GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גילה פינקלשטיין: אבל אני רואה שהכיוון הוא לרוקן את בתי הדין מהתוכן שלהם ואני מוחה על כך.
גילה פינקלשטיין: יחד עם זה אני בהחלט רוצה לייעל אותם.
גילה פינקלשטיין: אנחנו רואים שישנן בעיות מאוד קשות.
גילה פינקלשטיין: הרי אי אפשר להתעלם מהבכי של מסורבות הגט.
גילה פינקלשטיין: אי אפשר להתעלם מזה.
גילה פינקלשטיין: זה קורע לב וזה זועק לשמים וזו לא הזעקה האישית רק של מסורבות הגט, זו הזעקה של כל הנשים במדינת ישראל.
גילה פינקלשטיין: וצריך כאן לעשות משהו, לייעל.
גילה פינקלשטיין: זה מה שצריך לעשות.
גילה פינקלשטיין: אסור לנו לתת לבתי הדין הרבניים להתרוקן מתוכן.
גילה פינקלשטיין: איך אנחנו מייעלים אותם?
גילה פינקלשטיין: אז בשיתוף פעולה הגענו לפה כדי לייעל אותם.
גילה פינקלשטיין: מה אנחנו עושים?
גילה פינקלשטיין: ראינו שבחמישים מקרים שהיו צווי הגבלה, בחמישים אחוזים מהתיקים זה עזר.
גילה פינקלשטיין: אבל מה?
גילה פינקלשטיין: הדיינים ממעטים לתת צווי הגבלה, וחבל.
גילה פינקלשטיין: אתם יודעים שחבר הכנסת הוא יוזם חקיקה.
גילה פינקלשטיין: ובעקבות ההצלחה של צווי ההגבלה חשבתי אפילו על רעיון מעבר לזה.
גילה פינקלשטיין: להגביל גימלת נכות והבטחת הכנסה.
גילה פינקלשטיין: כשיזמתי את אותו רעיון של להכניס לצינוק סרבן גט ל 14 יום, להחמיר, אז חברות הכנסת אמרו, מה פתאום 14 יום?
גילה פינקלשטיין: לכל החיים.
גילה פינקלשטיין: אין מה לומר שזה מכעיס מאוד וכואב ואנחנו חייבים לייעל את העבודה של בתי הדין וגם בתי הדין והדיינים שהם אנשים בעלי חשיבות רבה מעוניינים,
יורי שטרן: אולי נעביר את הסרבנים לבתי דין צבאיים וזה יגמר בעונש הרבה יותר כבד?
גילה פינקלשטיין: אני חשבתי להרחיק לכת אפילו, ויזמתי חקיקה שאני באמת רוצה אפילו להעלות אותה להצבעה ויכול להיות שבתי הדין יכעסו עלי מאוד, והם חברים טובים שלי ועבדו איתי בשיתוף פעולה.
גילה פינקלשטיין: הרעיון הוא שהתקופה שמיום פתיחת תיק הגירושין, כך אומר החוק החדש שלי, עד מועד מתן פסק הדין לא תעלה על 18 חודשים.
גילה פינקלשטיין: אתה כועס עלי הרב בן דהן?
גילה פינקלשטיין: זה נקרא לייעל.
גילה פינקלשטיין: מה אומר המבקר?
יורי שטרן: ראיתי את כל מי שביקש לדבר.
יורי שטרן: רחל בבקשה.
רחל עזריה: שמי רחל אני מנהלת את עמותת "מבוי סתום" שעוזרת למסורבות גט.
רחל עזריה: אני רוצה להעיר כמה דברים.
רחל עזריה: קודם כל לגבי התפקיד שיש לבתי הדין הרבניים ולגבי היקף האפשרויות שעומדות בפניהם.
רחל עזריה: אני רוצה להעיר, כמה שעות עובדים הדיינים?
רחל עזריה: הדיינים היו יכולים לעבוד הרבה יותר שעות מאשר הם עובדים וכך הם היו יכולים להספיק הרבה יותר תיקים וכל פרק הזמן בין דיון לדיון היה מתקצר בהרבה.
רחל עזריה: אבל לפי העדויות שיש בידינו, אנחנו עוקבים אחרי פעילות הדיינים, הדיינים מגיעים לשלוש שעות, לארבע שעות, לחמש שעות ליום עבודה, בניגוד לשופטים בבית משפט לענייני משפחה.
רחל עזריה: כמה הרכבים חסרים יש?
רחל עזריה: כמה דיינים יש שלא מגיעים?
רחל עזריה: כמה הרכבים יש שלא מקבלים החלטה?
רחל עזריה: ואז אי אפשר אפילו לערער על ההחלטה.
רחל עזריה: לית דין ולית דיין.
רחל עזריה: הדבר השני שאני רוצה להעיר.
רחל עזריה: בתוך ההקשר הזה, גם אם אנחנו קובעים שיש הרבה מאוד דיונים ובית הדין הרבני קובע דיון מהר מאוד.
רחל עזריה: אם לדיון לא מגיעים הדיינים, הדיון לא שווה כלום.
רחל עזריה: בדו"ח שהרב בן דהן מציג, הוא לא מציג כמה הרכבי הדיינים פשוט לא מגיעים.
רחל עזריה: אז זו נקודה חשובה.
רחל עזריה: העניין השני הוא שכיום במדינת ישראל משתלם להיות סרבן גט.
רחל עזריה: אתה תקבל הרבה מאוד כסף אם תהיה סרבן גט, כמעט ואין סיכוי שישימו אותך בכלא.
רחל עזריה: אף על פי שלבתי הדין הרבניים יש סנקציות.
רחל עזריה: הנה לבתי הדין הרבניים יש כוח.
רחל עזריה: תשתמשו בכוח שנותנים לכם.
רחל עזריה: אל תלכו ותשלמו כסף לאנשים שלא מוכנים לתת גט.
רחל עזריה: אנחנו משלמים לפושעים.
רחל עזריה: חברים, במדינת ישראל משלמים לפושעים.
רחל עזריה: לא מענישים את הפושעים, וברגע שתעשו את זה, כמו שהעיר השופט גולדברג, נצליח להביא הרבה מאוד גיטין.
רחל עזריה: התחושה שלנו במבוי סתום ובכל אירגוני הנשים שעוסקים בנושא שבתי הדין הרבניים וכל מי שמתמודד עם התופעה, במקום לעבוד אחת לאחת כדי לפתור אותה, וכולנו כאן נשים דתיות, וכולנו פה רוצות לפתור את הבעיה, וכולנו מאמינות שאפשר לפתור את הבעיה, במקום לעשות את זה, מה שבתי הדין הרבניים עושים זה שהם סופרים רק את חיובי הגט.
רחל עזריה: יושבות כאן שתי נשים, הגברת נעמי טל, וגברת לינדה רסולי, שתיהן מסורבות גט, ואני חייבת לומר שעבדנו קשה מאוד כדי להביא נשים שמסורבות גט לדיון.
רחל עזריה: הן מפחדות מנקמנות של בתי הדין הרבניים.
רחל עזריה: זה מה שאמרו לנו מסורבות גט, ועברנו על רשימה של שישים ומשהו מסורבות גט שיש לנו.
רחל עזריה: הגברת נעמי טל רק לאחר חמש שנים של דיונים קיבלה הצעה לגט, ורק לאחר עשר שנים קיבלה חיוב גט.
רחל עזריה: הצעה לגט לאחר חמש שנים.
רחל עזריה: במהלך חמש השנים שעוברות היא לא נחשבת בעיני המדינה מסורבת גט.
רחל עזריה: תגידו לי אתם, מה היא נשואה באושר?
רחל עזריה: היא גרושה?
רחל עזריה: אישה שחיה בנפרד מבעלה, היא רוצה לקבל גט.
רחל עזריה: בעלה משגע אותה, משגע את הילדים, הילדים בטיפול פסיכולוגי כדי להתמודד עם הבעיה הזאת, אבל היא לא נחשבת מסורבת גט ואי אפשר לעשות שום דבר, ובתי הדין הרבניים לא מוכנים לגלות לנו כמה סרבני גט יש בישראל.
רחל עזריה: לאור המאבק הזה שאנחנו מנהלות, ולאור הדיון הזה והקושי של בתי הדין להתמודד עם הבעיה, ולאור הקושי של בתי הדין לקחת על עצמם פתרונות הלכתיים רבים וטובים כמו הפיתרון שהרב ריסקין מציע, שפתרונות הלכתיים,
אליעזר גולדברג: אין שום קושי.
אליעזר גולדברג: פשוט צריך יוזמה.
אליעזר גולדברג: הכוח והסמכות מצויים בידי בית הדין.
אליעזר גולדברג: מה שצריך הוא רק יוזמה.
רחל עזריה: אם הם לא מוכנים לעשות את זה, אם הם לא לוקחים את היוזמה אנחנו נפנה למשרד המשפטים שאחראי על בתי הדין, שיקח את היוזמה, שיישב עם בתי הדין וימצאו את הפתרונות.
רחל עזריה: ומשרד המשפטים חייב לנו תשובה בתור אזרחים.
רחל עזריה: אנחנו אומרים למשרד המשפטים, תדברו עם בתי הדין, תפתרו את הבעיה, יש לנו פה הצעות יפות ונהדרות שיכולות לפתור את בעית סרבנות הגט והגיע הזמן שבתי הדין הרבניים יתמודדו איתם.
רחל עזריה: ואם הם אינם מוכנים לקבל את ההצעות האלה, שיציעו הצעות משלהם.
רחל עזריה: וכל יחידות הסיוע, כבודן במקומם מונח.
רחל עזריה: יש פה בעיות הרבה יותר קשות, של תשלומים לסרבני גט, של אי נקיטת סנקציות נגד סרבני גט.
רחל עזריה: ועד שאנחנו לא מדברים עליהם, אני חושבת שאפשר לחכות קצת עם יחידות הסיוע, עד שבתי הדין יוכיחו שהם יודעים לעשות את מלאכתם נאמנה.
יורי שטרן: לא הייתי ממליץ לחכות עם יחידות הסיוע כי זה דבר הכרחי ששוב אני אומר, הייתה החלטת ממשלה שאם ייצא שאפשר להסתייע ביחידות הסיוע הקיימות בבתי דין למשפחה, אז צריכה להיות החלטה על כך.
טל נעמי: שמי טל נעמי ואני הייתי מסורבת גט מעל עשר שנים.
טל נעמי: הסיבה הקטנה והפשוטה, והאבן הקטנה הזאת שעמדה ביני ובין הגט הייתה בדיוק מה שכבוד השופט כאן העיר, מתן הלגיטימציה המלאה לבזות את פסקי הדין שניתנו לגבי תשלום מזונות עבור קטיניו של אותו אדם שהיה צריך לתת את הגט.
טל נעמי: זה הכל.
טל נעמי: מתן לגיטימציה מלאה.
טל נעמי: זה כאילו שנאמר לבעל הסרבן בבית הדין הרבני, אתה יכול למחוק את כל מה שהיה בבית המשפט לענייני משפחה, אתה תחליט מה שאתה תחליט ורק מרצונך אתה תתן את הגט.
טל נעמי: לא היה פה סכסוך מי יודע מה, לא היה רכוש במיוחד.
טל נעמי: היה פשוט העניין הזה.
טל נעמי: הדבר היחיד שלא הבנתי היה, מי נתן את הסמכות לרה לגיטימציה של ערכאה משפטית אחרת?
טל נעמי: הרי יש הליך שיפוטי דתי.
טל נעמי: לא מוצא חן בעיניך פסק הדין, אתה מערער בערכאה יותר גבוהה.
טל נעמי: אבל אתה לא הולך ומתחבא מאחורי הרבנים שאומרים לך, בבקשה תעשה מה שאתה רוצה, אתה יכול להוריד את הסכום, אתה יכול לבטל את הסכום, אתה יכול לא לשלם.
טל נעמי: עשר שנים הוא לא שילם מזונות אגורה אחת.
טל נעמי: הוא צבר חוב מאוד כבד לביטוח הלאומי וגם לילדיו בהוצאה לפועל חוב מאוד כבד.
טל נעמי: האפשרות היחידה לצאת מאותן חובות שהוא צבר, הוא לא שילם את אותן 1500 שקלים המינימלים שפסקו לו בבית המשפט לענייני משפחה, ו 10, 12 שנה הוא לא שילם, אז הדבר הכי טוב זה למכור את הגט בנזיד עדשים בבית הדין הרבני, את רוצה גט, תימחקי את המזונות.
יורי שטרן: מתי זה נגמר אצלך?
טל נעמי: זה נגמר ממש לפני כמה חודשים.
טל נעמי: וזה גם לא בדיוק נגמר מכיוון שהוא לא בדיוק קיבל את כל מה שהוא רצה, כלומר שימחקו לו את התיקים, אז הסכימו איתו על איזושהי פשרה שהוא יתן את הגט ולאחר הגט הוא ידון בתביעותיו הכספיות כביכול, שלא היו ולא נבראו.
טל נעמי: אמרתי, אם כך אז בוא נחזור לבית המשפט לענייני משפחה שם נפסקו לי המזונות.
טל נעמי: אז בפעם אחת אמרו, כן זה נכון, בית המשפט לענייני משפחה זה המקום שם הוטלו המזונות.
טל נעמי: לאחר שקיבלתי את הגט הוזמנתי פתאום לדיון כדי לדון בענייני הכספים שלא היו ולא נבראו, כדי שאני אמחוק, ויכפו עלי למחוק את החוב שהוא צבר לילדיו בלבד, זה לא חוב שלי.
טל נעמי: זה על קצה המזלג העניין של עיוות של ערכאה משפטית שהייתה צריכה ללכת בצורה תקינה.
יורי שטרן: גברת לילי אינטרגרדו בבקשה.
לילי אינטרגרדו: אני מסורבת גט, עגונה משנת 78 .
לילי אינטרגרדו: אני רוצה להגיד כמה דברים קטנים.
לילי אינטרגרדו: קודם כל אישה אינה מבקשת להיפרד מבן הזוג שלה אם הוא טוב.
לילי אינטרגרדו: זה אמנם דבר כל כך בסיסי שלא לוקחים אותו בחשבון.
לילי אינטרגרדו: אם הוא סרבן גט, בודאי שהוא לא יתן גט בתנאים טובים מפני שהוא אדם רע ובגלל זה היא רוצה שלא להיות איתו.
לילי אינטרגרדו: אמרו קודם שאנחנו לא באירופה, אנחנו במזרח התיכון.
לילי אינטרגרדו: אז אני יכולה להגיד לכם ששמעתי הלילה ברדיו, שבמצרים באופן פרוצדורלי, אישה יכולה היום בתוך שישה חודשים, אם לא חודשיים, להיפרד מבעלה ללא עילה.
לילי אינטרגרדו: אתם מוזמנים לבדוק ואולי נלמד מהם.
משה גפני: במזרח התיכון יש מדינות טובות יותר וטובות פחות, אינני יודע היכן נמצאת ישראל מבחינה זו.
לילי אינטרגרדו: אני למשל, אין לי משפחה בגלל החוקים שלנו שהם בכלל לא אתיים.
לילי אינטרגרדו: אני מדברת על החוקים הדתיים, והדת שלנו מבוססת על עשרת הדיברות שהם רק דברים אתיים.
לילי אינטרגרדו: עצם זה שאישה היא פחות מהגבר זה קביעה מצ'ואיסטית שלאט לאט, מי שהדבר הזה התאים לו הכניס זאת להלכה.
לילי אינטרגרדו: אם היו לי אחר כך ילדים הם היו ממזרים, לגבר יכול להיות.
לילי אינטרגרדו: זו גניבה.
לילי אינטרגרדו: גנבו לי את החיים.
לילי אינטרגרדו: באיזה זכות אנושית קובעים את זה?
לילי אינטרגרדו: ואנחנו הדת המונות
לילי אינטרגרדו: איסטית הראשונה אבל אנחנו ברברים ואני מבקשת מהדיינים לחשוב ולהתחיל לשנות את כל הדברים האלה.
גילה פינקלשטיין: אנחנו נדאג שההלכה תתקדם נמצא פה הרב ריסקין שפועל באופן חיובי לעזור לנשים.
לילי אינטרגרדו: אם המוסר האנושי לא יכול לעזור לנשים אז הגיע הזמן שהדיינים יתחילו לפעול.
יורי שטרן: הרב שלמה ריסקין, רב היישוב אפרת, בבקשה.
שלמה ריסקין: אני לא חושב שההלכה נמצאת רק בבית ולא בחיים בפועל, חס ושלום.
שלמה ריסקין: אני אפילו לא חושב שההלכה צריכה להתקדם.
שלמה ריסקין: אני מאוד מרוצה מההלכה, רק צריך ליישם אותה.
שלמה ריסקין: זהו הדבר החשוב.
שלמה ריסקין: הכל נמצא בתלמוד, הכל.
שלמה ריסקין: אני רוצה לומר שני דברים, בנוגע למה שאמרו כאן קודם.
שלמה ריסקין: אני מסכים עם מה שאמר מבקר המדינה.
שלמה ריסקין: באפרת לדאבוני, היו הרבה גיטין בעשרים ואחד שנה שאני נמצא שם.
שלמה ריסקין: אני חושב שאנחנו, הרבנות בעיר, מטפלים בכל גט וגט, גם משרדי הרווחה נותנים סיוע, גם אחרי שניסו תהליך של גישור.
שלמה ריסקין: לבסוף מגיעים לבית המשפט.
שלמה ריסקין: ככלות הכל.
שלמה ריסקין: מדוע באותו יום שהם מקבלים אישור משלושת הדיינים, הם לא יכולים להיכנס לחדר נפרד ולסדר את הגט.
שלמה ריסקין: זה יעזור לפתור המון בעיות של שחיתויות על ידי הבעלים וגם יחסוך עצב רב.
שלמה ריסקין: זה דבר שהוא אפשרי.
שלמה ריסקין: זה לא צריך להוות בעיה.
שלמה ריסקין: דבר שני, וזה נוגע לכל מה שנאמר.
שלמה ריסקין: אם יש 241 מסורבות גט, אני מאמין במשפטים צדיקים, כך התורה אומרת לגבי המשפטים שלנו.
שלמה ריסקין: יש לי גם את הניסיון בבתי הדין של הסתדרות הרבנים באמריקה, וכאן בארץ הייתה התקדמות עצומה בנוגע לסנקציות.
שלמה ריסקין: ואני מאוד מחייב את זה וצריך להודות לרב בן דהן ולכל המערכת הישראלית שברוך השם יש הרבה התקדמות.
שלמה ריסקין: אבל באותו זמן, עד שבית הדין מחייב גט, זה יכול להיות קריעת ים סוף.
שלמה ריסקין: ולכן נראה לי שצריכים להיות שני דברים בסיסיים ביותר.
שלמה ריסקין: האחד, שלא יהיה שום שיתוף פעולה בין הדיינים לבין הבעל לתת לו את הצל של ספק שהוא יוכל לבקש כסף ולקבל כסף כדי שיתן את הגט.
שלמה ריסקין: כל העניין הזה יכול היה להיפתר, או על ידי חוזה קדם נישואין, יש הרבה דרכים כדי לפתור את הבעיה הזאת.
שלמה ריסקין: ואגב, בבתי דין אורתודוכסיים אחרים משתמשים בזה, כמו באמריקה וכמו באנגליה.
שלמה ריסקין: הרב ארנטרוי באנגליה, שהוא מאוד מחמיר בעניינים כאלה אבל בכל זאת יש אפשרות כזאת.
שלמה ריסקין: ובכל שיתוף פעולה, כל עניין שבעצם מעודדים את הבעל לבקש כסף כי יודעים שהוא יוכל לקבל כסף, זה אני חושב מוכרח להפסיק.
שלמה ריסקין: ואז גם הדיינים שמבינים שכאשר ההלכה נותנת את האפשרות של חיוב גט, שהם יחייבו את הגט מיידית.
יורי שטרן: בבקשה גבירתי.
בת שבע שרמן: אני עורכת הדין בת שבע שרמן, מנהלת אירגון יד לאישה בשיתוף פעולה עם הרב ריסקין, ואני יושבת ראש הוועדה המשפטית של קואליצית עיקר, שהיא קואליצייה של 24 אירגונים שתומכים בזכויות העגונות ומסורבות הגט.
בת שבע שרמן: שתי נקודות.
בת שבע שרמן: ההלכה היהודית היא הראשונה שהכירה בגירושין ללא אשמה.
בת שבע שרמן: כששני בני הזוג מוכנים להתגרש, אין שום זמן שקבוע בהלכה שהם צריכים לחכות.
בת שבע שרמן: אם שניהם רוצים, הם מגיעים עם הסכם, והם יכולים להתגרש מייד.
בת שבע שרמן: פרקי הזמן שנקבעו במדינות אחרות,יש מדינות שהכניסו את האפשרות של גירושין ללא אשמה וקבעו פרק זמן כדי שאולי אנשים יתחרטו.
בת שבע שרמן: בהלכה היהודית זה לא קיים.
בת שבע שרמן: זאת אומרת, ופה אני מצטרפת לדברים של הרב ריסקין, אם שני הצדדים מגיעים עם הסכם אין שום סיבה שהתהליך יארך זמן ושהם יצטרכו להיות מופנים ליחידות הסיוע.
משה גפני: יש אחד שהגיע לבית הדין וביקש להתגרש, אז אמרו לו, למה?
משה גפני: אבל לא הסתכסכת עם אשתך, אז הוא ענה אבל יש מצווה בתורה, ושילחה מביתו,
בת שבע שרמן: אני רוצה להדגיש שיחידות הסיוע בבית המשפט לענייני משפחה, מטרתן היא לסייע לבית המשפט, שהשופט צריך איזושהי חוות דעת אז הוא מפנה לשם, או שהצדדים עצמם פונים ולכן הייתה אי הבנה לגבי שלום בית.
בת שבע שרמן: לבית המשפט לענייני משפחה אין בכלל סמכות לשלום בית.
בת שבע שרמן: אנשים לא פונים ליחידות הסיוע בשביל להגיע לשלום בית.
בת שבע שרמן: הם כן פונים בבקשה ליישוב סכסוך.
בת שבע שרמן: הם פונים כדי להבין, כדי לעזור להם לגשר.
בת שבע שרמן: התקציב של בתי הדין שהם מדברים עליו לגבי יחידות הסיוע, יכול להיות שמגיע להם תקציב כזה, אנחנו ראינו שמגיע להם.
בת שבע שרמן: אין פה תשובה לביקורת שהייתה בדו"ח מבקר המדינה לגבי קרן עגונות.
בת שבע שרמן: יש כסף שנעשה בו שימוש לא נכון, אני מניחה שזה לא אותם סכומים אבל עדיין יש פה כסף שנמצא במערכת שנעשה בו שימוש לא נכון.
בת שבע שרמן: נעשה בו שימוש כמו שרחל אומרת, לשלם לפושעים.
יורי שטרן: לדיון אצל הדיינים יש משמעות גם של טיפול אחרי שלום בית.
יורי שטרן: שיחידת סיוע בבתי הדין הרבניים הייתה אמורה גם לסייע ולנסות לראות אם יש אפשרות לשלום בית.
בת שבע שרמן: זה נכון כאשר יש תביעה לשלום בית.
בת שבע שרמן: ברוב רובם של המקרים, יש תביעה לגירושין, תביעה לחיוב בגט, אין פנייה נגדית לשלום בית.
בת שבע שרמן: ואז בית הדין מפנה את הצדדים החוצה, שיגיעו להסכם גירושין והדיון שוב חוזר לבית הדין אחרי שלושה חודשים, כי הצדדים לא היו יכולים להגיע להסכם גירושין כי הם בסכסוך.
בת שבע שרמן: הם מבקשים שבית הדין יחייב את הבעל בגט, ועוד פעם בית הדין מנסה לעשות משא ומתן ולראות כיצד הם יכולים להגיע להסכם גירושין, אחרי שהרבה פעמים כבר יש הסכם גירושין חדש.
בת שבע שרמן: מה זה בעצם המשא ומתן הזה?
בת שבע שרמן: זה לא להסכם גירושין, זה לקנות את הגט.
בת שבע שרמן: האישה מבקשת את הגירושין, היא מבקשת את היכולת שלה להתחתן מחדש, את היכולת שלה לממש את הזכויות שלה כדי להינשא לאדם אחר, והגבר הסרבן נוקב במחיר, כמה הוא רוצה, הוא רוצה שהיא תוותר על מזונות הילדים, דברים שנוגעים למזונות הילדים, אם הוא רוצה שהיא תוותר על רכוש שהוא אינו זכאי לו.
בת שבע שרמן: בית הדין יכול לקבוע לגבי הרכוש.
בת שבע שרמן: היום בתי הדין מחוייבים לפסוק על פי הדין האזרחי בענייני רכוש.
בת שבע שרמן: אבל גם אם הצדדים מסכימים, והם סיכמו לפי הדין הדתי, גם בזה יש לבית הדין כלים.
בת שבע שרמן: הוא יכול לקבוע שרכוש מחולק ככה, המזונות נקבעים ככה, והגט יינתן היום.
בת שבע שרמן: יש אפשרות לדון בזה אבל בדרך כלל הדיונים נמשכים לא בגלל שבית הדין לא יכול להחליט אלא בגלל שבית הדין לא רוצה להחליט.
בת שבע שרמן: הוא לא רוצה להכריע בענייני הרכוש, הוא לא רוצה להכריע בענייני הגט.
יורי שטרן: הדוברת הבאה בבקשה.
לינדה רסולי: שמי לינדה רסולי ואני מסורבת גט ועגונה מזה למעלה משש שנים.
לינדה רסולי: רציתי להעיד באופן אישי על התיפקוד של בתי הדין הרבניים.
לינדה רסולי: מזה שש שנים אני מנהלת כל מיני דיונים חוזרים והולכים, ורק לפני מספר חודשים קיבלתי החלטה לחיוב גט שהיה קשה מאוד להשיג אותה.
יורי שטרן: מה היה הקושי?
יורי שטרן: למה בית הדין התמהמה?
לינדה רסולי: הקושי היה כזה.
לינדה רסולי: בחלק גדול מהדיונים הדיינים לא היו נוכחים בדיון.
לינדה רסולי: והרב שישב שם אמר, אני מצטער, אני לא יכול לתת החלטה, אין הרכב של שלושה שופטים.
לינדה רסולי: הדבר הזה נמשך שש שנים.
יורי שטרן: שש שנים בגלל שלא התכנסו הדיינים?
לינדה רסולי: הדיינים לא התכנסו, לא נתנו החלטות, הבעל נמצא בחוץ לארץ, קשה להם לעזור לי.
לינדה רסולי: הם לא השתמשו בכוח שיש להם על מנת לעזור לי.
לינדה רסולי: עכשיו, יותר מזה.
משה גפני: באיזה בית דין זה היה?
לינדה רסולי: בירושלים.
לינדה רסולי: לאחרונה ביקשתי לעבור לבית דין לענייני עגונות.
לינדה רסולי: הנסיון שלי שם היה אפילו יותר מזעזע.
לינדה רסולי: בעלי הציג דרישות כספיות למתן הגט.
לינדה רסולי: אחד הרבנים ממינהל בתי הדין הרבניים באופן אישי, הפעיל עלי לחץ מאוד חזק עם איומים וסחיטות כדי שאכנע לתנאים של בעלי.
לינדה רסולי: במהלך הדיון בבית הדין הרבני, אחד הרבנים בדיון אמר שאני מעגנת את עצמי בכך שאני לא מקבלת את התנאים שלו.
לינדה רסולי: תסלחו לי שקשה לי להמשיך, אני לא מסוגלת להיזכר בזה בלי לבכות.
יורי שטרן: תירגעי, אנחנו ממתינים.
לינדה רסולי: ככה מתפקד בית הדין?
רחל עזריה: אני אמשיך את דבריה, לחצו על לינדה להיכנע לתנאים של בעלה כשהתנאים כללו גם לשלוח את הילדים לחוץ לארץ בלי שהגבר יתן ערבות שהילדים יחזרו לארץ, וזאת כשהילדים לא ראו את האב במשך שבע שנים.
רחל עזריה: הם לא מכירים אותו הם לא רוצים לנסוע.
רחל עזריה: מדובר בילדות בנות 14 שאנחנו לא יכולים להכריח אותן לנסוע לחוץ לארץ.
רחל עזריה: ועל זה היא לא יכלה לקבל את הגט כי היא לא מוכנה לקבל את התנאים האלה ולא מוכנה למכור את הילדים שלה בשביל החופש שלה.
אלי בן דהן: אני אומר בכאב, אני לא מכיר את המקרים אבל ההגינות המינימלית הייתה, שאם אתם רוצים להביא מקרים ספציפיים ולדון בהם, תודיעו לי קודם שאני אלמד את התיקים.
אלי בן דהן: וצר לי לומר את זה, אבל בדרך כלל כשמעיינים בתיק, פתאום רואים תמונה קצת שונה ממה שמוצגת כאן.
אלי בן דהן: חבל מאוד שלא נתתם לי את התיקים האלו כמה ימים קודם כדי שאוכל ללמוד אותם.
אלי בן דהן: אני לא מכיר אף מקרה מכל מה שהועלה כאן.
יורי שטרן: אני מקבל את ההערה של הרב בן דהן.
אלי בן דהן: זה לא הוגן, איך אני אתן תשובות אם אני לא מכיר את המקרה.
יורי שטרן: אתה צודק אבל אני עדיין שמח שהנשים, מסורבות הגט הגיעו לכאן לוועדה ויכול להיות שגם התרשמות בלתי אמצעית כזאת תסייע בשיפור המערכת.
יורי שטרן: מה שלא יהיה, מדובר פה בטרגדיות שאתם גרמתם להן.
יורי שטרן: אתם איפשרתם את זה.
יורי שטרן: אולי היו סיבוכים, אולי היו נסיבות קשות אבל לא יכול להיות שזה נמשך שנים כה רבות.
יורי שטרן: לא יכול להיות, מה שלא יהיה, גם אם זה חצי אמת, גם אם זה רבע אמת.
יורי שטרן: התוצאה בשורה התחתונה, שש שנים או עשר שנים, זאת השורה התחתונה.
יורי שטרן: אתם הייתם צריכים לפתור את העניין.
יורי שטרן: תבינו.
יורי שטרן: אני פה קצת סוטה מהמנדט של הוועדה הזאת.
יורי שטרן: המנדט של הוועדה הזאת הוא בסך הכל לדון בפרוצדורה ולא בתוכן.
יורי שטרן: בדברים המינהליים.
שמעון יעקובי: שמונים אחוזים מהזמן עד כה היה דיון בתוכן.
יורי שטרן: אבל יש קשר כל כך עמוק בין התוכן לבין הפרוצדורה.
יורי שטרן: כאשר יש לכם כלים שאתם לא מציבים אותם בשביל לגמור את הסחבת הזאת.
יורי שטרן: כאשר מאפשרים סחר מכר היכן שאין לו מקום.
שמעון יעקובי: אבל זה שוב התוכן.
שמעון יעקובי: אדוני לא מתייחס לפרוצדורה.
שמעון יעקובי: תעמידו אמצעים.
שמעון יעקובי: כאשר מועלה רעיון שבאותו יום שהצדדים הסכימו על הגט, יילכו וייעשו את הגט, זה עניין של אמצעים.
שמעון יעקובי: כשאנשים מחליטים על ניתוח בבית חולים, האם עכשיו אפשר להכנס לחדר ניתוח לעשות את הניתוח.
שמעון יעקובי: יש פרוצדרורה, יש תור, יש התייחסות.
שמעון יעקובי: יש את האמצעים שעומדים לרשות המערכת.
שמעון יעקובי: איך אפשר להציע כזאת הצעה.
שמעון יעקובי: ההצעה אינה קשורה בשיפוט.
שמעון יעקובי: ההצעה קשורה בהקצאות.
שמעון יעקובי: אני לא אומר שבכל מקרה, צריך ואפשר לעשות את הגט באותו היום, אבל בעיקרון, זה לא כל כך רחוק, גם תור לקופת חולים לוקח כמה ימים.
שמעון יעקובי: אז באמת.
שמעון יעקובי: זה לא הכצעקתה.
שמעון יעקובי: ועם כל הכבוד להערת המבקר שהוא לא מבין אם שני בני זוג באים עם הסכמה לגרש, למה צריך לעכב אותם, עם כל הכבוד, כנראה שעבר זמן רב מאז שהמבקר ביקר בבתי הדין בפועל בדיון משפטי.
שמעון יעקובי: זה לא כך.
שמעון יעקובי: בית הדין בודק את ההסכמה.
שמעון יעקובי: בית הדין בודק את יש הסכמה.
שמעון יעקובי: על פי תקנות הדיון, גם כשמגיעים עם הסכמה מתנהל משפט שבו בודקים את הנכונות להסכמה.
שמעון יעקובי: לא די בהסכמות לעניין הילדים, לעניין הרכוש.
יורי שטרן: דיברנו על כך שב 96 אחוזים מהמקרים ניתן אישור.
יורי שטרן: הגירוש בהסכמה אושר.
יורי שטרן: השאלה היא למה אחרי כן צריכים לעבור שבועות,
שמעון יעקובי: אחרי כן זה רק עניין של פרוצדורה והקצאת משאבים.
שמעון יעקובי: זה לא קשור למלאכת השיפוט.
שמעון יעקובי: שמענו את הסיפורים הקשים, ואני מסכים שהם קשים אבל זה לא רלוונטי לנושא הדיון של הוועדה.
שמעון יעקובי: זה נוגע לדיון המהותי שזה עניינה של ועדה אחרת.
יורי שטרן: קודם כל, אם לא עשית את זה בתחילת דבריך, אז תציג את עצמך עכשיו.
שמעון יעקובי: עורך דין שמעון יעקובי, היועץ המשפטי של בתי הדין הרבניים.
יורי שטרן: דבר שני, בכנסת יושב הראש הוא מחליט לאן זורמים, ואני בכל זאת הודיתי שאנחנו סוטים מהמנדט היבש של ועדת ביקורת המדינה.
יורי שטרן: כי שוב, יש קשר בין המאמץ שאתם משקיעים בקיצור הדרך, בשיפור התהליכים, אפילו בהעמדת דרישה תקציבית למשרד האוצר, עכשיו זה למשרד המשפטים, בין זה לבין הצד האנושי, לבין התוכן שהוא במקרים רבים מדי הופך לטרגדיה.
יורי שטרן: לכן, בגלל הקשר הזה אני עדיין עומד על כך שהדיון הזה הוא במקום.
גלי עציון: שלום, אני עורכת דין גלי עציון מנעמ"ת.
גלי עציון: האמת שאני דווקא כן התכוננתי לדבר על תיק ספציפי שהרב בן דהן מכיר, אבל אני לא אעשה את זה לאור הערתו, למרות שזה תיק שבו הסכימו לתת פסק דין ממליץ לגט אחרי שבע שנות פירוד תמורת ערבות של מאה אלף שקלים.
יורי שטרן: והוא נהיה דיון בהסכמה.
גלי עציון: אבל אני רוצה שוב לומר בהמשך לדבריו של כבוד השופט, לנוסח החוק.
גלי עציון: החוק מדבר על כפייה, חובה, מצווה, הצעה או לשון אחרת.
גלי עציון: כל אחד מהביטויים האלה יכול להפעיל את החוק.
גלי עציון: אך הבעיה היא, וזה הפילוח שלטעמי לא קיבלנו ובתי הדין לא ממש נותנים.
גלי עציון: זו לא חוכמה לספור את מספר המסורבות גט לאחר מתן פסק דין לחיוב.
גלי עציון: החוכמה היא לקבל חתך כמה פסקי דין של הצעה, מצווה ולשון אחרת ניתנים מדי שנה.
גלי עציון: בני זוג שפרודים במשך שבע שנים, לחשוב שיכולה להיות לגביהם אפשרות של שלום בית, נראה לי קצת נאיבי.
גלי עציון: דבר שני שאני חייבת לציין לעניין יחידת הסיוע.
גלי עציון: עם כל הכבוד, אם כבר רוצים להקים יחידות סיוע, הן חייבות להיות תמונת ראי של יחידות הסיוע של בתי המשפט.
גלי עציון: כלומר, לא להתעסק בשלום בית.
גלי עציון: זה רק יהיה פתח לסחטנות מחודשת ולהליכים בעייתיים.
גלי עציון: לבתי המשפט אין מנדט ואין סמכות לדון בשלום בית וגם, אם וכאשר, בעיני אפשר בהוספת תקנים מסויימים בבתי המשפט להשאיר את העניין שם, זו לא הבעיה של בתי הדין.
גלי עציון: אבל אם יקומו יחידות הסיוע, אסור שתהיה פתיחת דלת להתדיינות בשלום בית כי זה שוב יהיה פתח לסחטנות של בעלים.
יורי שטרן: גלי.
יורי שטרן: את זה אני ממש לא מבין.
יורי שטרן: הרי הם דנים לא על תנאים של מתן גט.
יורי שטרן: אנחנו מדברים על יחידות הסיוע בבתי הדין שלא חייבים להיות זהים גם בהגדרת התפקיד שלהם.
יורי שטרן: גלי עציון: במצב הדברים הקיים בו מגיע זוג אחרי הוא כבר התדיין בבית משפט, אחרי שהוא כבר היה ביחידות הסיוע, אחרי שהוא הגיע להסכם, ופותחים את כל הדיונים מחדש, אז אני חושבת שלפתוח יחידות סיוע בהן תהיה אפשרות לפתוח את כל העניינים האלה מלכתחילה תגרום,
יורי שטרן: ואם הם לא עברו את המערכת של יחידות הסיוע.
עדי חן: אדוני.
עדי חן: היחידות האלה נועדו כדי לתפוס סמכות ולמנוע סמכות מבתי הדין הרבניים.
עדי חן: זאת כל המטרה של היחידות האלה.
עדי חן: צריך לומר את האמת.
ברוריה קליין: שמי ברוריה קליין ואני מהמכללה האקדמית בקריית אונו.
ברוריה קליין: אני רוצה להתייחס לנושא פרק הזמן שבין אישור הסכם הגירושין לבין מסירת הגט.
ברוריה קליין: זה נובע בדרך כלל לא מתוך סחבת שבית הדין יוצר אלא מתוכנו של ההסכם עצמו.
ברוריה קליין: אם בני הזוג יתנו את המימוש של כל אותם תנאים שכתובים בהסכם, לפני מסירת הגט, אין בידי הדיינים לעשות דבר אלא צריך לעבור פרק זמן בו הזוג מממש את הדברים.
ברוריה קליין: אם זה עניין של חלוקת הרכוש או כל דבר אחר שכתוב כתנאי באותו הסכם שקיבל תוקף פסק דין.
ברוריה קליין: אני יודעת ומכירה, ואני יכולה לתת לכם דוגמא מלפני כחודש, בכ"ד בחודש שבט ניתן בבית הדין בתל אביב גט, תוך פחות מ 48 שעות מאז שנפתח תיק בבקשה לאישור הסכם גירושין.
ברוריה קליין: זה היה בהסכמה, זה לא היה מותנה בביצועים שונים שהזוג היה צריך להפעיל ולכן הדיינים עשו כמיטב יכולתם, וגם דיינים אחרים עושים את זה.
ברוריה קליין: כשזה מתאפשר, הדברים נעשים, אין סיבה לסחבת.
ברוריה קליין: אלא מה?
ברוריה קליין: הסכמי הגירושים כוללים בדרך כלל פרטים ותנאים שונים לביצוע, שהזוג והמשפחה צריכים לעשות אותם ובית הדין מנוע מלבצע את הגט כל זמן שהעניין לא התממש.
ברוריה קליין: נושא נוסף שרציתי רק להזכיר, אחת הסיבות להמשכיות הסחבת בבתי הדין זה בעצם ההפרדה לשתי ערכאות בדיונים ששייכים לאותו תיק.
ברוריה קליין: חלק מהנושאים דנים בבית משפט למשפחה, חלק מהדברים בבית הדין הרבני.
ברוריה קליין: ברגע שיש את הכפילות הזאת בדיונים זה גורם לסחבת.
ברוריה קליין: כשבית הדין ריכז את הטיפול בכל הפרשה כולה, על כל היבטיה אפשר היה להקיף, לסיים ולהגיע להסכמה.
ברוריה קליין: כאשר יש את החלוקה בין שתי ערכאות זה גורם בעצם להתמשכות הדיונים וזה קושי בל ישוער.
יורי שטרן: עדי, שני משפטים.
עדי חן: קודם כל אני רוצה דווקא להציע הצעה.
עדי חן: ליבי איתן, עם כל הנשים שמסורבות גט והן נותרו שבויות בידי בעלים אכזריים, ליבי איתכן.
עדי חן: ולכן יש לי הצעה שמקורה בהלכה.
עדי חן: מקורה בהרחקות רבינו תם והיא מטילה על בעל סרבן קנסות, בואו אנחנו המדינה, ההצעה הזו תתקבל בברכה ובאהדה במשרד האוצר.
עדי חן: נטיל קנסות ומס מיוחד על גבר סרבן והמס הזה יילך עבור הנשים.
עדי חן: הבעיה של אותן נשים היא לא ההלכה.
עדי חן: חברות, אנחנו לא חיות בהלכה אכזרית.
עדי חן: להיפך.
עדי חן: ההלכה שלנו יש בה המון ערכים.
עדי חן: הבעיה שאנחנו פועלות מכוח חוק חילוני שהוא הועתק מהשיטה הגרמנית, מהשיטה שמטפלת יותר בנוצרים ולא ביהודים.
עדי חן: אם נתקן את חוק יחסי ממון אתן לא תגיעו לדבר כזה.
עדי חן: צריך לתקן את חוק יחסי ממון.