GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
בן-ציון סלמן: אז הוא היה צריך למכור את הבית שלו?
בן-ציון סלמן: למשכן דברים אחרים כדי להוכיח שהוא חף מפשע.
בן-ציון סלמן: איפה המדינה?
בן-ציון סלמן: בחברה ממשלתית זה לא קורה, כי יש לו גיבוי מלא, ממנים לו את כל ההליך המשפטי.
בן-ציון סלמן: שילמו פי שניים לפרקליט שיוציא צו מניעה, שישחרר את צו המניעה על הכתבה.
בן-ציון סלמן: זה רציני?
בן-ציון סלמן: אך זה מה שקורה בשירות הממשלתי.
בן-ציון סלמן: למה עברה מע"צ לחברה?
בן-ציון סלמן: שירות ממשלתי שעוסק בעשייה, יש לו בעיה.
בן-ציון סלמן: יש לנו בעיה במערכות הפיקוח והאכיפה, ואני רואה את זה במשרד שלי, על מכוני הרישוי, על משרדי הרישוי, על הרבה תחומים אחרים, על התעופה, שאין לי כוח האדם שיכול לעמוד לרשותי.
בן-ציון סלמן: אז מה עושים?
בן-ציון סלמן: הדבר הכי פשוט זה לשנות את המבנה, להפוך את מע"צ מיחידת סמך ממשלתית לחברה ממשלתית.
בן-ציון סלמן: ואתה חושב באמת שהכל יהיה טלית שכולה תכלת?
בן-ציון סלמן: לא, אך זה משחרר אותך מחלק גדול מהמגבלות.
בן-ציון סלמן: ב-11:00 אני הולך לוועדת הכלכלה לדון בהפיכת מינהל התעופה האזרחית לרשות תעופה אזרחית, כדי לשחרר אותה מהמגבלות שקיימת ביחידה, כי היא לא יכולה לתפקד – אין לה כוח אדם, התקציב מקוצץ לכולם, אז פה אי אפשר תמיד לדרוש.
בן-ציון סלמן: אם אנו מדברים על רשת הכבישים, מצבה הוא פועל יוצא של ההשקעה בה הן בתחום הפיתוח והן בתחום האחזקה.
בן-ציון סלמן: אם לא ישקיעו בה כפי שדרוש להשקיע בה, הציון יירד, לא יעלה.
בן-ציון סלמן: אך מצבנו ביחס לתאונות הדרכים, אמנם זה המדד שאנו נמדדים בו, נאמר, היתה ירידה של 10% ב-2003, היום מדברים על עלייה של 5%.
בן-ציון סלמן: נלמד חלק גדול מהלקחים של דוח מבקר המדינה, ויש תשובות, ואני מקווה שהאנשים המקצועיים ייתנו תשובות לדברים.
בן-ציון סלמן: הדברים נעשו ונלמדו.
אופיר פינס-פז: זה נכון שמע"צ לא עושה בשנת 2004 שום כביש חדש?
אופיר פינס-פז: שמעתי את הנתון הזה, הייתי בהלם.
בן-ציון סלמן: נכון.
בן-ציון סלמן: הרי למע"צ היו תוכניות, מבקר המדינה יודע מזה.
בן-ציון סלמן: אני לא מדבר על אחוז האחזקה, לאחזקה דרוש סכום מסוים כדי לשמר את רמת הרשת כפי שאתה רוצה, ואני לא מסתכל על אחוזים, כי ברגע שמגדילים את התקציב לא צריך להיתפס, אם זה 25 או שליש, אלא סכום מסוים כדי לשמור על רמה סבירה של הרשת.
בן-ציון סלמן: אם הסכום הזה לא נמצא, רמת הרשת תרד.
רן כהן: כלומר יהיו הרוגים.
רן כהן: אין לזה משמעות אחרת.
בן-ציון סלמן: יש משמעות לרשת סלחנית, גם שנהג טועה, אתה ממזער את חומרת הנגיעה בנהג, חומרת התאונה.
בן-ציון סלמן: איך זה נעשה?
בן-ציון סלמן: לא רק באחזקה.
בן-ציון סלמן: למשל, יש לנו מספר צירים ראשיים, שהם חד מסלוליים, דו סטריים, שהתנועה מתנהלת אחד מקביל לשני.
בן-ציון סלמן: אם אתה לוקח את הצירים האלה בעבודות פיתוח, בהשקעה בפיתוח, ומרחיב אותם לשני מסלולים, אתה מבטל לחלוטין תאונות חזית-חזית, אז יש לך 20% מהתאונות מתבטלות, הכי קשות וקטלניות, כי בכבישים בין עירוניים המהירויות גבוהות.
בן-ציון סלמן: ואז אתה מבטל את זה.
בן-ציון סלמן: זאת השקעה בפיתוח, אך היא חיונית, וכל הצירים האלה מופיעים בתוכנית החומש.
בן-ציון סלמן: אך אני לא אשם.
בן-ציון סלמן: אם הממשלה מחליטה לקצץ 400 מיליון ₪ מתחילת השנה, מאיפה אביא את זה?
בן-ציון סלמן: אני אמשיך להשקיע?
אופיר פינס-פז: אגיד לך איפה אתה אשם; אתה צריך להבהיר לציבור מה משמעות הקיצוץ.
בן-ציון סלמן: הופעתי בוועדת הכספים של הכנסת ואמרתי את שלי על הקיצוצים ואמרתי למה צריכים לתת יותר תקציב למע"צ.
בן-ציון סלמן: הופעתי בכלי התקשורת, אך כנראה, זה נשכח מהר.
בן-ציון סלמן: אני לא מדבר על עבודות אחזקה ובטיחות שיש להשקיע בהן.
בן-ציון סלמן: אני מדבר גם על עבודות פיתוח, כי אותם צירים מחר יהיו יותר בעייתיים.
בן-ציון סלמן: נפחי התנועה גדלים מיום ליום.
בן-ציון סלמן: כל שנה מתווספים 75,000 נהגים.
בן-ציון סלמן: אם לא תהפוך את הכבישים ליותר סלחניים, ודאי יעלו מספר התאנות וההרוגים.
רן כהן: אתה אומר:
רן כהן: החלטה של משרד האוצר לקצץ 400 מיליון ₪ שקולה כנגד מספר הרוגים על הכבישים.
רן כהן: צריך להגיד את זה.
בן-ציון סלמן: 19 מיליארד ₪, אז מה תוכנית 2005 – כמה אישרו למע"צ? 1.6 מיליארד ₪.
בן-ציון סלמן: מתוכם אין לי לפיתוח חדש, אני צריך להמשיך את אותם פרויקטים.
בן-ציון סלמן: דאגנו שיהיה יותר לאחזקה.
בן-ציון סלמן: מתוך 1.6, 600 מיליון ₪ לאחזקה.
אופיר פינס-פז: אתה אומר שלא די שלא היה כביש חדש ב-2004, גם לא יהיה כביש חדש ב-2005?
בן-ציון סלמן: כמעט שלא.
בן-ציון סלמן: אנחנו מגייסים – יש הסקטור הפרטי כדי לממן פרויקטים.
בן-ציון סלמן: אז 431 מודיעין, אילון דרום, זה יצא במכרז PFI.
בן-ציון סלמן: וזה עולה 500 מיליון ₪ רק בתקציב המדינה ועוד מיליארד ₪ בתקציב פרטי.
בן-ציון סלמן: זה גם יבוא על חשבון תקציב המדינה, אך אי אפשר לנתק את זה מהתקציב, לנתק את זה – מה עומד לרשות אותה יחידה.
בן-ציון סלמן: זה יכול להיות לא רק מע"צ, זה גופים אחרים.
בן-ציון סלמן: אתם חייבים לתת את הדעת, וגם מבקר המדינה.
בן-ציון סלמן: אי אפשר להאשים את היחידות האלה, שנדרשות מדי יום לצמצם בכוח אדם, לא מאפשרים להן לקלוט כוח אדם, לא נותנים להן את התקציבים הדרושים, ולסמן אותן מטרה.
בן-ציון סלמן: אי אפשר להפוך אותן תמיד למטרה.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אתה אומר – רצוי שמבקר המדינה ייתן את דעתו.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: מבקר המדינה נתן את דעתו, ולא רק זה, הוא נתן אפילו את הנתונים.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אם תפתח את עמוד 64 בדוח הגדול שכתבתי על תאונות דרכים, תמצא – לא את הנתונים של היום, אך את המגמה.
בן-ציון סלמן: צריך לעשות משהו עם העניין הזה.
בן-ציון סלמן: יחידות האכיפה והפיקוח של המשרדים לא מסוגלות ליישם אותם חוקים ומשימות שמוטלים עליהן, ולבסוף יואשמו, ואין להן גיבוי של המדינה לעניין.
בן-ציון סלמן: זה הפחד שלי.
בן-ציון סלמן: הרי כל אחד מעובדי המדינה מחר יכול למצוא עצמו אשם במשהו, ואין לו גיבוי של המדינה בעניין.
בן-ציון סלמן: שש שנים לחצתי על נציבות שירות המדינה, על החשב הכללי, כדי שיהיה גיבוי מהסוג הזה, כי ראיתי שהאחריות מתגלגלת על העובדים שמועסקים ביחידות שעוסקות בעשייה.
בן-ציון סלמן: לקח להם שש שנים כדי להגיע, ואחר כך יש להם הפתרון של חברת ענבל, שהתוצאה – הליך משפטי של ארבע שנים מממנים 40,000 ₪ לעובד.
בן-ציון סלמן: ויש לי מקרים אחרים של המפקח, שקיבל 30,000 ₪ והואשם בהריגה במקרה של הצוללן בנמל חיפה.
בן-ציון סלמן: אנשים מתחילים לשחק ראש קטן, כי ברגע שהם ראש גדול, הם מסתבכים, ועל זה יש לתת את הדעת.
בן-ציון סלמן: כמובן, אם אנו רוצים לצמצם תאונות דרכים, יש להשקיע יותר.
בן-ציון סלמן: אני מקווה שהחברה תתחיל לעבוד, תקדם פרויקטים באחזקה ובפיתוח- -
אמנון כהן: אך אם אין להם תקציב לפיתוח, מה יעשו?
בן-ציון סלמן: ימשיכו בפרויקטים ההמשכיים.
בן-ציון סלמן: יש לנו דיון בשבוע הבא עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה והממונה על התקציבים.
בן-ציון סלמן: אני מקווה לשכנע אותם לתת יותר תקציבים לתשתית.
בן-ציון סלמן: גם נושא שמביא צמיחה וגם פותר בעיות בטיחות, כי כמה שתשקיע בתשתית הזאת, אתה הופך אותה ליותר סלחנית עם הנהג.
בן-ציון סלמן: אפשר להוריד במספר תאונות הדרכים וההרוגים.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: בעקבות דבריו של חבר הכנסת פינס קודם, בדוח, 52 ב נאמר שהביקורת העלתה כי שליש מתוצאות הבדיקות על איכות הצבע הצביעו על איכות צבע ירודה.
אופיר פינס-פז: בעקבות ההערה של מבקר המדינה אספר את הסיפור; מי שהתקשר אליי זה יבואן צבע שלפני 15 שנה ניסה להביא את מרכולתו למע"צ.
אופיר פינס-פז: הביא אישורים שבצבע הזה צובעים כבישים בבריטניה ובאירופה.
אופיר פינס-פז: אמרו לו בסוף: אל תבלבל לנו את המוח, יש לנו את הדברים שלנו.
אופיר פינס-פז: הוא התקשר אליי אחרי הטרגדיה – זה סיפור ישן, לפני 15 שנה, הוא לא רלוונטי, אך אנשים יוצאים בתחושות קשות.
בן-ציון סלמן: כל אחד שמביא צבע חדש צריך לבדוק את הצבע שלו.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: ביולי 2000 היו כ-75% מסימוני הצבע שנבדקו במחוז המרכז בלתי תקינים.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: בספטמבר היה שיעורם 47%.
זאב פורקוש: בנושא צבע אנו משקיעים תקציבים, וגם עושים תחקירים, באיזה צבעים משתמשים בעולם הגדול.
זאב פורקוש: אנו לא חוסכים שום גרוש לצבע.
זאב פורקוש: יש לנו כמה בעיות- -
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אחוזים כאלה מוצאים גם בעולם הגדול?
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: 75% - אני לא מתאר לעצמי שזה בעולם הגדול, למרות שלא עשיתי מחקר.
זאב פורקוש: יש לנו בעיה עם צבע; בכבישים שלנו יש בלאי גדול של צבע, כי את הכבישים שלנו אנו לא מחדשים כל חמש שנים, כמו בעולם הגדול.
זאב פורקוש: הצבע נספג בתוך האספלט הישן, והוא לא נותן את התוצאה שלו, כמו שצריך.
זאב פורקוש: לכן אנו מחדשים צבע כמעט כל שנה.
זאב פורקוש: שנית, האקלים החם גם משפיע על הצבע וכמות המינוע על הכבישים גורם לשחיקת הצבע, כי הכבישים שלנו עמוסים מכלי הרכב, שזה גם שוחק את הצבע.
זאב פורקוש: אך אנו לא חוסכים כסף ומשתמשים בצבעים חדישים יותר, שיש להם אורך קיום טוב יותר.
בן-ציון סלמן: אדוני המבקר, מחדשים צבע כל ששה חודשים לפי מכרז.
בן-ציון סלמן: התקנון יודע – כל ששה חודשים.
בן-ציון סלמן: איכות הצבע זאת בעיה- -
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: בעקבות התשובה, רציתי לשאול; ישבתם בשעתו על העניין, שאתם התחלתם השנה, ב-2000, לדרוש מהקבלנים התקנת ציוד ממוחשב לבקרת איכות כמות הצבע וכדוריות הזכוכית.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אני לא עשיתי מעקב בימים האחרונים, ואני רוצה לשאול אתכם; האם הדרישה הזאת עומדת בעינה?
זאב פורקוש: אנו במכרזים האחרונים משתמשים רק עם קבלנים שמאושרים- -
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: לא את זה שאלתי.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: האם אתם דורשים היום התקנת ציוד ממוחשב, כפי שאתם השבתם בשעתו למשרד מבקר המדינה?
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: האם זה עדיין עומד בדרישה שלכם?
זאב פורקוש: בכל המכרזים שרצים אנו דורשים את הציוד המיוחד עם מחשוב מיוחד, שנותן לנו בקרה על כמות הצבע.
זאב פורקוש: מכל קטע צבע אנו לוקחים פלט ממוחשב, שם רואים את המהירות, כמות הצבע, כמות הזכוכיות, ולפי זה נותנים ציון לקבלן.
זאב פורקוש: לכן גם בכתבה ששודרה קבלן שלא עמד בדרישות נפסל, והתלונן שלא נתנו לו אפשרות להשתתף במכרזים.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: לא עקבתי לאחרונה, לכן שאלתי את השאלה.
רן כהן: זה נכון, אבל עדיין יש כבישים שבהם הצבע לוקה בצורה בלתי רגילה, ובלילה חשוך ובגשם אתה לא רואה את שולי הכביש ואת קו ההפרדה.
בן-ציון סלמן: יש מערכת כבישים שנקראת "כבישים ללא אבא".
רן כהן: גם ללא אמא?
בן-ציון סלמן: אמא זה קק"ל, משרד השיכון, המועצות האזוריות, ואף אחד לא מטפל בהם ולא יכול לקחת עליהם אחריות.
בן-ציון סלמן: רצינו לאמץ אותם.
בן-ציון סלמן: אמרנו: המדינה צריכה להשקיע כ-250 מיליון ₪ כדי להביא את הכבישים האלה לרמה סבירה.
בן-ציון סלמן: יש הרבה תאונות על הכבישים האלה.
רן כהן: איזה אורך כבישים זה?
בן-ציון סלמן: 1,500 ק"מ.
בן-ציון סלמן: אלה כבישי גישה לישובים בתוך מועצות אזוריות.
בן-ציון סלמן: מועצות אזוריות לא מסוגלות לתחזק אותם.
בן-ציון סלמן: אף אחד לא לוקח אחריות על זה.
בן-ציון סלמן: לפני מספר שנים רציתי לגייס את משרד הפנים, השיכון, קק"ל, משרד הביטחון, אנו היינו מוכנים לשים מתקציב שנתי כ-20 מיליון ₪.
בן-ציון סלמן: אמרנו: אחרים יוסיפו סכום דומה, ואז נביא את הכבישים האלה לרמה, ונעביר אותם לאחריות המועצות האזוריות.
בן-ציון סלמן: זה לא נעשה.
בן-ציון סלמן: זה עומד.
אמנון כהן: שר התחבורה לא פועל?
בן-ציון סלמן: מה יפעל?
בן-ציון סלמן: זה לא משרד התחבורה.
רן כהן: אדוני היושב ראש, מה דעתך שנגיש הצעת חוק משותפת?
רן כהן: זה אסון, משום שאם יש כבישים ללא אבא, זה נקרא שגם אין אבא על מה שיקרה שם בטיחותית, על חיי אדם, על הנסיעות.
רן כהן: בוא נגיש הצעת חוק שמחייבת שכל הכבישים הציבוריים יהיו תחת חסות משרד התחבורה, וכל המשרדים הרלוונטיים ישתתפו בתחזוקה שלהם, אך האבא יהיה משרד התחבורה.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: חבר הכנסת כהן, ב-53 ב' יש התייחסות לכבישים ללא אבא, וזה לא נפתר.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: זה נופל בין הכיסאות.
בן-ציון סלמן: לדעתי, צריכים להביא את כל הגורמים כדי שיהיה אבא לכבישים האלה.
אמנון כהן: הנושא של שילוט – אחריות של מי?
אמנון כהן: מה קורה בכבישים ללא אבא?
בן-ציון סלמן: אין שם שילוט.
בן-ציון סלמן: מדי פעם היתה אז מע"צ עוזרת למועצות האזוריות כדי לתחזק את הכבישים האלה, אך היום עם היכולות של מע"צ המצב מסוכן ומאוד בעייתי.
בן-ציון סלמן: הייתי לפני שבוע אצל מפקד המחוז הצפוני- -
אופיר פינס-פז: אז למה אתה כועס על ערוץ 2?
בן-ציון סלמן: זה לא שלי, זה לא באחריותי.
אופיר פינס-פז: ערוץ 2 לא בודק של מי האחריות.
אופיר פינס-פז: הוא מתאר מציאות עגומה שאתה מסכים שהיא עגומה?
אופיר פינס-פז: אתה אומר שקיצוץ התקציב של הממשלה, התוצאה הבלתי נמנעת שלו זה יותר הרוגים, יותר תאונות.
עמירם לוין: אין שום טענה על הביקורת.
עמירם לוין: יש טענה קשה על ההטעיה – מי הבעיה הכוללת שהיא תקציב בראש ובראשונה, ובהחלט יש תחלואים שכל יחידת סמך שקיימת כל כך הרבה שנים כגוף ממשלתי סובלת מהם.
עמירם לוין: הוא עשה הטעיה על הדם של הרוגי התאונות.
עמירם לוין: זאת הטענה שלנו.
אופיר פינס-פז: הפתיח של הכתבה היה שהמרכיב של איכות הכבישים במדינת ישראל, המרכיב האנושי זה לא המרכיב היחידי, אולי אפילו לא הדומיננטי, כי כבישי ישראל סובלים מהזנחה- -
עמירם לוין: אם זה הועבר לדגש- -
אופיר פינס-פז: אתה מסכים עם ערוץ 2.
בן-ציון סלמן: לא.
בן-ציון סלמן: אתה רואה את רמת הכבישים ביחס לאירופה, אמרתי שצריך להשקיע בתשתית, אך גם מה שאמרתי כאילו נעשה מחקר ו-50% בגלל בעיות תשתית – זה לא נכון.
בן-ציון סלמן: השליטה של התאונות זה הנהג, הוא הגורם העיקרי.
בן-ציון סלמן: אמרתי שניתן להפוך את התשתית ליותר סלחנית.
בן-ציון סלמן: נתתי את הדוגמה של הצירים הראשיים.
רן כהן: בית מרקחת.
בן-ציון סלמן: לא בית מרקחת.
בן-ציון סלמן: אם תשווה את הרשת למה שהיה לפני עשר שנים, תראה שהיתה התפתחות ענפה.
בן-ציון סלמן: לדאבוני, היא נעצרה.
רן כהן: אבל גם היום הצפיפות של מכוניות על הכביש- -
בן-ציון סלמן: ממרס 2003 להוסיף חצי מיליארד כל שנה לתחבורה, ולא הוסיפו.
בן-ציון סלמן: זאת רמת הרשת.
בן-ציון סלמן: אי אפשר לומר: הנהג ישתולל שם ולא יקרה לו כלום.
רן כהן: אבל יש לכם עוד מיליארד וחצי ש"ח עוד השנה.
רן כהן: למה אתם לא מוציאים אותם?
בן-ציון סלמן: יש לך מיליארד וחצי אחזקה, אמרתי – 600 מיליון.
בן-ציון סלמן: תמיד מע"צ ניצלה 100% מהתקציב.
בן-ציון סלמן: אין שנה שלא היה ניצול.
בן-ציון סלמן: אולי השנה יישארו עודפים בגלל בעיית המעבר, אני מקווה שגם לא יישאר, מיחידת סמך למע"צ החדשה.
אמנון כהן: בקשר לדוח, עבר זמן והייתי רוצה להתעדכן; ראשית, האם הוקמה מערכת ניהול ממוחשבת אינטגרטיבית לניהול תחזוקת רשת הדרכים הארצית?
זאב פורקוש: לכבוד דוח המבקר הקמנו צוות שבחן את הנושא.
זאב פורקוש: הוקמה ועדה, וגם עשינו כל מיני דברים, לקחנו גם את הטכניון בנושא הזה, שעשה עבודה גדולה - בדק כמעט 98% מהכבישים הבין עירוניים.
זאב פורקוש: אנו אחראים רק על כבישים בין עירוניים, ויש פה בעיה תקשורתית, שכולם חושבים שמע"צ אחראית על כל הכבישים במדינת ישראל.
זאב פורקוש: גם אם בודקים את כמות התאונות, 50% מהתאונות זה לא בכבישי מע"צ.
זאב פורקוש: שיהיו פרופורציות נכונות, איפה אנחנו נמצאים.
זאב פורקוש: מערכת ניהול ממוחשבת הוקמה, השתמשנו בזה בעזרת הטכניון.
רן כהן: זה נתון בדוק, שרק 50% מהתאונות- -
בן-ציון סלמן: שליש מהתאונות זה בכבישים הבין עירוניים.
רן כהן: הבעיה היא שאתם נאלצים בגלל הקיצוצים והרמה הירודה של התקציב שניתן לכם עבור בטיחות, לקבל כללים, שהוציאו אצלכם כללים שאומרים כך: שולים, גם אם יש תהום אחרי זה, אם זה 10 מטר, לא בונים מעקה בטיחות.
רן כהן: כי אם אדם מאבד את ההגה ויש לו 10 מטר, אחריהם הוא נופל לתהום, כי אין לכם תקציב.
רן כהן: עם כל הכבוד, צריך להביא בפני הכנסת את העובדות האלה, כי הציבור לא יכול לסבול את זה שלא תהיה רמת בטיחות הכי גבוהה כדי להגן על החיים.
רן כהן: מה שאנו משקיעים בצבא ובמלחמה בטרור, צריך להילחם גם בטרור בכבישים.
רן כהן: אם יש 5 מטר, גם צריך להיות מעקה.
רן כהן: 10 מטר, צריך גם לתת מעקה.
רן כהן: או, למשל, קווי הפרדה; לא ייתכן שבמקום שבו נוסעים במהירות כזאת, לא יהיו קווי הפרדה.
אמנון כהן: צריך גם ללמד את הנהגים להיות יותר סבלניים.
רן כהן: אני עסקתי תשעה חודשים, הריון שלם, בחקיקת חוק המאבק הלאומי בתאונות דרכים – לא משנה שגם סביב זה היו כל מיני סרחונות, נעזוב את זה.
רן כהן: החוק היה מיועד לתקוף את כל העניין הזה, ואני שמח שעכשיו יש עמותת אור ירוק, שגם היא דוחפת את העניין הזה ועושה עבודת קודש עם אבי נאור.
רן כהן: הכל נכון.
רן כהן: אך המדינה צריכה לתת מענה.
רן כהן: 1,500 כבישים שלא נמצאת תחת הגג של משרד התחבורה ותקצוב משרד התחבורה זאת שערורייה, הפקרות.
אמנון כהן: צריך להיות תיאום מסוים.
רן כהן: אך שיהיו אבא, אמא שיטפלו בעניין הזה.
רן כהן: אותו דבר לגבי רמת הבטיחות.
רן כהן: צריך שתיקבע רמת בטיחות גבוהה יותר, סטנדרט בטיחות גבוה יותר, ושמשרד האוצר ייתן את המענה התקציבי כדי שמע"צ או מי שלא יבנה את זה יוכל לתת את זה.
רן כהן: לא ייתכן אחרת.
רן כהן: המשמעות האחרת היא רק אחת – שאנשים נהרגים.
רן כהן: אתמול נסעתי מתל אביב לירושלים.
רן כהן: עקפו אותי שני צעירים, אלוהים ישמור.
רן כהן: יצאתי עם אנשים למלחמה, לא ראיתי דברים כאלה.
רן כהן: אך זה הילדים שלנו, אז נחנך אותם?
רן כהן: אך הכביש צריך להיות בטיחותי, כי זה המענה.
רן כהן: הילדים האלה זה הלוחמים הכי טובים שלנו בצבא, צריך להגן גם עליהם.
אלכס ויזניצ'ר: אך לא בדרך זאת.
אלכס ויזניצ'ר: אם היית שם מעקה בכל מקרה, במקרה כזה ילדים היו נהרגים בגלל המעקה.
רן כהן: אף אחד לא אומר לך לא לשים מעקות בטיחות בין הכבישים בגלל סכנה שמישהו ידרדר, כי הסכנה הרבה יותר גדולה שייהרגו אם לא יהיה מעקה.
רן כהן: אתה מסכים אתי שבכביש 6 התקינו מעקה שאינו מתאים לסטנדרטים של היום?
אלכס ויזניצ'ר: לא.
בן-ציון סלמן: רן, הקריטריונים של מע"צ בתיקון כבישים הם כמעט הכי מחמירים בעולם.
בן-ציון סלמן: תסתכל, כביש חדש שנבנה לאחרונה – עוקף עפולה.
בן-ציון סלמן: אתה לא נכנס לעיר, עוקף את עפולה.
בן-ציון סלמן: אתה מגיע בצורה מהירה.
אופיר פינס-פז: אני רוצה לספר למבקר; קודם כל הם עשו עוקף מרכז העיר עפולה.
אופיר פינס-פז: עכשיו הם עושים עוקף לעוקף.
בן-ציון סלמן: המדינה מתפתחת בשלבים.
בן-ציון סלמן: אני מדבר עכשיו, למשל, על עוקף עפולה.
בן-ציון סלמן: הסטנדרטים של מע"צ הם הכי מחמירים.
בן-ציון סלמן: באירופה לא תמצא שוליים שמאליים.
בן-ציון סלמן: בכביש הזה תמצא שוליים ברוחב של שלושה מטר.
בן-ציון סלמן: גם לפעמים שוליים ימניים לא קיימים ברוחב הזה.
בן-ציון סלמן: תאורה בכבישים בין עירוניים בעולם לא מתקינים.
בן-ציון סלמן: אנחנו, לאור הצפיפות, בכל כביש בין עירוני הכנסנו תאורה כדי להפוך את הכביש לסלחני יותר.
בן-ציון סלמן: כמה שישקיעו יותר הן בפיתוח והן באחזקה, ודאי זה יטיב עם האזרח.
בן-ציון סלמן: זה יקטין את חומרת התאונות.
בן-ציון סלמן: ודאי יהיו.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אני מבקש לשאול שאלה לגבי תקופת הביניים שבה מע"צ החדשה עוד לא נכנסה לתפקיד, ומע"צ הוותיקה רואה עצמה בסוף הדרך, אני גם מניח שאם התאריך היום הוא 1 בינואר 2005, אני מניח שמע"צ הוותיקה גם לא חותמת על הסכמים, לא נכנסת להתחייבויות.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: החשש הגדול שלי, ואשמח שהוא יתבדה, שאנו נמצאים בתקופת ביניים שהציבור עלול לצאת ניזוק מפעילות שני גופים – אחד שעוד לא פועל, אחד שעל סף סיום פעולתו.
אמנון כהן: אני רוצה להשלים את השאלה; איך מתחבר תיקון הליקויים של הדוח הסופי?
אמנון כהן: האם הנהלים שהייתם אמורים לסיימם, מספרים 2 ו-3 – האם זה בוצע?
אמנון כהן: את המעבר אנו רוצים לדעת, והאם אכן מ-1 בינואר אתם נכנסים לפעולה, או עדיין יש דברים פתוחים, שאולי לא תיכנסו ב-1 בינואר לפעילות?
אמנון כהן: הייתי רוצה לדעת מבחינה תקציבית, מה קורה?
אמנון כהן: האם יש הגדלה תקציבית שתוכלו להתרחב, לטפל?
אלכס ויזניצ'ר: יש לי רושם, לצערי, וחשוב שחברי הכנסת יידעו את זה; בנושא של הכתבה, מע"צ – לא הישנה ולא החדשה – הנושא של הכתבה לא יעבור לסדר היום גם מבחינת המשפחה וגם מבחינת צוואתו של יצחק הרשקוביץ, שאני מסכים שהוא בין הטובים שהיה במערכת 39 שנה.
אלכס ויזניצ'ר: אני מבקש רק לקבל את זה עכשיו כאמרה, ואחר כך תקבלו את ההוכחות.
אלכס ויזניצ'ר: הכל מכוון.
אלכס ויזניצ'ר: זה ארבעה חודשי בטלה.
אלכס ויזניצ'ר: תסתכלו רק על צוות האנשים שנלקחו לצורך החקירה.
אלכס ויזניצ'ר: היו שם שני אנשי ועד, היה שם קבלן שמציג עצמו כמהנדס גשרים, שכל העולם מכיר את הקבלן הזה ויודע מה כישוריו ומה יושרו, היה שם עוד קבלן עם הצללה שאני מכיר את הזהות, מה המהות, ואני יודע שיצחק הרשקוביץ דאג לסלק אותו מהמחוז הכי חזק.
אלכס ויזניצ'ר: אני ביקשתי מיצחק הרשקוביץ לעבור למרכז, כי שם היו הרבה בעיות.
אלכס ויזניצ'ר: נתתי לו את העומס הזה כי ידעתי שמחוז צפון עובד כמו שעון, כמו מכונה משומנת, וידעתי שהוא יכול להחליש את הנוכחות שלו בצפון לטובת מחוז המרכז.
אלכס ויזניצ'ר: אל תגיעו מהר מדי למסקנות.
אלכס ויזניצ'ר: אתם תראו את זה.
אלכס ויזניצ'ר: הכנו את כל הדברים עד לרמה של הדמיות.
אלכס ויזניצ'ר: ההדמיות שראיתם בטלוויזיה הן שקריות - גם בתאונה של הצפון וגם בכביש 55.
אלכס ויזניצ'ר: אם מישהו טוען שהיו שם יסודיות, זהירות, זה פשוט מאוד לעבוד על העם.
אלכס ויזניצ'ר: שנית, לשאלתך, אדוני המבקר, כפי שאתם יודעים, ב-5 בספטמבר 2003 התקבלה החלטת הממשלה לסגור יחידת סמך ולפתוח חברה ממשלית.
אלכס ויזניצ'ר: ב-5 בינואר 2004 היה הסכם בין המדינה להסתדרות, שבמהלך 90 יום ייגמרו כל ההידיינויות והוויכוחים בין ועדי עובדים וכך הלאה.
אלכס ויזניצ'ר: עד היום העסק טרם הסתיים.
אלכס ויזניצ'ר: יש הסכמה של הסתדרות והאוצר שעד 15 בדצמבר כל ההידיינויות ייגמרו.
אלכס ויזניצ'ר: לא נשאר דבר מהותי, נשארו דברים קטנים, רק צריך רצון של צד אחד.
אלכס ויזניצ'ר: מבחינת המדינה, היא מוכנה לכל דבר ועניין לסגור את העסק הזה מהר ככל האפשר.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: מי אחראי לתקופה הזאת?
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: מי הכתובת לאחריות?
אלכס ויזניצ'ר: מע"צ החדשה חתמה על שני הסכמים מתוך שלושה עם המדינה.
אלכס ויזניצ'ר: הסכם ראשון הוא הסכם התפעול, הסכם שני הוא העברת פעילות ושלישי, שטרם נחתם, הוא הסכם מקרקעין.
אלכס ויזניצ'ר: במסגרת שני ההסכמים האלה כל פרויקט ונושא שהועבר מיחידת סמך לחברה החדשה, נמצא באופן טבעי באחריות החברה החדשה.
אלכס ויזניצ'ר: נכון להיות חלק מהפרויקטים בפיתוח הועברו לחברה החדשה, ונמצאים באחריותה, לרבות כבישי רוחב.
אלכס ויזניצ'ר: אנו בנינו מספר תוכניות אסטרטגיות סימולטיביות.
אלכס ויזניצ'ר: זה לא סוד, אם המעורבות היתה קואופרטיבית, קונסטרוקטיבית של הוועדים, המצב שלנו היה הרבה יותר טוב.
אלכס ויזניצ'ר: למשל, נקיטת הצעדים לא לאפשר לעובדים לשתף פעולה בתהליכים, זה מקשה.
צבי ורטיקובסקי: מי אחראי בתקופת הביניים?
אלכס ויזניצ'ר: יש שלושה תחומים עיקריים במהות; עבודות פיתוח, עבודות אחזקה ועבודות תכנון.
אלכס ויזניצ'ר: לגבי שלושתם עשינו מערך סימולטיבי, איך זה עובר – באיזו שיטה ובאיזה וריאציה.
אלכס ויזניצ'ר: יש וריאציה שלא הגענו עם ההסתדרות להסכם, ואז החברה מתחילה לפעול חד צדדי, דהיינו קולטת עובדים ועובדת, ויש מצב שהגענו להסכם במשא ומתן, ואז אנו קולטים חלק מהעובדים מהגוף הישן לחדש.
אלכס ויזניצ'ר: לשניהם בנינו תרחישים, איך זה צריך להתבצע.
אלכס ויזניצ'ר: לשאלתך, כל פעם שאנו מעבירים נושא – תכנון או אחזקה, באותו רגע האחריות עוברת.
אלכס ויזניצ'ר: רציני שעבודות האחזקה תעבורנה הכי מאוחר, כי הרבה מאוד כוחות אורגניים של הגוף הישן עוסקים באחזקה פיזית.
אלכס ויזניצ'ר: אך מכיוון שראינו שהעסק מתעכב ואנו מתקרבים לסוף השנה, בנינו תרחיש על נייר, מה קורה אם ב-1 בינואר 2005 אנו צריכים לקחת את כל האחריות של האחזקה לטובת החברה החדשה.
אלכס ויזניצ'ר: במקרו בנינו כוחות אאוט-סורסינג שמקבלים נושא-נושא לאחריות שלהם בתקופת המעבר.
אלכס ויזניצ'ר: בתקופה המעבר, מה הקושי?
אלכס ויזניצ'ר: איך אני מבין את תקופת המעבר?
אלכס ויזניצ'ר: האחריות עוברת לחברה החדשה, ועדיין העיצוב של המבנה הארגוני המוצע טרם הושלם.
אלכס ויזניצ'ר: לשאלתך, האחריות היא של החברה החדשה, ובאופן אופרטיבי, אולי מתבצעת על ידי כוחות חיצוניים אאוט-סורסינג לטובת הגוף החדש.
רן כהן: אני לא מבין, האם החברה החדשה ממש עובדת בשטח, או היא רק בתכנון?
רן כהן: אם זאת עוד לא התחילה וזאת כבר מפסיקה- -
עמירם לוין: החברה החדשה עובדת, אך בצורה מוגבלת, כי הושאלו לטובתה עד כה עשרים עובדים, לפי ההסכם.
עמירם לוין: יכולתה מוגבלת, פלוס מה שהיא מוציאה באאוט-סורסינג.
עמירם לוין: לשאלת המבקר; המצב הוא בהחלט בעייתי, והמסקנה העיקרית היא שצריך לזרז את ההסכמים והמעבר.
עמירם לוין: המצב בפועל הוא כזה: יחידת הסמך מתפקדת מלא למעט הפרויקטים שעוברים והועברו.
עמירם לוין: מה שהועבר עובר עם כל האחריות והסמכות, והוא מוגדר.
עמירם לוין: יש הסכם, של איזה פעילות עוברת.
רן כהן: מה שעבר- -
עמירם לוין: מה שעבר הוא באחריות מלאה, מה שלא עבר הוא באחריות הסמך, וזה מוגדר על פי הסכמים ברורים.
בן-ציון סלמן: עד אשר תיערך החברה החדשה כדי להעביר לה את האחריות גם הלאה.
אמנון כהן: משרד האוצר – מה קורה אתכם?
אמנון כהן: בחברה החדשה יש תקציבים נוספים?
אמנון כהן: פרויקטים חדשים?
שאול מרידור: לא אדבר על המעבר של מע"צ לחברה.
שאול מרידור: צריך להסתכל על התקציב, כי .
שאול מרידור: להזכירכם, ועדת הכספים אישרה 20 מיליארד ש,ח ברכבות, זה פיתוח אדיר.
אמנון כהן: בכבישים לא בנו שום כביש חדש.
שאול מרידור: אדבר על התקציב; יש להסתכל על תקציב פיתוח התשתיות במדינה כעל מכלול ולא על מע"צ, כי היא בסך הכל פרט אחד ממנו.
שאול מרידור: להזכירכם, ועדת הכספים אישרה, והממשלה משקיעה בחמש השנים הקרובות 20 מיליארד ₪ ברכבות, מה שעד עכשיו הושקע בערך 1.2 מיליארד כל שנה.
שאול מרידור: זה פיתוח אדיר.
שאול מרידור: המדינה משקיעה גם במערכות בתוך המטרופולינים גם בתל אביב וגם בירושלים, גם זה בסכומים עתירי כסף.
שאול מרידור: צריך להבין שבסוף יש עוגה שיש לחלק.
שאול מרידור: כולנו מכירים את הקיצוצים שהיו בשלוש השנים האחרונות.
שאול מרידור: ביחס לכל התקציבים האחרים, התקציב שנפגע הכי פחות הוא תקציב הפיתוח של משרד התחבורה, אותם חצי מיליארד שדיבר עליהם המנכ"ל הוספו כדי שכל הקיצוצים שחלים על המשרד לא יפגעו מהותית בתקציב.
שאול מרידור: נכון שהוא לא גדל ריאלית, אך אם לא היו אותם חצי מיליארד ₪, התקציב היה קטן.
שאול מרידור: צריך להבין שיחד עם הפלאטים, היות שהוספנו את הכסף, תקציב הפיתוח כמעט לא נפגע.
אמנון כהן: כביש חדש אחד- -
שאול מרידור: במהלך השנים מע"צ פתחה הרבה מאוד פרויקטים, והם התארכו הרבה מאוד זמן.
שאול מרידור: חלק מהסיבות למעבר לחברה היה המצב שנוצר, שבו לא פותחים פרויקט ושמים בו את כל המשאבים, אלא פותחים פרויקט, יש בו טרקטור אחד-שניים-שלושה, אך אין בו השקעה, כי אין מספיק מזומן כדי לגמור את הפרויקט.
שאול מרידור: לכן בשנת 2003 ו-2004 כמעט לא נפתחו פרויקטים חדשים, ומסיימים את כל הפרויקטים שהתחילו.
שאול מרידור: המעבר של מע"צ לחברה בתוכנית הפיתוח שעוד לא אושרה ונמצאת בדיונים בין משרד התחבורה לאוצר, יש מספר מצומצם של פרויקטים חדשים שמתחילים.
שאול מרידור: המטרה היא בתוכנית הרב שנתית, היות שעכשיו פרויקטים הולכים ומסתיימים, משתחרר כסף.
שאול מרידור: ברגע שמשתחרר כסף, אפשר לפתוח פרויקטים חדשים.
שאול מרידור: אין טעם היום לפתוח עוד עשרה כבישים ולשים בכל אחד מהם טרקטור אחד, כי אין כסף לשלם אותם.
שאול מרידור: בסופו של דבר אתה פותח פרויקט אם יש לך היכולת בזמן שהוא אמור לקחת, לשלם.
אלכס ויזניצ'ר: במהלך אותו שנה שתיארנו, הכנו תוכנית חומש לחברה שהסתכמה ב-27 מיליארד ש"ח.
אלכס ויזניצ'ר: זה לא קפריזות.
אלכס ויזניצ'ר: את התקציב הזה בנינו על כך שאמרנו לאן אנו רוצים להגיע – מה החזון והיעד שלנו.
אלכס ויזניצ'ר: למדנו את זה ממדינות שאליהן אנו רוצים להגיע, ואליהן אנו רוצים או לא להגיע מבחינת רמת המינוע.
אלכס ויזניצ'ר: 27 מיליארד ₪ זה התקציב שביקשנו, כאשר היחס בין אחזקה לפיתוח היה 50-50.
אלכס ויזניצ'ר: לא ייתכן שכמות הכבישים הולכת וגדלה וכמות המשאבים לאחזקה הולכים וקטנים.
אמנון כהן: יהיו לכם דיונים עם האוצר?
אלכס ויזניצ'ר: הובטח לנו שבחומש נתחיל עם 19 מיליארד ₪.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: מי יקבל את התקציב ל-2005?
אלכס ויזניצ'ר: החברה הממשלתית.