GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלמה לרמן: ידוע לנו על יותר מחמש מאות שישים מקוואות וזה באמת המקוואות הציבוריות, כלומר מקוואות שנמצאות בתחום של המועצות הדתיות, כל יתר המקוואות שנמצאות בחצרות של אדמו"רים או של רבנים, לא העירייה יודעת, לא אנחנו יודעים.
יצחק וקנין: אין דבר כזה שהעירייה לא יודעת.
יצחק וקנין: ברגע שיש היתר בנייה העירייה יודעת הכל.
יצחק וקנין: כשבונים ואחר כך צריך רשיון עסק.
שלמה לרמן: כרגע, המקוואות שקיבלו עדיפות ראשונה הן המיקוואות לנשים.
שלמה לרמן: ייתר המקוואות מיועדות יותר לגברים, בישיבות ובבתי מדרש וכו'.
שלמה לרמן: אבל החשוב והעיקרי והחיוני אלו המקוואות לנשים.
שלמה לרמן: המצב מבחינה בקטריאלית הוא לא קטסטרופה כמו שנאמר קודם, מ 5000 בדיקות בקטריאליות שנעשו בשנת 2003 שזה לא מספיק, זה רק מחצית ממה שצריך, צריך לבצע 10,000 בדיקות בשנה.
שלמה לרמן: אבל אם אנחנו מסתכלים על העבר אז זו התקדמות.
שלמה לרמן: כללית אנחנו איננו מרוצים מהמצב.
שלמה לרמן: טוב מאד שהמבקר ביקר, אנחנו במשרד הבריאות רואים את זה כדבר חשוב.
שלמה לרמן: אולי לא כולם רואים את זה כך, כי עובדה שתקציבים, כוח אדם, תקנים, שעות נוספות אין מאומה.
שלמה לרמן: וזו בעיה חמורה כי לבקר במקווה אין טעם לבקר כשאין פעילות.
שלמה לרמן: צריך לבקר בערב.
שלמה לרמן: וצריך רק שתהיה מפקחת כי מפקח לא יכול לבקר במקווה של נשים בערב.
שלמה לרמן: והיא צריכה גם נהג שיביא אותה, כי צריך לקחת דגימות וכו'.
שלמה לרמן: הדבר מבחינה לוגיסטית הוא קשה ובכל זאת נעשה.
שלמה לרמן: שורה תחתונה, המצב רחוק מלהשביע רצון וכמעט כל דבר שנאמר בדוח אנחנו מסכימים אתו.
שלמה לרמן: אני חושב שהמפתח העיקרי הוא כמו שציין היושב ראש, זה עניין של תקציבים.
שלמה לרמן: כדי לשפר מצב, כדי לתחזק, כדי שהבלניות יעבדו כמו שצריך והמועצות תוכלנה לעשות את השיפורים, אם לא יהיו תקציבים הדבר הזה לא יזוז.
יצחק וקנין: יש פה מישהו מבני ברק?
יצחק וקנין: אני חייב לשמוע את בני ברק.
יצחק וקנין: מי הדובר הבא בבקשה?
שמעון מועלם: שמי שמעון מועלם ואני מהמועצה המקומית אלעד.
שמעון מועלם: אני אגע דרך הדוח למה שאני רוצה לומר ביחס לדברים שנאמרו כאן היום.
שמעון מועלם: אצלנו יש שלוש מקוואות, הדוח מתייחס לשתיים בהיבט של רישוי עסקים ולמקווה האחרת בהעדר תהליך לרישוי עסקים.
שמעון מועלם: כלומר לא גמר את מתן ההיתר בוועדה לתכנון.
שמעון מועלם: אלעד היא עיר חדשה,
יצחק וקנין: המקווה פועלת כאשר עדיין לא התקבל היתר בניה?
שמעון מועלם: בראשית הדרך ואני אפרט למה.
שמעון מועלם: אני אתייחס קודם לשתי המקוואות להן חסר רישוי עסק.
שמעון מועלם: ואתן דוגמא.
שמעון מועלם: המקוואות שלנו שתיהן התיפעול והתחזוקה עומדים ברמה הכי גבוהה שיכולה להיות היום בארץ, ברמת השירות, ברמת הנקיון, ברמת הבטיחות.
שמעון מועלם: הייתה ביקורת, ניתנו הערות.
שמעון מועלם: למשל בחיטוי ובבדיקות המים.
שמעון מועלם: למשל ניתנה הערה על היעדר אקט רישומי היינו בכל פעם שמתבצעת בדיקה הדבר לא נירשם.
שמעון מועלם: הערות קטנות מאד.
שמעון מועלם: חוסר מתן רישוי העסקים אצלנו הוא מסיבה אחת.
שמעון מועלם: תהליך הבנייה ומתן ההיתר למקווה ניתן בוועדה המקומית לתכנון עם דרישות של כיבוי אש.
שמעון מועלם: עמדנו בכל הבדיקות ומשרד השיכון בנה את המקווה הזה וסיימנו את התהליך.
שמעון מועלם: ואז חנות המזון הגדולה בפתח תקוה "חביב" נשרפה ולפתע הדרישות של כיבוי אש של פתח תקווה אף אחד אינו יכול לעמוד בהן.
שמעון מועלם: הן משתנות ומתווספות אחת על השנייה.
שמעון מועלם: עד שמסיימים דרישה אחת מגיעה דרישה נוספת, כאשר בתהליך המקורי עברנו את ההיתר.
שמעון מועלם: היעדר רישוי העסק בגלל דרישות חדשות של כיבוי אש שאנחנו מטפלים בהם ומנסים להתמודד איתן.
יצחק וקנין: זה בכל שלוש המקוואות?
שמעון מועלם: מדובר על שתי מקוואות, אני אתייחס לשלישית בנפרד.
שמעון מועלם: אנחנו נכנסנו לדוח הביקורת, זה דבר טוב, דבר מבורך, זה שומר על מתח של תיפקוד ובקרה וזה דבר חיובי, אבל הנה נכנסנו לתוך הביקורת.
שמעון מועלם: מצבנו שונה לשמחתי ממה ששמעתי במקומות אחרים.
שמעון מועלם: מאידך זוהי עיר חדשה.
שמעון מועלם: היא התחילה איכלוס ראשוני ב 98.
שמעון מועלם: יש היום בעיר כ 30,000 תושבים בזמן קצר מאד.
שמעון מועלם: האיכלוס הוא מסיבי.
שמעון מועלם: מאה אחוז מהתושבים הם צרכנים של מקוואות.
שמעון מועלם: צורך של מקווה זה ברור לכולנו הוא צורך דתי.
שמעון מועלם: זה לא קנטרי או בריכה ואנחנו רחוקים מלדבר על מיבנים כאלה ביישוב.
שמעון מועלם: משרד השיכון בנה את העיר אלעד, הוא בנה את המקווה הראשונה לנשים, ולא לגברים, בן כ 120 מטר.
שמעון מועלם: המקווה שימש 4000 בתי אב.
שמעון מועלם: לא ניתן מענה למקוה גברים.
יצחק וקנין: תקצר בבקשה.
יצחק וקנין: לא שאני מזלזל אבל בשבילי בני ברק כרגע יותרחשובה.
שמעון מועלם: משרד השיכון היה אמור לתת מענה למקווה גברים.
שמעון מועלם: התהליך היה איטי וארוך.
שמעון מועלם: הורידו מבנה קטן נייד לפרק זמן של חצי שנה עד שנה במחשבה שנעמוד בכל הדרישות ונכשיר את זה למקווה גברים.
שמעון מועלם: לא עלה בידנו.
שמעון מועלם: המקוה בתהליך של סגירה כאשר בישיבת ממשלה לפני שלושה שבועות אושרו המקוואות שהיו תקועות ועומדות בדרך, אני חושב שהחלק הגדול של הטענה בדוח הביקורת הזה צריך להיות על הרשויות הממלכתיות, אם זה משרד השיכון, אם זה משרד הדתות.
שמעון מועלם: אתה כיושב ראש הוועדה העלית את הנקודות האלה.
שמעון מועלם: אין מענה לא במבנים, לא בתקציבים, זה פועל יוצא.
שמעון מועלם: זה דבר מתבקש.
יצחק וקנין: תודה, חולון אתה בקשת לדבר, בבקשה.
משה רינת: שלום, שמי משה רינת ואני חבר מועצת עיריית חולון.
משה רינת: ביקשתי לומר כמה דברים.
משה רינת: קודם כל נמצאת פה גם מנהלת המחלקה לרישוי עסקים וכן גיזבר העירייה ואנחנו מקבלים את העניין של הביקורת בכל כובד הראש הראוי.
משה רינת: אנחנו למעשה נמצאים במצב של צווי סגירה לגבי חמש מקוואות מתוך שש.
משה רינת: היו”ר יצחק וקנין: כמה מקוואות יש בעיר?
משה רינת: שישה מקוואות מתוכן חמישה שלא יכולנו להוציא רשיון עסק בגלל חריגות מהיתרי בניה וגם בעיות תברואתיות.
יצחק וקנין: מי בנה את המיקוואות?
יצחק וקנין: לא העירייה בנתה אותם?
משה רינת: המקוואות ניבנו על ידי תקציב משרד הדתות והמועצה הדתית בנתה אותם.
: בשבילי המועצה זו העיריה לכל דבר.
משה רינת: לצערי הרב, אם היא הייתה הופכת להיות חלק מהעירייה זה היה צריך להיות כך.
משה רינת: אבל לצערנו היא מתנהלת כגוף עצמאי.
משה רינת: היא מקבלת תקציב ממשרד הדתות.
יצחק וקנין: אבל אתה נותן לה את השישים אחוזים.
יצחק וקנין: וכשאתה רוצה אתה יכול לקחת את התקציב אם הוא לא מייעד אותו ולא עושה מה שהוא צריך לעשות, אתה יכול לעשות את זה.
משה רינת: קודם כל הדאגה הייתה לפרנסתם של האנשים ואצלנו לא היה יום אחד שלא שולמה משכורת, לא לבלנית ולא לאחרים.
משה רינת: משכורות קיבלו כולם מפני שדאגנו שתהיה גם תוכנית הבראה.
משה רינת: אבל לגבי המקוואות עצמן,
יצחק וקנין: סליחה, הגיזבר פה.
יצחק וקנין: העירייה שלכם נטולת מענק אם אני לא טועה.
משה רינת: אבל היא מכלכלת את עניניה כך שההקצבות מיועדות כולל עניין המקוואות.
משה רינת: כשהמועצה הדתית בונה את התקציב שלה היא לוקחת בחשבון גם את העניין השוטף של הפעלת המקווה.
יצחק וקנין: השאלה היא האם אתם שמים את הדגש שלכם לגבי הנושאים האלו?
משה רינת: מבחינת דתית, מבחינת הפיקוח אנחנו סומכים עליהם במידה רבה.
: כן, אבל יש נושאים שהם פרופר פיתוח, שיפוצים ותיקונים שצריך לעשות.
יצחק וידבסקי: שלום, שמי יצחק וידבסקי ואני גיזבר עיריית חולון.
יצחק וידבסקי: אם ראש המועצה הדתית מחליט שהוא לוקח טיול נגיד לקברי צדיקים במאות אלפי שקלים,
: זה דמגוגיה מה שאתה עושה עכשיו.
יצחק וידבסקי: העירייה אינה מכתיבה למועצה הדתית כיצד לחלק את התקציב.
: אמרתי לך, סיפורים אתה יכול לספר למישהו אחר, לא לי.
: ברצינות, במחילה מכבודך, אני מכיר את המערכת, גם מהצד שלך וגם מהצד של המועצה הדתית.
יצחק וידבסקי: מר משה רינת חבר המועצה אמר לכם קודם, אין יושב ראש מועצה דתית בעיר חולון.
משה רינת: אין מועצה דתית למעשה היום, אין יושב ראש ואין פעילות למשרד.
: ישנה עדיין אחריות של העירייה.
: אני טוען טענה ואשאל אתכם שאלה כנה, אם יהיה איזשהו מפגע תברואתי אחר בחולון, האם העירייה לא תתן את הדעת עליו.
: אם יש איזו תקלה במדרכה או במיגרש ספורט או באחד מבתי הספר של חולון, האם העירייה לא תתן את דעתה לנושא הזה?
: אני בטוח שראש העיר יזדעק לדבר ולא יתן למיפגע הזה להימשך.
: ואני אומר לכם, המציאות הזאת חוזרת על עצמה בכל המקומות בארץ.
: הנושאים ששייכים למועצות הדתיות ולציבור הדתי בכלל, בואו ניתן להם להתמודד עם הדבר.
: טוב, לא טוב, גם אם הם לא עושים אותו טוב ואינם ממלאים את תפקידם, אז מישהו נוח לו להעלים עין ולומר, לא ראיתי ולא שמעתי.
יצחק וידבסקי: למה לא תמליץ להפוך את זה למחלקה ברשות המקומית ואז זה יטופל.
: לא אני קבעתי את שירותי הדת ולא קבעתי כיצד ינהגו.
: ואם נקבע סטנטרט מסויים ומתכונת מסויימת, עדיין לראש העיר יש מקום ויש לו מה להגיד ובוודאי גם לגיזבר.
משה רינת: בוודאי, אבל כשאתה נותן את התקציב אתה לא כל יום שולט בו.
משה רינת: והדברים נעשים.
משה רינת: מבחינתנו יש רצון ואני מודיע לך שאנחנו עכשיו ניקח את התקציב הזה , יש לנו החלטה פנימית.
משה רינת: אנחנו לוקחים את התקציב של המועצה הדתית והתקציב המשותף ואנחנו את המקוואות האלה, את ששת המקוואות נכשיר אותם לכדי פעולה.
משה רינת: וזה יהיה על חשבון פעולות אחרות של המועצה הדתית.
יצחק וקנין: אני זוקף לזכותכם את הדבר וזה יזכר כך שהמועצה הדתית לא טיפלה אבל העירייה עשתה את המעשה ואני מאוד מרוצה לשמוע את הדבר.
יצחק וקנין: אני חייב להגיד לך משהו הפוך.
יצחק וקנין: כשהייתי מזכיר מועצה איזורית, ואני זוכר את זה כמו היום, ואני זוכר כיצד טיפלו במערכת המקוואות אצלנו, לא הייתה מועצה דתית.
יצחק וקנין: וכשקמה מועצה דתית נתנו לזה תשומת לב גדולה, אבל לא תמיד זה נכון.
יצחק וקנין: מה שקורה היום ברוב המועצות הדתיות זה שהרוב הולך למשכורת כי יש שם פנסיונרים, ויש עובדים שצריכים לקבל את השכר וזה אפילו לא מספיק לאותן פעולות שהמועצה הדתית חייבת לעשות.
יצחק וקנין: אצלי זו הייתה מועצה דתית חדשה אז יכולנו לתעל את התקציבים בצורה נכונה.
יצחק וקנין: אבל בגדול, אתם צודקים, יש כאן בעיה מאד קשה, בקושי משלמים לפנסיונרים וזו בעיה ומישהו צריך לתת עליה את הדעת.
יצחק וקנין: אני מקווה שמה שאמרת באמת יצא לפועל כי הוא חשוב מאוד.
יצחק וקנין: בני ברק בבקשה.
יהודה ליבוביץ: אני מקוה שזה אחרון אחרון חביב.
יהודה ליבוביץ: אתן כמה הדגשות והערות כאשר הכיוון יהיה יותר כלפי העתיד ופחות כלפי העבר, אבל כדי לבנות את העתיד צריך להתייחס גם קצת לעבר.
יצחק וקנין: משרד הבריאות, אני במקרה מסתכל בדוח, אין בני ברק פה, לא עשיתם ביקורת על בני ברק?
שלמה לרמן: זה לשכות נפתיות.
שלמה לרמן: זה נמצא בתוך מחוז תל אביב.
שלמה לרמן: אם תסתכל על תל אביב יש שם את הדוח על בני ברק.
שלמה לרמן: :
שלמה לרמן: לגבי נושא המקוואות הפרטיות גם המבקר עצמו מעיר בדוח שלו שהשאלה המשפטית לגמרי לא נקייה מספקות.
שמואל גולן: סליחה, הפוך במפורש, כתבנו שאין כאן ספקות.
שמואל גולן: הובאה תשובת עיריית תל אביב ותגובה שלנו הייתה חד משמעית.
יוסי פונד: אם בתי המשפט אומרים שיש ספקות המבקר אינו מאשר.
יהודה ליבוביץ: אני אמרתי בלשון עדינה.
יהודה ליבוביץ: יש כאן חילוקי דיעות כפי שעיריית תל אביב הגיבה לדבר, יש פסק דין לגבי נושא של בריכות פרטיות וקיבוצים ועל יסוד ההבנה המשפטית שלנו פעלנו כך, בעקבות ההערות של הדוח עברנו בכל אותן מקוואות פרטיות, במקומות שאכן זה חוג ממש סגור ומצומצם, שלטעמנו תואם את פסק הדין בנושא הבריכות הפרטיות והקיבוצים לא התייחסנו לכך, לגבי השאר פנינו בדרישות ואנחנו בעיצומו של תהליך.
: מה התפקיד שלך בדיוק?
יהודה ליבוביץ: אני היועץ המשפטי של העיריה.
: מה עם המועצה הדתית, היא קיימת?
יהודה ליבוביץ: בעיר בני ברק הכל עובר דרכנו.
יצחק וקנין: אז אתם האחראים הישירים לעניין?
יהודה ליבוביץ: נכון.
יהודה ליבוביץ: יש לנו מחלקה ויש מנהל שאחראי למחלקה כמעט שנות דור.
יהודה ליבוביץ: לגבי המספרים של המקוואות העירוניות, דיברו פה על שמונים מתוך 94, פשוט לא קראו נכון כיוון שזה מתייחס לכלל המקוואות.
יהודה ליבוביץ: בעיר שלנו יש עשרה מקוואות שהם מקוואות עירוניות.
יצחק וקנין: כל השאר הם מקוואות פרטיים?
יהודה ליבוביץ: כל השאר הם פרטיים עם הסיווג הזה כמו שאמרנו.
יהודה ליבוביץ: למעשה מקוואות פרטיות שלעניות דעתנו יש לאכוף את החוק לגביהם זה סדר גודל של חמש שש לא יותר מזה.
יצחק וקנין: כל השאר הם בסדר לפי דעתך?
יצחק וקנין: יהודה ליבוביץ: כל השאר אנחנו רואים אותם כלא ברי אכיפה ולא טעונים רישוי על פי חוק רישוי עסקים מכיוון שהם פרטיים לחלוטין.
: מקווה שטובלים בה ביום, למשל 200 גברים, היא נחשבת אצלכם פרטית?
: גם אם זה בחצר של מישהו?
יהודה ליבוביץ: הקריטריון שלנו הוא לא המספר.
יהודה ליבוביץ: בסוג מקווה כזה שהיא מצומצמת ומיוחדת לחוג מסויים כמו של בית כנסת מסויים, אבל מישהו מהציבור הכללי לא יכול להכנס אליו, אנחנו רואים את זה כמקווה פרטית.
שמואל גולן: המבקר אומר חד וחלק שמקווה שיש בה פעילות של כמות אנשים גדולה צריך מבחינת הקריטריונים להתייחס אליה כאל מקווה רגילה.
: סלח לי, זה לברוח מהמציאות, זה לא מקובל.
: הרי משלמים כסף כדי לטבול בפרטיים.
: בדרך כלל משלמים כסף.
: יהודה ליבוביץ: כסף זה בדרך כלל באותם מקוואות שהם אומנם פרטיות אבל פתוחות לציבור ואלו הם אותם מקוואות שאליהם אני מתייחס שאכן אנחנו התחלנו בהליכים של רישוי.
: אני מדבר על שאר המקוואות.
שמואל גולן: אנחנו בבני ברק אישרנו 25 מקוואות.
יוסי פונד: נושא המקוואות הפרטיות יש להתייחס אליו בשני מישורים.
יוסי פונד: כשאנחנו היינו בתקופת הביקורת וכשנערכה הביקורת, אנחנו נכנסנו לנושא שבכלל לא היה מוכר לרשויות.
יוסי פונד: לבני ברק ספציפית.
יוסי פונד: כלומר,קודם כל יש פה איזשהו עולם שבמועד הביקורת, הרשות המקומית לא הייתה ערה לו בכלל.
יוסי פונד: ואז התחנה הראשונה היא קודם כל שיעשו איזשהו מיפוי מסודר ויידעו מה קיים בתוך התחום עליו הם אחראים.
יוסי פונד: התחנה השנייה היא, באמת ההתייחסות והאבחנה המשפטית בין מקווה שהיא פרטית שניתן להכיל עליה את דיני רישוי עסקים או לא.
יוסי פונד: פה כבר יש נטל על כל רשות מקומית שתעבוד על פי אמות מידה משפטיים ואנחנו נצטרך לבחון את זה פרטנית, באופן עקרוני, ולראות האם היא הרימה את הנטל הזה ובאמת עשתה את הסיווג נכון.
יוסי פונד: התחנה הראשונה היא הרבה יותר מהותית כי בתקופת הביקורת, הרשות המקומית בכלל לא ידעה על הדבר.
רנית חמצני: אתם באתם לביקורת כי זה היה התפקיד שלכם.
רנית חמצני: מה שאתה דורש כביכול מהרשויות זה שיכנסו לתוך בית כנסת ויבדקו אם לאחר היתר הבנייה ולאחר איכלוס בית הכנסת מישהו בחשאי בנה לו בור טבילה.
רנית חמצני: כנראה שיש דברים כאלה.
יובל חיו: אנחנו מדברים פה על קבוצה של מקוואות שבחלקן גם התבוננו וגם בחנו הקפי שימושים במים.
יובל חיו: ניתן להניח שבמיפוי הכללי לא תמיד יגיעו למצב שאנחנו נמצאים באיזושהי אמבטיה ספציפית, יכול להיות שהרבה מעבר לזה.
יובל חיו: אני אומר, מה שנדרש מרשות מקומית זה להפעיל את סמכותה כרשות רישוי.
יובל חיו: נקודה.
יובל חיו: ויושב פה יועץ משפטי, הוא יודע מה הנטל של רשות מקומית כרשות רישוי, זה מה שנדרש מהרשות המקומית.
יהודה ליבוביץ: עם כל הכבוד זה בדיוק מה שאמרתי, שבעקבות הדוח הזה אכן נעשה מיפוי ועלינו על עוד מקוואות ומיפינו ומיינו אותם לפי הקריטריונים שלטעמנו הם הקריטריונים הנכונים לעסקים טעונים רישוי ועסקים שאינם טעונים רישוי.
יהודה ליבוביץ: כלפי אלה שלטעמנו טעונים רישוי אנחנו נכנסים וזה בהליכים של טיפול.
יהודה ליבוביץ: אני מניח שתוך שנה, שנה ומשהו, יהיו כולם ברי רישוי.
יהודה ליבוביץ: אני יכול להגיד שלקראת הישיבה הזו ישבתי עם המנהל של רישוי עסקים שאכן, במקרה או לא במקרה, אותן שישה מקוואות נמצאים באמת באסטטיקה גבוהה וכו', כיוון שהם באמת מיועדים לשירות של הצבור, אבל בלי כל קשר, אותה שלביות שהוזכרה כאן בדיוק הייתה השלביות שעל פיה אנחנו פעלנו.
יהודה ליבוביץ: לגבי ביקורות משרד הבריאות.
יהודה ליבוביץ: כפי שאכן צויין בדוח, היה נתק במרכאות, משנת תשעים ושש, באותה תקופה שהייתה עוד הוועדה הקרואה בעיריית בני ברק והרקע לזה מובהר גם בדוח.
יהודה ליבוביץ: הייתה בעיה שעל פי הנחיות הלכתיות סרבו לאפשר ביקורת שלא בנוכחות נציג של מחלקות המקוואות בגלל כל מיני השלכות הלכתיות שאני לא רוצה כרגע להכנס אליהן.
יהודה ליבוביץ: באופן מעשי הייתה ישיבה לפני כחודש עם הפיקוח האיזורי של משרד הבריאות ונעשתה באמת תוכנית עבודה שלהערכתנו במהלך השנה הקרובה אכן יעשו ביקורות תוך תיאום איתנו.
יהודה ליבוביץ: הגענו לנוהל מסודר כיצד תיעשה הביקורת שלא יהיו את החששות והיא קיבלה אישור של הרבנים.
יהודה ליבוביץ: ואני מאמין שתוך 12 חודשים, 16 חודשים המקוואות בבני ברק יהיו כולם תחת רישוי עסקים.
יהודה ליבוביץ: כולם יודעים שהמפתח לכל הוא בעצם כסף.
יהודה ליבוביץ: ביקורות עולות כסף.
יהודה ליבוביץ: להגיד שלא צריך כסף זה לא רציני.
יהודה ליבוביץ: הקביעה שכיוון שאין דוחות זה לא נעשה, במקרה הזה היא לא מדוייקת מכיוון שנעשות ביקורות על ידי מעבדה שהיא מעבדה מורשית.
יהודה ליבוביץ: נעשות ביקורות, אנחנו יכולים להעביר אותן למשרד הבריאות.
יצחק וקנין: למה אתם צריכים שמישהו יעביר לכם אותם?
יהודה ליבוביץ: אני קיבלתי דוח שמעבירים אותם כסידרם.
יצחק וקנין: השאלה היא מה התכיפות של הביקורות האלה?
יצחק וקנין: אם תעשה ביקורת למים פעם בשנה זה לא משמעותי.
יהודה ליבוביץ: בעקבות הדוח נעשו שינויים.
יהודה ליבוביץ: עכשיו, הכסף הוא באמת חיוני לכל המערכת הזאת.
יהודה ליבוביץ: אם רוצים רישוי צריך מהנדס שיכין את התוכנית הסניטרית.
יהודה ליבוביץ: הרי הבניות הללו של הרבה מהמקוואות זה דבר הסטורי ויש דברים שממש נבנו לפני שישים שנה והתקנים הם כמובן שונים, צריך להרוס, להרחיב וכו'.
יהודה ליבוביץ: שם המפתח הוא כסף.
יהודה ליבוביץ: אי אפשר להתחמק מהבעיה הזאת ואני לא צריך להרחיב פה מה המצב הכספי של עיריית בני ברק שהוא בהחלט לא מן המזהירים, וזה בלשון המעטה רבה מאוד.
יהודה ליבוביץ: הכשרנו עובד עירייה שהוא היום על תקן של מהנדס בטיחות שהוא גם עובר ועושה ביקורות על מנת להסדיר את הנושא הזה.
יהודה ליבוביץ: אותה מקווה אחת שטענו שאין שם תחלופה, אני שוב לא רוצה להלאות פה בנושאים הלכתיים אבל זאת מקווה שבנוייה על פי שיטת החזון איש, זו שיטה של זריעה ואז תחלופת המים היא בעצם מהווה תחלופה מתמדת ויש הוראה של הרבנים שלא לאפשר את הפתיחה של הדבר הזה.
יהודה ליבוביץ: פה יש מן השקה בין החלקים ההלכתיים לבין החלקים הבריאותיים, יצטרכו לשבת יחד ולמצוא פתרון לנושא הזה.
יצחק וקנין: אני לא חושב שיש בעיה.
יצחק וקנין: זאת תשובה קצת מתחמקת.
יצחק וקנין: במקרה אתה מדבר עם אנשים שמכירים את זה, אני מכיר את כל המושגים ההלכתיים האלה.
יהודה ליבוביץ: התשובה אינה מתחמקת.
יהודה ליבוביץ: מדובר על מקווה ספציפית שבדקתי את הנושא באופן פרטני.
יהודה ליבוביץ: אם רוצים את האריכות וחוות הדעת ההלכתית נוכל להמשיך.
יהודה ליבוביץ: בגדול, כיוון שאינני רוצה להתרכז בעבר, אני חושב שהחשיבות היותר גדולה היא כלפי העתיד, אז בהחלט בעקבות הדוח נעשו צעדים משמעותיים על מנת לקדם, אני רוצה לקוות שאם בשנה הבאה נתייצב פה אז בהחלט נוכל לבשר בשורות הרבה יותר טובות.
שושנה גולדפינגר: אני מבקרת העירייה בבני ברק.
שושנה גולדפינגר: כשראש העיר בעצמו נכנס לעובי הקורה בנושא הזה, הוא כינס את מנהל מחלקת המקוואות, יחד עם היועץ המשפטי, יחד עם מנהל מחלקת רישוי עסקים ונתן את כובד משקלו לעניין.
שושנה גולדפינגר: ואם היועץ המשפטי הזכיר שמדובר על מחלקה שפועלת כשנות דור, אז באמת הנושא הוא של השינוי בגישה וחשיבה.
שושנה גולדפינגר: אני דיברתי גם עם הגברת שמחוני ממשרד מבקר המדינה, שערכה את הביקורת בבני ברק והנושא הזה אולי לא כל כך בא לידי ביטוי בכתובים בדוח, אבל זה חלק מהותי מהעניין הגישה לנושא.
שושנה גולדפינגר: ובאמת עכשיו אנחנו עדים לשינוי ותפנית בגישה של האנשים הקשורים לעניין ויצירת שיתופי פעולה בגיבוי ולפי בקשת ראש העיר בין מחלקת רישוי עסקים ומחלקת מקוואות כדי ליצור מנוף קדימה כדי לפתור את הבעיות השונות.
שושנה גולדפינגר: ובאמת מנהל מחלקת מקוואות היה בפגישתנו האחרונה בהחלט יותר אופטימי ודיבר על סדר גודל של שנה כזמן סביר שנוכל להגיע לרשיונות למקוואות העירוניים.
יצחק וקנין: יש עוד מישהו שרוצה להתבטא לפני שאני מסכם?
אלי דן זר: לא, רק אנחנו רוצים לדעת, אולי צריכות לצאת הנחיות קבועות לרשויות המוניציפליות והדתיות, נוציא הנחיות והרשויות יצטרכו לעבוד על פי ההנחיות.
אלי דן זר: גם שיהיה דוח מעקב על מתי שנעשה חיטוי, ובמקומות שאין דוח מעקב על פי רוב לא עושים, אפילו שיגידו, כי מי שעושה אין לו בעיה לכתוב בתאריך זה וזה נעשה על ידי גברת זו וזו.
יצחק וקנין: יש לי שאלה לפני שאסכם.
יצחק וקנין: האם במסגרת הזאת שכרגע נתבשרנו, גם שמענו את הדברים בשבועיים האחרונים, כנראה יש פתח של מוצא לפחות לגבי השלמת הבנייה של אותן מקוואות שנמצאות באמצע הבנייה או שיפוץ של אותם מקוואות שזקוקים לשיפוץ.
יצחק וקנין: יש לך איזה סדר גודל תקציבי שידוע לך שמתכוונים לייעד אותו בתקופה הקרובה או לצאת אתו?
אלי דן זר: אני לא יודע מה הסכום כי זה שייך למשרד השיכון ואני אינני יודע.
יצחק וקנין: מה סדר גודל תקציבי הפיתוח למקוואות, לא ידוע לך? אין סדר גודל?
אלי דן זר: לא יודע.
אלי דן זר: רק יש הנחיה לגמר המקוואות.
יצחק וקנין: הייתי רוצה שתעבירו לוועדה מה סדרי הגודל של התקציבים שהולכים להיות מופנים לפחות בשנה הקרובה לטובת הנושא הזה גם של שיפוץ וגם השלמת בנייה.
: מישהו נוסף רצה כאן להתבטא?
: יובל פרידמן: אני יובל פרידמן ממשרד האוצר.
: לנושא השיפוצים קשה לי להתייחס מבחינת מספרים, אבל לא קיבלתי פה נתונים לגבי גביית אגרות.
: אני הערכתי שגביית האגרות במקווה של 200 איש שטובלים ביום, היא סדר גודל של כ 50,000 שקלים בחודש, זה אמור למלא את ההוצאות הקיימות.
יצחק וקנין: תנו לי לענות לו.
יצחק וקנין: הלוואי והיית דואג לאגרות כמו שאתה דואג לקיצוץ.
יצחק וקנין: הרי אתם יושבים שם, מקצצים בצורה דרסטית כל כך ואתה נשאר מדבר על אותם עשרה שקלים של אישה שתבוא ותטבול,
יובל פרידמן: אותם עשרה שקלים מגיעים למאות אלפי שקלים בשנה.
יצחק וקנין: אין בעיה ואני רוצה להגיד לך במקרה.
יצחק וקנין: האגרות משולמות.
יצחק וקנין: הדבר נעשה ב 98 אחוזים מהמועצות הדתיות שגובים את זה, ואני יודע את זה מתפקידי בעבר.
יצחק וקנין: אבל ברוב המקרים גובים.
יצחק וקנין: כשאתם החלטתם לקצץ את הקיצוץ הדרסטי במשרד הדתות, לא שמתם מול עיניכם כיצד המשכורות ישולמו לעובדים, זה בוודאות מוחלטת.
יצחק וקנין: הרי אנחנו יושבים פה ולא יעלה על הדעת, כל נושא פיתוח של מבני דת, מקוואות, בתי עלמין, לא כל כך מדגדג אתכם כנראה.
יצחק וקנין: במשרד הדתות לא עשיתם קיצוץ רק של ארבעה אחוזים כפי שעשיתם בשאר המשרדים, יובל פרידמן קשה לי להתייחס למשרד הדתות כי אני לא מתמצא בתחום הזה.
יצחק וקנין: אתה לא מתמצא אז למה באת לפה?
יובל פרידמן: אני מתעסק בתקציב משרד הבריאות.
: סלח לי, לקטע הזה שלחו דווקא אותך?
: זו ההתייחסות שלכם, תאמינו לי.
: בואו נתחיל להיות רציניים ולא חוצפנים.
: כי זו חוצפה מצדך לדבר כפי שאתה מדבר.
: לא יכול להיות שננהל את המערכת ככה.
: בכל זאת המדינה הזאת היא מדינה מתוקנת.
: אתם צריכים לתת תשובות אמיתיות, לבעיות שמעלים אותם השכם והערב, שעובד לא מקבל משכורת.
: נראה אותך שלא תקבל חודש אחד משכורת.
: איך אתה תדבר?
: משרד האוצר יהיה כבוי.
: אבל לא אכפת לכם שעובדים לא מקבלים עשרה חודשים ויש עובדים שיותר משנה וחצי לא מקבלים משכורת.
: זה לא מזיז לכם בכלל.
: אז תעשו קודם סדר בבית ותבוא עם נתונים הרבה יותר משכנעים.
: ואל תגיד לנו מה עם האגרות.
: אנשים מתו כי לא קיבלו משכורת.
: בתל אביב מת עובד שלא היה לו כסף לתרופות, פנסיונר של המועצה הדתית.
: חבר'ה, יש גבול.
: באוצר אתם לא שמים גבולות וחבל מאוד כי מדובר פה גם בחיי אדם, וגם בהשפלה של אדם שכבר הגיע לגיל שבעים ושמונים וצריך לקבל את הפנסיה המסכנה הזאת והוא לא מקבל אותה.
: אתה בעצם פקיד שם, אני נופל עליך עכשיו אבל אין לי ברירה אחרת.
רינת חמצני: אני מנהלת רישוי עסקים בעיריית חולון.
רינת חמצני: רציתי רק לחדד את הדברים, מר משה רינת נציג עיריית חולון כבר הביע את עמדתנו אבל אני רוצה רק לחדד את הדברים כלפי הביקורת.
רינת חמצני: מתוך שישה מקוואות שידועים לנו, שני מקוואות נוספים שצויינו בדוח ואחד מהם נהרס כי זה היה משהו פרטיזני, המקווה השני הוא בתוך בית כנסת או משהו שמשרת ישיבה קטנה או כולל של עשרים, שלושים בחורים שבהתייעצות עם היועצת המשפטית הוחלט שזה אינו עסק שטעון רישוי, כל השישה מקוואות שאנחנו כן יודעים עליהם, לאחד היה רשיון עסק בתקופה שהייתה ביקורת, הרשיון פג בדצמבר 2004.
רינת חמצני: לדאבוני הרב לא נראה לי שאחדש את רשיונו בזמן הקרוב משום שנמצאו בו ליקויים.
רינת חמצני: חמשת המקוואות האחרים, בניגוד לדיעה של נציג עיריית תל אביב, לדאבוני הרב כן העמדתי אותם למשפט, את יושב ראש המועצה הדתית בזמנו ולא את הבלניות כמובן.
רינת חמצני: נגזרו עליהם גזרי דין וצווי סגירה.
רינת חמצני: השאלה עכשיו מה הלאה?
רינת חמצני: אתה שאלת איזה חרב?
רינת חמצני: אז הנה הנפתי את החרב ואף אחד לא התרגש.
יצחק וקנין: אני מאמין שעם טיפת רצון ניתן להתגבר על המכשולים.
יצחק וקנין: אצלכם במקרה בחולון אין ראש מועצה דתית.
יצחק וקנין: אני פונה פה לגיזבר חולון ולשאר נציגי העיר, אני מכיר גם את ראש העיר באופן אישי.
יצחק וקנין: עם מאמץ קטן, תקחו את מקוואות שראוי לעשות בהם דברים אלמנטרים.
יצחק וקנין: מה שנקרא טיפול אס או אס על מנת שהמקווה הזה יעמוד במצב תקין שניתן יהיה לטבול בו.
יצחק וקנין: אני חושב שעם טיפת מאמץ ניתן להגיע למצב טוב.
יצחק וקנין: ואם ישנה בעייה ספציפית לגבי מקווה שיש השקעה גדולה, גם את הבעייה הזאת ניתן לפתור מול משרד הדתות, ולא צריך לחפש כרגע את מי להעמיד לדין אלא למצוא אלטרנטיבה אחרת.
יצחק וקנין: כמי שחי בציבור ומכיר את הנושא לפני ולפנים אני רוצה להגיד לכם שהפעולה שעשה משרד מבקר המדינה בקטע של מקוואות, אני חושב שעשיתם עבודת קודש, כך אני קורא לה.
יצחק וקנין: מפני שהנושא הזה היה בשוליים, אף אחד לא נתן עליו את הדעת במשך כל השנים.
יצחק וקנין: אני מכיר את הדברים, הייתי ראש מועצה דתית ואני מכיר את זה שלא כל כך שמים דגש על בדיקות מים, דברים סניטרים וכל דבר אחר שצריך כדי לקבל רשיון עסק.
יצחק וקנין: אני חושב שעשיתם דבר גדול וצריך להמשיך בפעולת הביקורת, לא להרפות בנושא הזה כדי שהוא יקבל את ההתייחסות כמו כל נושא אחר שמטופל בשלטון המקומי וגם על ידי השלטון המרכזי.
יצחק וקנין: אני לא מנקה אף אחד.
יצחק וקנין: אמרתי בשבוע שעבר ואומר גם פה.
יצחק וקנין: מי שאחראי וממונה על המשרד זה משרד ראש הממשלה.
יצחק וקנין: הוא צריך לתת את הדעת בכובד ראש, לטפל באותם מקוואות שעומדים כמיפגע הייתי אומר.
יצחק וקנין: מעבר לזה שהם באמצע הבנייה שלהם, ויש לי עשרות מקוואות שהחלו בבנייה, משרד ראש הממשלה צריך לתת את הדעת בנושא הזה, לתקצב אותם, לסיים את הבנייה שלהם כי יש מקוואות שבמאות אלפי שקלים אפשר לסיים את בנייתם.
יצחק וקנין: אותם מקוואות שצריכים שיפוצים, כיוון שבשנתיים האחרונות כמעט ולא ניתן כסף להמשך הבנייה ולשיפוצים, כלומר מישהו לקח את הכסף הזה ושם אותו בצד.
יצחק וקנין: לא הייתה התייחסות לכל נושא הדת, והאחריות הישירה בשבילי זה משרד ראש הממשלה כי הוא ממונה על משרד הדתות.
יצחק וקנין: המעורבות של משרד השיכון, אני מעריך מהשיחות שהיו לי אישית עם שר הבינוי והשיכון, שהוא נותן את הדעת על הנושא, הוא יתקצב אותם, ואני מאמין לכל מילה שהוא אומר.
יצחק וקנין: אבל אי אפשר לנקות מאחריות את משרד הדתות שכפוף היום למשרד ראש הממשלה.
יצחק וקנין: ושוב פעם אני רוצה להודות למשרד מבקר המדינה, אתם צריכים להיות עם היד על הדופק, עשיתם עבודה ברוכה מאד ותודה לכולם.
יורי שטרן: נושא הישיבה הוא פרק בדוח מבקר המדינה המתייחס לספריה הלאומית שבמסגרת האוניברסיטה העברית.
יורי שטרן: אנחנו ננסה לבדוק מחדש מה קורה ואיך מתמודדים עם הליקויים שהדוח הצביע עליהם לאחר תשובות חלקיות שמופיעות בחומר של מבקר המדינה - אם יש דברים חדשים - והדבר המרכזי הוא כמובן התייחסות להמלצה המרכזית של הדוח ולהמלצה של הוועדה הבין-לאומית וכן לדעה הרווחת בין כל אלה שנוגעים בדבר - חקיקת חוק הספרייה הלאומית ושינוי מעמדה של הספרייה, עניין שכבר הושקע בו לא מעט מבחינת ישיבות בוועדות וגיוס המומחים.
יורי שטרן: ישנה הצעת חוק פרטית של חבר הכנסת פרופ' אריה אלדד, שנדונה בוועדת החינוך, התרבות והספורט.