון שהמממן זה דבר חשוב, מי מממן , זה נורא חשוב.
פרץ מצרפי: אנחנו ראינו בטלויזיה את בורג ואת אולמרט ואת כל חבר'ה כשהוא מונה ליושב ראש הטרי של טרי-איי.
פרץ מצרפי: הוא מונה ועשו שם מסיבה והראו גם את בורג מאכיל את אולמרט מפרי הגליל או ויטה או משהו כזה.
פרץ מצרפי: זה קצת מעלה תמיהות לגבי הקשר, אז הנה התשובה.
מל פולישוק-בלוך: לא ידוע לי שנמצא איזה שהוא כשל מבחינת המכרז.
מל פולישוק-בלוך: בנושא המכרז עצמו היו בעיות?
פרץ מצרפי: לא, נתתי את זה כקשר, הקשר ביניהם.
מל פולישוק-בלוך: מצאתם איזה שהוא כשל בנושא המכרז?
אילן מעוז: לא.
מל פולישוק-בלוך: אז אני מבקשת לא להפיץ פה הערות שאין להם בסיס.
מל פולישוק-בלוך: המכרז נעשה כדין, כפי שצריך.
פרץ מצרפי: את זה הראו בטלויזיה, אני מראה לכם.
רן כהן: עולה תהייה איך מפעל שמרוויח שבעה מליון שקל מוכרים אותו בשש עשרה פסיק שבעה מליון.
רן כהן: זה השכל הישר, זו הפקרות.
מל פולישוק-בלוך: זו שאלה אחרת.
מל פולישוק-בלוך: הוא דיבר על משהו אחר.
פרץ מצרפי: אני שואל את השאלה, ואני חוזר עליה, או.
פרץ מצרפי: קיי.
פרץ מצרפי: , מוכרים מפעל, זה בסדר, אנחנו כבר הסכמנו להפרטה, זה בסדר.
פרץ מצרפי: איך אפשר להפריט מפעל בלי לסכם עם העובדים.
פרץ מצרפי: ריבונו של עולם, חברים יקרים, הדברים האלה לא ברורים בכלל.
פרץ מצרפי: איך אפשר לסכם, הלא אנחנו פרטנר.
פרץ מצרפי: בלעדינו יכול המפעל לעבוד, בלעדינו יכול המפעל להתקיים, לא, התשובה היא לא, חד משמעית.
פרץ מצרפי: אם אין סיכום עם העובדים חברים יקרים לא יכולה להיות הפרטה.
פרץ מצרפי: בטח לא הפרטה תקינה.
פרץ מצרפי: לגבי מה שהוא אמר שיכולים הרוכשים לתבוע, הם תובעים אותנו, כשלא היה מצג אמיתי, על סמך מה הם יתבעו, כי הם הביאו מצג שווא.
פרץ מצרפי: אז הם יכולים לתבוע על מצג שווא, לדעתי לא.
פרץ מצרפי: או.
פרץ מצרפי: , הוא תובע, אנחנו מעדיפים שהוא יתבע ולא אנחנו נתבע, חמש מאות עובדים יתבעו מתוך חוסר ופרנסה וחוסר כלכלה.
פרץ מצרפי: אסור שתהיה אבטלה באשקלון, בטח לא באשקלון.
פרץ מצרפי: בנק לאומי, אנחנו קוראים בתקשורת שהולך לממן את אדון בורג.
פרץ מצרפי: אותו בנק לאומי לא רצה לממן את עובדי "עשות", לתת להם קצת כסף שנוכל להמשיך לעבוד.
פרץ מצרפי: הוא לא רצה להלוות ל"עשות" שום כסף.
פרץ מצרפי: הוא נותן הלוואה לבורג בשביל לקנות, אני לא יודע, צריך לבדוק גם את החיבור של בנק לאומי עם כל הגורמים התעשייתיים, איך הוא מחובר לבורג.
פרץ מצרפי: קשה לי עם הדבר הזה שמוכרים מפעל,
מל פולישוק-בלוך: אולי עדיף לכם לפי דבריך שבאמת בורג יקנה את החברה, כי יש לו קשרים יותר טובים עם הבנק, הוא יכול להשיג יותר הלוואות והחברה תעמוד על הרגליים.
מל פולישוק-בלוך: אפשר להסתכל על זה גם בכיוון הזה.
פרץ מצרפי: אני אענה לך גבירתי היושבת ראש.
פרץ מצרפי: אנחנו הוכחנו שאנחנו לא צריכים את אף אחד.
פרץ מצרפי: בזכות עבודת כפיים שלנו וזעה שלנו הרווחנו הרבה מיליונים השנה, וכנראה השנה הבאה, וההנהלה לא תכחיש את זה, אני כבר ראיתי תשקיף, להרוויח עוד הרבה הרבה יותר, שיש לנו בשנה הבאה לפחות שלושים אחוז יותר ממה שהיה לנו השנה.
פרץ מצרפי: אני אומר ריבונו של עולם, מה הקטע.
פרץ מצרפי: ועכשיו ועדת השרים לענייני הפרטה כנראה שהיא הולכת להתכנס מחר.
פרץ מצרפי: אני לא יודע אם יש לה כבר את כל התשובות.
פרץ מצרפי: אנחנו רוצים לעשות משהו אחר.
פרץ מצרפי: אנחנו העובדים רוצים לרכוש את החברה.
פרץ מצרפי: למה שלא תאפשרו לנו, אנחנו יש לנו משקיע מבחוץ ואנחנו רוצים לרכוש את החברה.
פרץ מצרפי: חסכתם את המשא ומתן עם העובדים, חסכתם את הכל.
פרץ מצרפי: אנחנו ננהל את המשא ומתן.
מל פולישוק-בלוך: אתה מתעלם מהעובדה שכבר המכרז יצא.
פרץ מצרפי: אפשר לבטל את המכרז.
מל פולישוק-בלוך: אם הוא יבוטל זה סיפור אחר.
פרץ מצרפי: אז אני אומר, או במקביל, עכשיו הולכת הפרטה של תע"ש, מתבצעת, ממילא חברת האם שלנו, ניכנס באותה חבילה, מה שיוחלט שם יוחלט אתנו ושלום על ישראל.
פרץ מצרפי: אז מה קטע, למה.
פרץ מצרפי: מה שאני רוצה לשים פה עוד דגש על דבר אחד, לפחות זה ייאמר לזכות המבקר שהוא אמר את הדברים הכי נכונים, יש פה הון ושלטון, ואני מקווה מאוד מאוד שההון לא יגבר על השלטון והחוק יגבר על כולם.
פרץ מצרפי: זה הדבר הכי חשוב.
פרץ מצרפי: כי אם נעשו פה דברים לא נכונים חזקה על הוועדה וחזקה על ועדת השרים להפרטה לבטל את ההפרטה לאלתר ולתת לעובדים אפשרות לרכוש את החברה.
רן כהן: גבירתי היושבת ראש, אדוני המבקר, אני חייב לומר שהתמונה שמתגלה לעיניי היא חמורה עוד יותר מאשר בדיון הקודם.
רן כהן: אני חייב לומר את זה.
רן כהן: היא בהחלט לא גובלת בהפקרות אלא במידה רבה מאוד בתוך תוכה של ההפקרות.
רן כהן: קיימת סוגיה מאוד מאוד חדה, ואנחנו בוועדה לא דנים אך ורק בניקיון כפיהם של הפקידים הבכירים שמנהלים את הדברים.
רן כהן: לנו יש העניין המהותי ביותר של האינטרס הציבורי.
רן כהן: ובעניין הזה "עשות אשקלון" עם ארבע מאות עובדים שלו, מפעל בטחוני של מדינת ישראל זה אינטרס ציבורי.
רן כהן: ומי שמתנהג עם זה בהפקרות ובמידה רבה מאוד של קלות דעת נדמה לי זה לא יכול לעבור את הוועדה הזאת ולא יכול לעבור את הכנסת.
רן כהן: כי בעצם במה הדברים אמורים.
רן כהן: קודם כל קיימת הסוגיה של המחיר.
רן כהן: אין מה לעשות, אי אפשר לברוח מזה.
רן כהן: עניין המחיר נבדק, אבל אני לא יודע באיזה מידה הוא נבדק ברמות הכלכליות הבכירות ביותר.
רן כהן: לו אני שר בממשלה כפי שעסקתי בממשלה שבה הייתי, מכירת חברה שמרוויחה שבעה מליון שקל בשנה במחיר של שישה עשר פסיק שבעה מליון זה הפקרות על פניו, בלי שאני שואל את הפרופסורים באוניברסיטה וגם לא את היועצים הכלכליים של הבנקים.
רן כהן: משום שזה ממש לתת קופה של המדינה לידיים של מישהו.
רן כהן: לעשות את זה מבלי לעשות את זה בהסכמה מלאה עם העובדים ולהבטיח את זכויותיהם זה רמת הפקרות מבחינה שלטונית.
רן כהן: והדבר השני, שהוא בעצם הדבר שמונח על שולחננו, אין מה לעשות, יש פה קומבינה שמסתתרת מאחורי הדברים.
רן כהן: מדוע, משום שכל בר דעת מבין שמסירת חברה ציבורית, שעוסקת בנושא בטחון, עם ארבע מאות עובדים שזה ארבע מאות משפחות בישראל, למממן עקיף שעומד לבדוק כתב אישום על עבירות שיש עמן קלון, באיזה ג'ונגל זה נעשה, זה לא יכול להיעשות במדינה נאורה ונורמלית.
רן כהן: ואנחנו רוצים להיות כמה שאפשר כאלה.
רן כהן: גם אם בולמוס ההפרטה ממש נכנס לעצמות של שר האוצר הקודם, הוא פשוט לא יכול לישון בלילה בלי הפרטה, גם אז היו צריכים להיות איזה שהם מעצורים מוסריים אלמנטריים בעניין הזה.
רן כהן: והסוגייה שהעלתה כאן המשנית ליועץ המשפטי לממשלה היא בסדר, היא מעניינת, אני חושב שאילו הסוגייה הזאת היתה עומדת בפני כל אדם נורמטיבי היה יודע לענות.
רן כהן: כאשר בנק בא לקנות, והבנק הזה עומד תחת פיקוח ציבורי, ממלכתי, ורוצה לרכוש חברה ממשלתית, הוא יכול לרכוש אותה.
רן כהן: אלא אם כן הוא מסובך בפשע פלילי נורא.
רן כהן: כאשר אדם בא לקנות, ונגדו עומד כתב אישום פלילי, האדם הזה לא יכול להיות רוכש של חברה ציבורית כזאת.
רן כהן: הדברים הם מאוד פשוטים.
רן כהן: האמינו לי, מייסדי התע"ש ובוני המדינה היו מתהפכים בקבר לדעת שמישהו מעלה בדעתנו למכור את "עשות אשקלון", חברה של תע"ש, לידיים של אנשים שחשודים בפלילים.
רן כהן: מה זה, מדברים על הון ושלטון, זה הון ושלטון.
רן כהן: מדברים על השחתה של המערכת הציבורית, זה השחתה של המערכת הציבורית.
רן כהן: מה עוד יש כל כך הרבה להתווכח.
רן כהן: אני חייב לומר גבירתי היושבת ראש לסיום, אני מודה לך שנתת לי את רשות הדיבור, אני מבקש שאנחנו נצא מכאן לא רק בגיבוי מלא על החלטתו של המבקר אל ועדת השרים להפרטה אלא גם בפנייה אליהם לבדוק חלופה אחרת שקיימת היום והיא יותר נורמלית, זה רכישת המפעל על ידי העובדים.
רן כהן: דבר הכי אלמנטרי בעולם, עושים הפרטה, בואו נעשה אותה לטובת העובדים במפעל.
רן כהן: מה פשעם של העובדים האלה שהם לא יכולים לרכוש את המפעל שבו הם עובדים ונתנו לו את חייהם, בגלל שעמד בראש הפירמידה במשרד האוצר אדם שמה שהוא חושב זה רק על טובת המיליארדרים, מה שאפשר להעשיר מיליארדרים זה המטרה, או שאפשר באמת לתת לעובדים הללו להיות הבעלים על הנכסים שלה.
רן כהן: מה הבעיה בעניין הזה, הוא התנגד גם לחוק הדיור הציבורי, הוא היה בעד הפרטה בתנאי שזה יהיה לטד אריסון.
רן כהן: מה הפשע בזה שהדיירים יהיו בעלי הדירה, מה הפשע שעובדי "עשות אשקלון" יהיו הבעלים של המפעל הזה.
רן כהן: אני חושב שבעניין הזה חייבים לתת את האפשרות, את הבדיקה הזאת, אסור שמפעל באיזו שהיא דרך יעבור מבעלות המדינה לבעלות של אנשים שחשודים בפלילים.
מל פולישוק-בלוך: הדברים ברורים.
מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לשאול את אנשי המבקר, לעניין המחיר והעובדים.
מל פולישוק-בלוך: האם יש לכם, כי מהדו"ח שקיבלנו אין התייחסות מפורטת לנושא.
אילן מעוז: אני רוצה להתייחס לנושא של הערכת שווי.
אילן מעוז: המימד הזה היה אחד מארבעת המימדים, וניגשנו לזה באופן מקצועי.
אילן מעוז: אני חייב להגיד לגבי כל הנושאים ניגשנו באופן לגמרי מקצועי.
אילן מעוז: וזה היה מבוסס על קריאת חומר וניתוחו באופן הכי מקצועי.
אילן מעוז: עכשיו לגבי הערכות שווי אני אומר, לא נמצא פגם יסודי בהערכת השווי.
אילן מעוז: העבודה שבוצעה על ידי שני מעריכי השווי היתה מקצועית, נעשה שימוש מושכל במודלים הנהוגים בעולם העסקים באקדמיה, וככלל התחשיבים התבססו על נתונים, פרמטרים והנחות סבירות למדי.
אילן מעוז: אמנם, במספר סוגיות היו למשרד תהיות והשגות, אך להערכת המשרד אין בהם כדי להטיל פגם יסודי בתהליך הערכת השווי, המצדיק את עיכוב תהליך המכירה של "עשות אשקלון".
אילן מעוז: יצויין גם שגם התרשמנו ששתי הערכות השווי בוצעו באופן בלתי תלוי אחת בשנייה.
אילן מעוז: אני תמיד בודק את זה.
אילן מעוז: ואני חייב להעיר כאן, כשיש לנו ביקורת על הערכת השווי אנחנו יורים חזק מאוד, אם את יודעת את המקרה של צים, היתה לנו ביקורת, והם קיבלו את ההערות שלנו וכו'.
אילן מעוז: גם פה נעשתה עבודה מאוד יסודית, וכמויות אדירות של חומר, ואני שולט בחומר הזה ונעשתה עבודה לפי דעתי סבירה.
אילן מעוז: כמובן, יש חילוקי דעות.
אילן מעוז: יכול להיות שאם היתה עבודת ביקורת רגילה, עם הפנייה ועם התימות וכו', יכול להיות שהייתי מנהל כאן דיאלוג והייתי מסיג פה ושם.
אילן מעוז: אבל לצורך עיכוב התהליך אין כאן טריגר לצורך זה.
אילן מעוז: אז קודם כל אני מנקה את השטח הזה מבחינה זו.
מל פולישוק-בלוך: העניין הוא כזה, אני שמחה לשמוע שלא מצאתם ליקויים בהליך בנושא הזה, אבל כאן עולה השאלה הציבורית.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו נמצאים במצב שהערכת השווי בשוק היא בסביבות ששים מליון, שיש הטוענים שזה בגלל ההפרטה, שווי השוק הוא תיאורטי אבל הוא קיים, אתה טוען שהוא תיאורטי, בגלל ההפרטה, בגלל שאין בכלל קנייה ומכירה של המנייה ולכן הוא רק תיאורטי ואין לזה שום בסיס.
מל פולישוק-בלוך: אחרים טוענים שיש אדמות שהשווי שלהם שווה יותר ממה שהמחיר.
מל פולישוק-בלוך: מצד שני באים הגורמים הרוכשים, רשות החברות, וזה נאמר בישיבה הקודמת גם, לא שכחנו, שהמחיר לא מסתכם בשישה עשר וחצי מליון שקלים.
מל פולישוק-בלוך: זה עוד עשרים וכמה מליון שקלים שהרוכשים צריכים להעמיד להסכמים עם העובדים, בנוסף לשלושים שהממשלה שמה, בנוסף לעשרים האלה עוד סכום דומה כדי להעמיד את החברה על הרגליים ולהצעיד אותה קדימה, שזה הם חייבים להתחייב לשים, עוד עשרה מליון, אם אני זוכרת נכון את הסכומים, למשרד הבטחון ערבויות שהם ימשיכו לעסוק בנושאים, בגלל שזה מפעל בטחוני.
מל פולישוק-בלוך: דולר, עוד יותר טוב.
מל פולישוק-בלוך: זאת אומרת שאם אנחנו מסתכלים בעיניים של הרוכש הוא לא רוכש בשישה עשר וחצי מליון שקלים, הוא רוכש בהרבה יותר.
מל פולישוק-בלוך: וזה, צריכים להיות הוגנים ולומר את זה כאן על השולחן.
מל פולישוק-בלוך: יחד עם זאת, וכאן להערתו של רן כהן, אני שואלת את השאלה הציבורית, אם כרגע המחיר, זאת הערכת השווי, והמחיר לקנייה, לרכישה, הוא כל כך נמוך, אולי צריך לאפשר, אני לא בעד דחיית הפרטות ברמה העקרונית, להיפך, אני מאוד בעד הפרטות, אבל אולי במקרה הספציפי הזה, בנקודת הזמן הזאת, לאור המציאות, לא צריך לעשות הפרטה.
מל פולישוק-בלוך: אולי זאת השאלה.
מל פולישוק-בלוך: אני אומרת שזו השאלה שאני כנבחרת ציבור צריכה להפנות לוועדת שרים להפרטה.
זבולון אורלב: אין ספק שזו שאלה מצויינת, כי שאלת המחיר היא לא רק שאלה של הערכת שווי.
זבולון אורלב: היא גם שאלה ערכית.
זבולון אורלב: היא גם שאלה של מדיניות.
זבולון אורלב: האם במחירים כאלה אנחנו מוכנים למכור את נכסי הציבור שלנו.
אייל גבאי: אני רוצה להגיד כמה דברים.
מל פולישוק-בלוך: עוד הערה אחת, ותענה לי גם עליה.
מל פולישוק-בלוך: לחילופין, אם אכן המחיר כל כך נמוך, אולי נאפשר מכירה בבורסה, שאז כולם יכולים להנות.
מל פולישוק-בלוך: גם העובדים יכולים לרכוש, הנוכחים פה, חלילה לא חברי הכנסת אבל אחרים יכולים לרכוש, ואז מהמחיר הנמוך ייהנה לפחות הציבור, שהוא הבעלים האמיתי הרי, לא הממשלה.
אייל גבאי: חבל שרן כהן הלך, כי הוא הטיח האשמות מאוד חמורות שאין להם בסיס ושהם לא נכונות ואפילו לא מסתמכות על העובדות.
אייל גבאי: אולי זה היה נאום בחירות שהיו חייבים להגיד אותו וללכת.
אייל גבאי: אני רק רוצה להגיד שכשסוכמה העסקה אמרתי סוף סוף פעם אחת לא יגידו הון ושלטון, כי בורג וביבי זה לא חברים.
אייל גבאי: דרך אגב, לא ביבי מנהל את תהליך ההפרטה, ובאמת היה לנו ויכוח, כי אנחנו חשבנו שוועדת השרים לענייני הפרטה מהסיבות האלה לא צריכה לנהל תהליכי הפרטה ספציפיים, ולפסול רוכש וכו', כי תמיד יש היבטים מאוד ספציפיים לקבוצה, והיו לי מקרים של הפרטות יותר גדולות, שאף פעם לא ידעתי עם מה שהשרים אומרים נובע מזה שמעדיפים מליונר כזה שיושב בלוס אנג'לס או מליונר אחר שיושב בלוס-אנג'לס.
אייל גבאי: אז אמרתי סוף סוף לא יגידו הון ושלטון, ובסוף כן אומרים.
אייל גבאי: דרך אגב, אני חייב להגיד, לא ביבי, לא אני ולא אף אחד מהחברים כאן שיושבים מסביב לשולחן קבעו מי ירכוש את החברה.
אייל גבאי: הם גם לא קבעו את המחיר.
אייל גבאי: דרך אגב אני יודע שיש נקודת מוצא שעובדי מדינה מטומטמים והשוק הפרטי מסבן ומרמה אותם במחיר כל הזמן.
אייל גבאי: אז לא קבענו את המחיר ולא קבענו מי ירכוש.
אייל גבאי: אחד מהלקחים בצים, שבאמת היה לנו סיפור של חברה מאוד מאוד ייחודית, ונמכרו שם מניות לשותף שכבר היה בעל השליטה בחברה, היה שאנחנו רוצים לראות את עצמנו תמיד בתהליכי הפרטה בתחרות, כדי שלא אנחנו נואשם שקבענו את המחיר באיזה שהוא משא ומתן מסביב לשולחן וכו'.
מל פולישוק-בלוך: קודם כל מר גבאי אומר את מה שהוא אומר עכשיו בהרבה מאוד מקומות, זה לא פעם הראשונה, הוא רוצה תמיד שתהיה תחרות של רכישה, ויהיו כמה מציעים, והוא אמר את זה, והוא אמר את זה גם פעם שעברה, שגם במקרה הזה עשו את כל המאמצים שיהיו כמה מציעים.
מל פולישוק-בלוך: מה לעשות, בגלל ההשתלשלות כולם עזבו.
אייל גבאי: היו שני מציעים, ואחד פרש ברמת מחיר של עשרה מליון שקלים, שהוא קבוצה מאוד מכובדת, "הארגז", שאף אחד לא יכול להגיד שהיא לא הבינה ולא ידעה.
אייל גבאי: אז זה גם משליך משהו על כל תפיסת הערכות השווי ותפיסת השוק.
אייל גבאי: ולכן גבירתי היושבת ראש לא היה כאן מושג של למכור בבורסה, שאז המחיר מקובע על הששים מליון שקל.
אייל גבאי: זה בלתי אפשרי.
אייל גבאי: גם הנפקה של חברה כזאת בבורסה, חברות הרבה יותר רציניות לא מצליחות לעשות הנפקה בבורסה.
אייל גבאי: גם לא "עשות אשקלון", וזה מומחי שוק ההון טובים ממני, ובחנו את החלופות האלה, עוד לפני שאנחנו ניגשים להפרטה, היא לא חברה שניתן להנפיק אותה.
מל פולישוק-בלוך: החברה הזאת לא תצליח בעתיד בלי הנפקה בבורסה.
אייל גבאי: דרך אגב, אני אמרתי ואני חוזר ואני אומר, בנימה של אנקדוטה, אבל אם גורמים שלטוניים אחרים רוצים לקחת את החברה מהידיים של הממשלה ולהירשם בתור בעלים שלה באפס המדינה מוכנה.
אייל גבאי: אני מוכן לשקול ולהעביר את זה גם לכנסת אם הכנסת רוצה לנהל.
אייל גבאי: דרך אגב, אם החברה תישאר בידינו, וזה ידברו גם נציגי ההנהלה, אני רוצה להגיד מה החברה אמרה, אם בכל זאת יימשך מצב אי הוודאות לגבי השליטה בחברה, ויימשך עקב כך צמצום מסגרות האשראי, כי אז עלול להתעורר ספק לגבי יכולת החברה לתפקד.
אייל גבאי: היא אמרה את זה למקור הכי מוסמך, לדו"חות בבורסה, בדיון שהיה במשרד האוצר הם ביקשו מאתנו עוד חמישה מליון דולר.
אייל גבאי: אז אולי לא נמכור, ונשאיר אצלנו, במקום לקבל שש עשרה נקודה שבע נשלם עוד חמישה מליון דולר.
מל פולישוק-בלוך: זה בדיוק הזמן לעבור להנהלה.
אבי פלדר: צהריים טובים, אני אבי פלדר, יושב ראש הדירקטוריון, נמצא פה גם דן כץ, שהוא המנכ"ל בפועל.
אבי פלדר: מה שקורה בחברה, קודם כל יש לנו לקוחות מהדרגה הראשונה ויש לנו צבר הזמנות שהוא צבר יפה.
אבי פלדר: יש עובדים שהם עובדים מצויינים.
מל פולישוק-בלוך: אני גם שמעתי מספקים שלכם שאתם מעסיקים אותם הרבה כי יש לכם הרבה רכש.
אבי פלדר: נכון, ובשביל להשלים את התמונה צריך לראות את כל ההיבטים, גם נושא של אובר-דיו בחברה הזאת.
אבי פלדר: החברה צברה לאורך השנים הפסדים.
אבי פלדר: והשנה היא במצב, כמו שנאמר כאן שבעה מליון שקלים, זה נכון.
אבי פלדר: אבל יש לנו בעיה שאנחנו, כתוצאה מאי הוודאות, אין לנו אפשרות לקבל הון חוזר מהבנקים.
אבי פלדר: אנחנו נמצאים היום במצב שבשנה וחצי האחרונות ההלוואות שלנו מול הבנקים ירדו בעשרים מליון שקל.
אבי פלדר: וזה לא כתוצאה מכך שיש לנו יותר כסף בקופה ואנחנו לא הולכים לבנקים.
אבי פלדר: אנחנו פנינו, כמו שאמר כאן אייל גבאי, ואני פניתי למשרד האוצר וביקשתי סיוע.
אבי פלדר: משרד האוצר ומשרד הבטחון, אני חייב לציין גם את משרד הבטחון בנושא הזה, ואנחנו קיבלנו בימים האחרונים, לפני פרסום הדו"חות, שמונה נקודה שלושה מליון שקלים.
אבי פלדר: זה כדי שאנחנו נוכל להציג על החברה חברה סורבנטית.
אבי פלדר: אחרת אנחנו היינו עומדים במצב קשה מאוד.
אבי פלדר: בסוף חודש אוקטובר היו לנו ארבעים ושישה מליון שקל אובר-דיו לספקים.
אבי פלדר: חובות שעבר זמנם.
אבי פלדר: חובות לפרעון שעבר זמנם.
אבי פלדר: וזה מצביע על כך שיש לנו בעיה לא קטנה.
אבי פלדר: אני פניתי לקבל הלוואה מהבנקים.
אבי פלדר: הבנקים לא מוכנים לתת היום את ההלואות בגלל חוסר הוודאות.
אבי פלדר: כתוצאה מכך שהתהליך הזה נמשך כבר לא חודשיים אלא הרבה מאוד זמן.
אבי פלדר: מה שאני מבקש ואנחנו נצטרך זה כן לקבל הלוואת גישור, כי אני מבין שהתהליך הזה לא נסגר ברגע זה, וצריך לקבל הלוואת גישור, ואני מבקש כן שתצא פה איזו היא הכרזה או אמירה כזאת או אחרת שאנחנו נוכל לקבל או הלוואה בערבות מדינה או הלוואת מדינה בהיקף הזה של חמישה מליון דולר.
אבי פלדר: אחרת אנחנו לא נוכל להמשיך בקיום של החברה, ואני מדבר על המצב ביום יום.
אבי פלדר: נכון שהחברה כחברה השנה מוכרת בארבעים וחמישה מליון דולר, והיא נמצאת במסלול טוב.
אבי פלדר: זה אני מוכרח להגיד.
מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שעם זה אפשר לשכנע את הבנקים.
אבי פלדר: זה לא מספיק.
רחמים גואטה: גבירתי, אני יושב ראש ההסתדרות במרחב אשקלון, עובד "עשות" לשעבר עשרים שנה.
רחמים גואטה: לא פקיד שצמח בהסתדרות, צמחתי בתוך מפעל "עשות אשקלון".
רחמים גואטה: ואני אומר לך, לקרוא שלשום בעתון שבנק לאומי יעמידו לרוכשים הלוואה, במקום ממי שהם לקחו, זה די מעליב, לפני שהוועדה בכלל דנה במקום הזה,
מל פולישוק-בלוך: אין לזה שום קשר עם המשפט שאמרת קודם, ואני מוחה על כך.
מל פולישוק-בלוך: אני לא מקבלת את ההערה שלך, ואני רוצה להמשיך הלאה.
מל פולישוק-בלוך: גבירתי ממשרד הבטחון בבקשה.
חמדה מרק: היועצת הכלכלית למערכת הבטחון חמדה מרק.
חמדה מרק: מה שחשוב לי פה להגיד זה כמה דברים.
חמדה מרק: קודם כל הזכירו פה אינטרסים בטחוניים.
חמדה מרק: דאגנו לאינטרסים הבטחוניים, יש צו שמעגן את כל הנושאים האלה.
חמדה מרק: הנושאים שמשרד הבטחון חשב שהם חשובים למערכת הבטחון הוא עיגן את זה בצו.
חמדה מרק: כלומר הקטע של האינטרסים הבטחוניים לא נשכח מעינינו וחשוב לומר את זה.
חמדה מרק: גם כלפי העובדים, שנזכרו שהדברים החשובים שהם עושים, אנחנו לא שוכחים את זה.
חמדה מרק: וחלק מכל הנושא הזה זה הצו שבו הגנו על עצמנו.
חמדה מרק: לשר הבטחון ולמנכ"ל משרד הבטחון ולכל הגורמים הידועים במשרד הבטחון שעוסקים בנושא של ההפרטה אנחנו מלווים את ההפרטה מהצד הבטחוני, כשר אחראי.
חמדה מרק: הרשות היא הגורם שמוביל את הנושא הזה.
חמדה מרק: אני הצגתי בתוך מסמך בעשרים ושתיים ספטמבר לשר הבטחון שמפרט את כל השלבים, כולל את הדברים שכאילו היה נדמה שרצינו להסתיר מעיניי הדרג המיניסטריאלי.
חמדה מרק: לא היה שום רצון, אצלי היה רצון לחשוף כמה שיותר, והתבטאתי גם בתוך המסמכים שהכנתי גם לנימוקים בעד ההפרטה, נימוקים נגד הנושא הזה, וכתבתי:
חמדה מרק: אמנם תהליך ההפרטה נעשה על פי הכללים והחוק אך קיימת מראית עין של עסקה עם קבוצה שנפסלה ומשתמשת באיש קש, השתמשתי בכל המלים שאפשר לומר אותם.
מל פולישוק-בלוך: טוב, את יועצת כלכלית, את לא יועצת משפטית, אני לא חושבת שזה מתפקידך.
דינה בנריי: גם הלשכה המשפטית עשתה זאת.
חמדה מרק: אבל אני מובילה את ההפרטה במערכת הבטחון אז לכן מן הדין כשאני מביאה את כל העניינים אני מביאה את הכל מקשה אחת.
מל פולישוק-בלוך: אבל כשאת כותבת:
מל פולישוק-בלוך: קיימת מראית עין של עסקה עם קבוצה שנפסלה ומשתמשת באיש קש, את כותבת, לא אנחנו, לצורך הרכישה, אני חושבת שזה התפקיד שלכם היה,
חמדה מרק: אבל יש גם איזה שהוא סיפא.
חמדה מרק: המהלך הזה קיבל איזה שהוא אישור, ודידי מסר יש לי פה את המכתב שלה ואני מצרפת אותו בתוך נספח ג'.
חמדה מרק: ואת כל הדברים הבאנו.
חמדה מרק: היה חשוב לי לומר את זה כאן וגם שיירשם בפרוטוקול שהיה דיון בתוך משרד הבטחון, שדנו והתייחסו אל זה, ושר הבטחון מודע לזה.
חמדה מרק: אז חשוב היה לומר את זה פה בפני קהל ועדה שהכל נאמר, לא הסתירו, היה הרבה דיאלוגים בינינו ובין הרשות, הנושא הזה הלך וחזר וההתחבטויות היו באמת קשות.
חמדה מרק: אבל מרגע שקיבלנו את המכתב מדידי מסר אני מבחינתי, אני בנושא כלכלה עסקינן, ברגע שהיה לי את המכתב הזה,
מל פולישוק-בלוך: ברור שדידי לא מסכימה לאמירה שלך, כי אם אני הייתי במקומה הייתי אומרת אותו דבר.
חמדה מרק: אני מסתכלת, אני מצטטת מהתשע עשרה בספטמבר: לאור כל אלה אינני רואה מקום להתערבותנו בהשלמת עסקת המדינה של מניות המדינה בחברה לרוכשים שבנדון.
דידי לחמן-מסר: על שולחננו היו עובדות אחרות מהעובדות שעמדו אחרי ביקורת המבקר.
דידי לחמן-מסר: ולכן ציינתי בדבריי שאילו העובדות, אנחנו התערבנו בשלב מאוחר יותר, אחרי שהכל הסתיים, ואז יום לפני השלמת המכר, כאשר אותו עיתונאי אכן פנה בשאלות שונות פנינו גם אנחנו לרשות, וקיבלנו תשובה שמדובר בעסקת הלוואה של שלושים וחמישה אחוז, עם צירוף חוות הדעת המשפטיות.
דידי לחמן-מסר: על יסוד חוות הדעת והעובדות כפי שהיו בפניי אז, ואחרי שנועצתי ביועץ המשפטי לממשלה ניסחתי את מכתבי בקפידה, וכתבנו,
מל פולישוק-בלוך: היועץ המשפטי לממשלה היה בסוד העניין?
דידי לחמן-מסר: סליחה, בשום פנים ואופן.
דידי לחמן-מסר: אנחנו היינו בעניין בשלב א', כשהם נפסלו כרוכשים.
דידי לחמן-מסר: אני אסביר בדיוק את העובדות.
דידי לחמן-מסר: אנחנו היינו בעניין בשלב הרכישה, תמכנו בחוות דעת הרשות שהם לא רשאים להיות כרוכשים.
דידי לחמן-מסר: מאז אף אחד לא פנה אלינו.