GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איוב קרא: הייתי אחד מאלו שהצביע כדי למסד את תקציבו של הקולנוע בישראל.
איוב קרא: לא היה תקדים לדבר הזה, כאשר תעשיית הקולנוע והיוצרים יודעים את תקציבם בכל שנה –בלי קיזוזים ובלי קיצוצים.
איוב קרא: זהו תקדים שלא היה כמוהו בבית הזה – הם יודעים כמה הם יקבלו.
איוב קרא: במשך חמש השנים הקרובות הם יקבלו בלי קיצוצים ובלי קיזוזים 58 מיליון ש"ח באופן קבוע.
איוב קרא: הסיבה לכך היא הרצון לסייע להם ביצירה.
איוב קרא: הטיעון הוא שמבחינה אופרטיבית תעשיית הקולונוע צריכה לדעת מה היא עושה במשך שנתיים-שלוש.
איוב קרא: לכן חשוב שיידעו מראש את היקף התקציבים שהם אמורים לקבל.
איוב קרא: אם לגבי הקולנוע יש מצב ידוע וקבוע מראש, אני חושב שצריך ללכת למהלך שמגבה את המוגבלים בכך שתהיה גם לגביהם תעשיה ויצירה בקולנוע, שתסמן את הקידמה ואת הקידום ביצירות שיש בהן את שפת הסימנים ואת התרגום.
איוב קרא: לכן אני מציע לך אדוני היושב ראש להתקדם במהלך של חקיקה וקונסנזוס בתוך הבית, לפיו בכל שנה נעלה את מספר האחוזים של ה- - - של כלל הערוצים והלוויין.
איוב קרא: בכך נוכל אולי להביא למצב מקסימלי, שיוכל לבשר את הטוב לאנשים הללו.
אמנון כהן: דן לנדאו, בבקשה.
דן לנדאו: שמי דן לנדאו, אני ראש לשכת יושב ראש הכנסת וראש צוות ההקמה של ערוץ הכנסת.
דן לנדאו: למרות שאנחנו עדיין לא גוף מבוקר – במסגרת הדו"ח שבו אנחנו דנים – ביקשתי להיות מוזמן לוועדה משום שאנחנו בכנסת, הן בשלב ההקמה והן במבט קדימה לגבי מיסוד ערוץ הכנסת, היינו סבורים שההקלות לחרש וההקלות ללקויי שמיעה הן לא חסד ולא זכות; לנו זה מובן מאליו.
דן לנדאו: כשידור ציבורי פר אקסלנס, כשהגדרנו את מטרות ערוץ הכנסת – כבר לפני היציאה להליך הבחירה, שבו נבחרה כזכיינית זמנית חברת החדשות של ערוץ 2 – קבענו דגם מרכזי של הנגשת הכנסת לכל הציבורים ולכל הקהלים.
דן לנדאו: זה אומר ליווי מאסיבי של השידורים בכתוביות בעברית עבור קהל לקויי השמיעה והחרשים; זה אומר ליווי מאסיבי – שיתחיל בשבועות הקרובים – של שידורים מוקלטים ושל שידורים חיים בתרגום לערבית, שהיא כידוע השפה הרשמית השניה במדינת ישראל.
דן לנדאו: כך גם לשפה הרוסית – כמיליון וחצי אזרחי ישראל.
דן לנדאו: כל זאת כדגם מרכזי של הערוץ הזה.
דן לנדאו: אנחנו מביאים את זה לידי ביטוי במספר אמצעים שכבר קיימים, ומייד אפרט אותם.
דן לנדאו: כפי שהזכירו כאן, קיים חוק הקלות לחרש כבר יותר מעשר שנים.
דן לנדאו: בנוסף, יש כל הזמן נסיונות לחקיקה ולהרחבה – להטלת חובות חדשות על גורמי השידור בפלטפורמות השונות.
דן לנדאו: אנחנו בערוץ הכנסת לא ממתינים למחוקק; הכנסת לא ממתינה לעצמה בענין הזה.
דן לנדאו: אנחנו גם לא ממתינים להנחיות של הרגולטור שלנו – מועצת הכבלים והלוויין.
דן לנדאו: חייבנו את ערוץ הכנסת, ואנחנו מפקחים על כך באופן הדוק, שכבר ביום הראשון יתחילו לשדר עם כתוביות.
דן לנדאו: אבקש לפרט בקצרה מה נמצא כבר היום על המסך, משום שיש לו משמעות מפורשת לגבי כלל התעשיה.
דן לנדאו: אנחנו לא מתביישים להיות הסמן הימני של התעשיה.
דן לנדאו: אנחנו סבורים שאם ערוץ דל תקציב עד כדי כך מצליח לתת את הדברים האלה על המסך כבר היום – בלי שום בכיות ובלי שום עשיית טובה לאף אחד – מן הראוי ששאר התעשיה תלך בעקבות הכנסת.
דן לנדאו: מן הראוי שהרגולטורים האחרים לא יתביישו לאכוף דברים שקיימים בחוק.
דן לנדאו: בנוסף, נשמח אם מבקר המדינה יקבע סטנדרטים בענין הזה.
דן לנדאו: כבר היום, כל שידורי הערוץ בשידור חי ובשידור מוקלט מלווים בכותרות.
דן לנדאו: אם אדם נכנס לשידורי מליאת הכנסת, הוא יכול לראות הכותרות של דברי הדובר.
דן לנדאו: כבר היום, הערוץ עומד בלמעלה מ-25% השעות המוקלטות שלו – תוכניות שונות של אקוטאליה.
דן לנדאו: כבר היום, תוכנית האקטואליה המרכזית – מהדורת חדשות הכנסת של הערוץ – משודרת בשידור שני באותו ערב עם כתוביות, דבר שלא קיים בערוץ אחר.
דן לנדאו: כבר היום אנחנו בוחנים טכנולוגיה שאולי תוכנס לשימוש בזמן הקרוב בשידור חי.
דן לנדאו: התנהל כאן ויכוח לגבי השאלה האם מדובר בטכנולוגיה קיימת – כמובן שזה קיים.
דן לנדאו: הטכנולוגיה תאפשר לחבר את הדברים שמקלידה הקלדנית שיושבת במליאה או בוועדה אונליין בזמן אמת, ולהעלות את זה על המסך בזמן אמת ובשידור חי – כל זאת כדי שהצופים לקויי השמיעה יוכלו לקבל את זה בשידור חי.
אמנון כהן: עמותת "בקול", בבקשה.
אחיה קמארה: שמי אחיה קמארה, מנכ"ל "בקול".
אחיה קמארה: ראשית, אני מבקש להודות למבקר המדינה על כך שהוא לקח על עצמו את הנושא, וליושב ראש על כך שהוא כינס את הישיבה היום.
אחיה קמארה: הנושא חשוב לנו מאוד, ועד לפרסומו של דו"ח המבקר נעשו דברים, אבל לא מספיק.
אחיה קמארה: אם כן, הדו"ח הזה המחיש לנו מאוד את הכוח של מבקר המדינה לגרום לשינויים במימוש של חוק ההקלות לחרש במקרה זה.
אחיה קמארה: אני מבקש להתייחס לדברים שנאמרו על ידי הדוברים השונים, ואז אסכם את התמונה כולה.
אחיה קמארה: לגבי ערוץ 1: אני מצטער מאוד, אבל אתם צריכים לעשות שיעורי בית.
אחיה קמארה: לא למדתם את הנושא – לומר שאין בעולם תוכניות חדשות שמלוות בכתוביות, זה קשקוש.
אחיה קמארה: אני מצטער מאוד, אבל באנגליה ובארצות הברית – ודן דיבר דיבר על כך – יש ב-SKY וב-CNN.
אחיה קמארה: זה אומנם מצריך שידור דיגיטלי, אבל זה קיים, ואין שום סיבה לכך שזה יקרה בישראל.
מוטי עדן: ענית: אין לנו דיגיטלי; אתה ענית על זה.
אחיה קמארה: אני לא בטוח ששמעתי אותך נכון – האם דיברת על 23 שעות בערוץ הלוויין בערבית?
אחיה קמארה: אם שמעתי אותך נכון, אני חושב שהתבלבלת; אנחנו לא מדברים על כתוביות בתוכניות בערבית או בתוכניות שמיובאות לארץ מחו"ל, שמלווות בכתוביות בעברית.
אחיה קמארה: זה יפה – אבל זה נעשה למען כלל הציבור.
אחיה קמארה: הדיון כאן מתקיים הוא עלינו, על האנשים כבדי השמיעה בישראל, שקשה להם להבין את מה שקורה בטלוויזיה בתוכניות בעברית – בעברית, ובערבית – בערבית.
אחיה קמארה: להביא לנו כדוגמה את "הבולשת" או כיוצא בכך – זה לא לענין ולא הנושא.
אחיה קמארה: הנושא הוא תוכניות בעברית – לעברית, ותוכניות בערבית – לערבית.
אחיה קמארה: אבל אני לא בטוח ששמעתי אותך נכון, לכן אני מתנצל אם טעיתי.
אחיה קמארה: חשוב להדגיש: מדובר על כך ש-10% מכלל האוכלוסיה במדינת ישראל הם אנשים שיש להם ירידה בשמיעה.
אחיה קמארה: זה לא אומר שכולם חרשים – יש 8,000 אנשים חרשים שיודעים שפת סימנים, אבל יש להם קושי גדול לשמוע טלוויזיה ולהבין מה שקורה אם אין כתוביות.
אחיה קמארה: בארצות הברית, באנגליה ובמדינות נוספות המגמה היא ללכת על כך ש-100% מהתוכניות ילוו בכתוביות בשידור חי ובתוכניות מוקלטות.
אחיה קמארה: בארץ, זה לצערי רק בתחילת הדרך.
אחיה קמארה: אבל אנחנו בהחלט מקווים שהחוק שיזם חבר הכנסת משעני בכנסת הקודמת יעבור בקריאה שניה ושלישית בכנסת הזאת, ואכן ידרוש לטווח ארוך 100% מהתוכניות שילווו בכתוביות.
אחיה קמארה: לגבי מועצת הרשות השניה: לא נעים לי לומר, אבל אני חייב להסכים עם כל מה שדורון אמר:
אחיה קמארה: הלוואי שכולם יילכו בעקבות הרשות השניה.
אחיה קמארה: התקנות החדשות שהם קיבלו לפני כשנה הולכות קדימה – לא כפי שאנחנו רוצים, אבל הם בהחלט מתווים את הדרך: 50% מהתוכניות המוקלטות.
אחיה קמארה: הם עומדים בכך, ולא צריך לעתור נגדם לבג"ץ, כפי שעתרנו נגד רשות השידור – רק אז היא הואילה בטובה לעמוד בחוק שנחקק ב-1992.
אחיה קמארה: אפשר להאמין להם כשהם מביעים רצון ללכת קדימה.
אחיה קמארה: הוזכר כאן הנושא של שפת סימנים בהשוואה לכתוביות, וחשוב לי להדגיש אותו: העובדה שעושים שפת סימנים – זה חשוב לאותם 8,000 איש בישראל שיודעים את שפת הסימנים.
אחיה קמארה: אבל זה לא עוזר לאותם 600 אלף אנשים כבדי שמיעה, שלא יודעים שפת סימנים.
אחיה קמארה: לכן, הפיתרון צריך להיות שפת סימנים לאנשים שיודעים שפת סימנים, וכתוביות לאותם מאות אלפי אנשים שלא יודעים שפת סימנים, כפי שמקובל בעולם.
אחיה קמארה: לגבי הטלוויזיה הלימודית: הם עדיין לא עומדים בחוק, כפי שנאמר כאן.
אחיה קמארה: זה מפתיע – ואגב, אם מדברים על הפתעה, מפתיע שרשות השידור היא האחרונה בתור; מפתיע שהיא המתנגדת ביותר לכל הנושא הזה; מפתיע שגוף ציבורי ולא גוף פרטי – ולצורך העניין גם הטלוויזיה החינוכית – הוא האחרון שעושה זאת.
אחיה קמארה: לגבי ערוץ 10: נאמר שהוא עדיין לא עושה זאת, ואני שואל – עד מתי הוא יהיה ינוקא.
אחיה קמארה: לגבי ערוצי הכבלים והלוויין: אנחנו בהחלט מרגישים שיש שיפור בענין הזה בחודשים האחרונים – גם בחומר וגם בכך שמועצת הכבלים והלוויין מרגישה שהיא מבינה את הצורך בענין.
אחיה קמארה: אנחנו מאוד מקווים שהם יילכו בעקבות הרשות השניה.
אחיה קמארה: לגבי ערוץ הכנסת: אנחנו מאוד שמחים על כך שאתם לוקחים על עצמכם את הנושא ומתחייבים להוביל אותו ולשמש דגם.
אחיה קמארה: חשוב לי לסכם ולומר: מדינת ישראל היא מדינה שקורה בה משהו בכל רגע.
אחיה קמארה: התוכניות המוקלטות הן חשובות – ותמיד כשהיו אומרים בדיחות ולא הבנתי, היה לי קשה מאוד.
אחיה קמארה: אבל הדבר הדרמטי ביותר הוא הפיגועים, האירועים – רצח רבין, למשל.
אחיה קמארה: אני זוכר זאת היטב – אתה יושב מול הטלוויזיה ולא מבין, ומדובר כאן במאות אלפי אנשים.
אחיה קמארה: על כך צריך לשים את הדגש בשנים הקרובות.
אחיה קמארה: זה אפשרי, וזה רק ענין של רצון, מודעות – אפילו לא הרבה כסף.
אמנון כהן: נציגת ארגון "בזכות" – האם תרצי להוסיף על הדברים?
סילביה טסלר-לזוביק: לא, אין צורך להוסיף על הדברים.
סילביה טסלר-לזוביק: אני רוצה להצטרף של אחיה קמארה ולקוות שהצעת החוק אכן תתקדם בכנסת הזאת.
אמנון כהן: אני לא מכיר את הצעת החוק הזאת – אם תעבירו, בשמחה רבה.
אמנון כהן: חבר הכנסת לשעבר משעני לא נמצא; אני לא יודע אם יש מישהו שלקח את היוזמה ומקדם אותה.
דורון אבני: חבר הכנסת יהלום.
אמנון כהן: אנחנו נסייע בידו כדי שיעביר את החוק.
אמנון כהן: האם נציג ארגון הג'וינט רוצה להתייחס לנושא?
אמנון כהן: הצטרפו לדיון תלמידי כיתות י"ב באקדמיה למוסיקה ומחול בירושלים.
אמנון כהן: אנחנו מקדמים אתכם בברכה, ואם תרצו לומר משהו במהלך הדיון תוכלו להצטרף.
אמנון כהן: אדוני המבקר, אני מבקש לסכם את הדיון הראשון.
אליעזר זנדברג: אני מבקש לומר מספר מילים בלבד על דו"ח שהוגש על ידי לפני שנתיים, בשנת 2002.
אליעזר זנדברג: הדו"ח כלל מכלול של בעיות הקשורות לאנשים עם מוגבלויות.
אליעזר זנדברג: הנושא שאנחנו עוסקים בו היום בוועדה הנכבדה הזאת הוא רק אחד מהם.
אליעזר זנדברג: שמענו היום על התקדמות בנושא הזה.
אליעזר זנדברג: דומני שאינני יכול לומר שההתקדמות הזאת חלה גם על יתר הנושאים שעסקתי בהם בדו"ח.
אליעזר זנדברג: חברה נמדדת גם ביחסה למיעוט, לחלש ולחריג, והתמונה הכללית המצטיירת איננה משביעת רצון, לדעתי; יש עוד הרבה לשפר – ואינני מתייחס דווקא לנושא הנדון היום.
אליעזר זנדברג: אסור לשכוח שהנושאים האחרים לא פחות חשובים מהנושא הזה.
אליעזר זנדברג: אני מקווה שגם הוועדה הנכבדה תמצא בוודאי את הזמן המתאים לעסוק ביתר הסוגיות.
אמנון כהן: אני מבקש לסכם את הדיון, בהמשך לדבריו של אדוני המבקר: כפי שציינתי בתחילת דבריי, הדו"ח מתייחס להרבה מאוד תחומים.
אמנון כהן: לגבי חלקם קיימנו דיונים, ולגבי נושאים אחרים – עדיין לא.
אמנון כהן: אדוני המבקר, אני רואה כמובן חשיבות רבה בקידום הנושאים הללו.
אמנון כהן: בעקבות הדיונים, אחנו רואים שהדברים זזים ומסתדרים – לא הכל, אבל ב-80%-90% מהדברים הם מסתדרים.
אמנון כהן: במהלך התקופה הקרובה, אנחנו נקיים דיונים נוספים בחלקיו השונים של הדו"ח החשוב.
אמנון כהן: בחלקו השני של הדיון היום, נבדוק היכן עומדת החקיקה שתיטיב, בנוסף על הקיים היום, עם החרשים.
אמנון כהן: אנחנו נלמד את החוק, ונבדוק אם יש צורך בהוספות.
אמנון כהן: בנוגע לסנקציות הכספיות או לסנקציות האחרות עליהן דיברנו – אנחנו נמצא את המינוחים המתאימים על ידי תקנות או חקיקה.
אמנון כהן: אנחנו נשתדל לתת לכם את כל הכלים כדי שתוכלו לאכוף את הדברים ולהפעיל את הסנקציות האלה כלפי מי שלא עומדים בחוק וביעדים.
אמנון כהן: אם כן, אנחנו מסיימים את הנושא הראשון, ומתחילים את הנושא השני.
אמנון כהן: בקשה לחוות דעת מבקר המדינה על הצורך הדחוף בהקמת מאגר נתונים לאומי לשירותים הניתנים לאנשים עם מוגבלויות – הצעת יו"ר הוועדה אנו עוברים לדיון בנושא השני של הישיבה: בקשה לחוות דעת מבקר המדינה על הצורך הדחוף בהקמת מאגר נתונים לאומי לשירותים הניתנים לאנשים עם מוגבלויות.
אמנון כהן: כפי שציין יושב ראש השדולה, חבר הכנסת נסים דהן, הנושא כנראה מתבקש.
אמנון כהן: הבנתי שממשלת ישראל הקימה ועדה בינמשרדית בנושא.
אמנון כהן: נמצאת אתנו גב' דינה פלדמן, נציבת שיוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.
אמנון כהן: אדוני המבקר, אני חושב שהנושא מצריך בחינה, ואם אפשר בכלל שהנושא יועלה ושיהיה איזשהו מאגר נתונים כולל לגבי כל המוגבלים במדינת ישראל, מכל הבחינות.
אמנון כהן: אני מקווה שבעידן הטכנולוגיה המתקדמת ובעידן המחשבים, הדבר אכן אפשרי.
אמנון כהן: היום כל אחד מתנהל על פי סקטור או על פי בעיה, ובאמת אפשר לומר שגוף מסויים לא מכיר את הגוף השני, ומבחינה תקציבית צריך להילחם על כל נושא בנפרד.
אמנון כהן: יש כאן מערכות של ממשלת ישראל ושל משרדי ממשלה שונים ומשונים, שקשורים כך או אחרת לנושאים הללו, ואין איזשהו גוף אחד שמאגד מבחינת מידע.
אמנון כהן: כאשר יהיה גוף כזה, אפשר יהיה גם להפעיל תוכניות רב שנתיות ותלת שנתיות.
אמנון כהן: נשמע את נציבת שיוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, שעשו עבודה נפלאה.
אמנון כהן: הבנתי שהם כבר הגישו את הנושא בצורה תקציבית.
אמנון כהן: נמצא איתנו גם נציג האוצר, ואנחנו נשמע היכן עומדים הדברים, ואם הנושא כבר קיבל את ביטויו בשנת 2005.
אמנון כהן: אם לא, נשמע וראה אם יש צורך לבדוק את הנושא הזה, אדוני המבקר.
דינה פלדמן: ראשית, אני רוצה לעדכן אתכם: הוקמה נציבות השיוויון, ואחד מתפקידיה הוא להיכנס בדיוק לתוך נישות כאלה שמטופלות בנוגע לאנשים עם מוגבלות על ידי גורמים שונים – במשרדי ממשלה, ברשויות ובארגונים.
דינה פלדמן: בהתאם לכך, לקחתי על עצמי את המשימה הזאת: לעסוק בצורה מאוד פרקטית בנושא של הקמת מסד נתונים.
דינה פלדמן: בהחלטת הממשלה מ-26 בינואר 2004 בוועדת השרים לביקורת המדינה, הוטלה עליי המשימה לארגן ועדה בינמשרדית – ואגב, צירפתי אליה גם נציגי ארגונים ונציגי צרכים, עמותות שונות - - - כל משרדי הממשלה הרלוונטיים, ולא רק משרדים המכונים משרדי רווחה – כולל משרד התחבורה, משרד האוצר, משרד התיירות, המשרד לאיכות הסביבה; כל המשרדים הרלוונטיים נמצאים בוועדה הזאת.
דינה פלדמן: קיימנו מספר ישיבות, עשינו עבודת מטה, ותוך חצי שנה מיום שהתחייבנו על כך, הגשנו תוכנית פעולה.
דינה פלדמן: אבקש להציגה כאן בראשי פרקים.
דינה פלדמן: אני מבקשת לציין שבשורה התחתונה, לטעמנו – כל אלו שהיו מעורבים – אין יותר טעם להתברבר, בלשון העם.
דינה פלדמן: דהיינו: יש היום תוכנית פעולה מאוד מאוד מפורטת.
דינה פלדמן: כרגע, ההתקדמות שלנו תלויה באישור האוצר בנושא התקציבי.
דינה פלדמן: אני מוכרחה לומר שבוועדה הקודמת שהתקיימה מזמן, כאשר לא הייתי עדיין, עלתה איזושהי תוכנית ספורדית שעלותה הסתכמה בכ-20 מיליון ש"ח.
דינה פלדמן: לעומת זאת, בעבודת המטה שלנו – כולל כל ההתחייבויות הנדרשות בשלב הראשון – הגענו לאיזושהי הצעה בנושא - - - כ-5 מיליון ש"ח.
דינה פלדמן: אני חושבת שזה מאוד הוגן ומאוד הגון, וזה לא בשמים.
דינה פלדמן: אנחנו שומעים שמשקיעים 53 מיליון ש"ח בסרטים, אז אני חושבת שיש גם 5 מיליון ש"ח.
דינה פלדמן: תקציב דומה, אולי פחות ממנו, דרוש להקמת מסד נתונים, ואסביר: ועדת השרים לביקורת המדינה הגדירה לנו שני תחומים: (א) הקמת מאגר נתונים בנושא אנשים עם מוגבלות בישראל; (ב) עריכת סקר מקיף לגבי אנשים עם מוגבלות בישראל.
דינה פלדמן: אנחנו בוועדה החלטנו לקחת את התפיסה הזאת במובן הרחב ביותר שלה, ולכן חילקנו את העבודה לשני סוגים: (א) הקמת מסד נתונים כמותי – דהיינו, שיידעו סוף סוף מה קורה מבחינת מספרים - - -
אמנון כהן: לכל סוגי המוגבלויות?
דינה פלדמן: כל סוגי המוגבלויות – זהו המנדט של נציבות השיוויון.
דינה פלדמן: אין אף מוגבלות שיוצאת מכלל זה; (ב) מסד נתונים איכותני – מסד הנתונים האיכותני מתקשר למרכזי מידע ולפורטל שבאמצעותו אנשים עם מוגבלות, בני משפחה ומעצבי מדיניות יוכלו לקבל מידע נגיש וברור שאפשר להשתמש בו – על זכויות; על נושאים של חקיקה ופסיקה; על ארגונים שעוסקים בנושא של אנשים עם מוגבלות; על שירותים שמסופקים על ידי המדינה ועל ידי גורמים שונים; על היבטים מסויימים שקשורים בגיל, כמו ילדים וקשישים; מרכז מידע בנושא של טכנולוגיות מסייעות, וכדומה.
דינה פלדמן: הכל מדבר בחתכים של כל המוגבלויות.
אמנון כהן: אם כן, כל מוגבל כלשהו בתחום כלשהו יקליד את הבעיה שלו, ואז הוא יוכל לדעת את הזכויות ואת החובות שלו - - -
דינה פלדמן: אני כבר אומרת שבנושא האיכותני יש כבר היום במאגרי המידע מאגרים שאפשר להיעזר בהם בכל הנוגע למידע על זכויות.
דינה פלדמן: יש מאגר מצויין של הביטוח הלאומי – הם עשו עבודה גדולה מאוד, והם מעדכנים אותה.
דינה פלדמן: את נושא החקיקה והפסיקה, ששייך למשרד המשפטים, הנציבות לקחה על עצמה.
דינה פלדמן: וכן בנושא של ארגונים.
דינה פלדמן: הנושא של הפורטל המשותף הוא חלק מהצרכים שלנו כלפי האוצר.
דינה פלדמן: היום ריכזנו את מרכזי המידע שיתמכו בנושא; אנחנו בונים כרגע יהלום של לינקג'ים – לא משנה מהיכן אתה נכנס, תמיד תוכל להגיע למאגרי המידע הקיימים.
דינה פלדמן: כך מכל נקודת קצה אל היתר.
דינה פלדמן: הנושא של הפורטל הגדול הוא נושא בעייתי, שדורש מימון.
דינה פלדמן: יש כבר כמה הצעות של גורמים שונים בעניין הזה – הנושא לא מתקוצב.
אמנון כהן: כמה עולה נושא מרכזי מידע ומאגרי מידע?
דינה פלדמן: הקמת הפורטל הגדול כ-3 מיליון ש"ח.
אמנון כהן: בשוטף כמה יצטרכו?
דינה פלדמן: כמיליון שקלים.
דינה פלדמן: נגיש תוכנית מפורטת יותר בעניין הזה – את זה טרם הגשנו את זה לאוצר משום ש - - -
אמנון כהן: האם נציג הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה נמצא כאן?
דינה פלדמן: אנחנו אוחזים עדיין בנושא מרכזי המידע.
אליעזר זנדברג: לא בכדי שאלתי את השאלה, כי גם להם יש נגיעה לנושא הזה.
אליעזר זנדברג: אני לא מכיר כרגע בין הדעות השונות, אבל ככל הידוע לי יש להם דעה שונה.
דינה פלדמן: עדיין לא הגעתי להקמת מסד נתונים כמותי – מיד אדבר עליו.
דינה פלדמן: כרגע אני עוסקת במרכזי מידע, בבעיה הרצינית של אנשים שרוצים לדעת דברים, ולא מסוגלים לדעת.
דינה פלדמן: יש היום מרכזי מידע, אבל חסר פורטל.
דינה פלדמן: לגבי הפורטל הזה – - - - תוכנית יותר תקציבית ומפורטת, וההערכה שלנו היא שמדובר במיליוני שקלים ספורים.
דינה פלדמן: בזאת אני סוגרת את הנושא הזה.
דינה פלדמן: אני מבקשת לנושא מסד נתונים כמותי – שם הלמ"ס מאוד רלוונטי.
דינה פלדמן: אני מבקשת להציג את תוכנית הפעולה המתוקצבת שהגשנו לאוצר.
דינה פלדמן: כאן אנחנו מדברים על כמה כיווני פעולה: כיוון פעולה אחד הוא ביצוע סקר לאומי על כלל האוכלוסיה, ואיתור מכלל האוכלוסיה – גם כמויות וגם איפיונים של המוגבלויות השונות השונות, של צריכת שירותים, של מצבם של האנשים; סקר גדול.
דינה פלדמן: הלמ"ס הגיש בזמנו הצעה בסדר גודל של 15 מיליון ש"ח.
דינה פלדמן: הממשלה כבר אמרה שזה לא מקובל עליה.
דינה פלדמן: גם אני אמרתי שלדעתי זהו תקציב שניתן לצמצמו.
דינה פלדמן: לכן פניתי ללמ"ס ופניתי לגורמים שונים.
דינה פלדמן: אחד הגורמים שהוכיח את עצמו במדינת ישראל הוא מכון ברוקדייל, שעוסק הרבה מאוד בחקר מוגבלויות.
דינה פלדמן: פניתי גם אליהם, וביקשתי הצעה לביצוע הסקר.
דינה פלדמן: לשמחתי הרבה, מכון ברוקדייל הגיש הצעה מפורטת ומתקוצבת בסדר גודל של כ-4.5 מיליון ש"ח עד 5 מיליון ש"ח לסקר.
דינה פלדמן: מדובר בגוף אמין שהוכיח את עצמו, ואמרתי לאוצר שאם יש הצעה שעומדת על 15 מיליון לעומת הצעה שמסתכמת ב-5 מיליון ש"ח – אני תומכת בכך שמכון ברוקדייל יבצע את הסקר.
אמנון כהן: השאלה אם מדובר באותן השאלות?
דינה פלדמן: מדובר בגודל המדגם – מדובר בסוג מסויים של היקף השאלות.
דינה פלדמן: אבל אנחנו חיים במדינה כזו, שאין כלום.
דינה פלדמן: אני אומרת שהנתונים שיובא על ידי הסקר הזה מספיקים למעצבי המדיניות כדי להתחיל לעבוד בצורה רצינית.
דינה פלדמן: זאת מודולה אחת – והיא מתוקצבת ומסודרת, ונמצאת על שולחנו של משרד האוצר.
צבי ורטיקובסקי: לא הבנתי – היא מתקוצבת?
צבי ורטיקובסקי: יש אישור תקציבי?
דינה פלדמן: לא.
אמנון כהן: מתוקצבת פירושו שקיבלת אישור תקציבי.
דינה פלדמן: לא – אנחנו תיקצבנו את ההצעה, אבל לא קיבלנו עליה אישור תקציבי.
דינה פלדמן: אני מחזרת אחרי - - - כמו רבים אחרים.
דינה פלדמן: הדבר השני שראינו לנכון להציע הוא נושא שעוסק במידע כמותי שיש על צריכת שירותים במדינת ישראל בכל משרדי הממשלה.
דינה פלדמן: לצורך כך הצענו הצעה, לפיה יתבצע מיזוג קבצים בין כל הגורמים במדינת ישראל שנותנים שירותים – זה כולל גם את משרד התחבורה ואת מס הכנסה, ולא רק את משרדי הרווחה והבריאות.
דינה פלדמן: ואכן, הלמ"ס – שהוא הגוף המתאים ביותר – הגיש בנושא הזה בקשה תקציבית מפורטת.
דינה פלדמן: השלב הראשון למסמך אפיונים עומד על 125 אלף ש"ח.
דינה פלדמן: עלות הפיתוח של הפלטפורמה של המיזוג עומדת על חצי מיליון ש"ח.
דינה פלדמן: תחזוקה שנתית – חצי מיליון ש"ח.
דינה פלדמן: גם ההצעה הזאת מונחת על שולחנו של משרד האוצר, ואין קול ואין עונה.
אמנון כהן: אל תגידי – אין קול ואין עונה; קיבלתי התייחסות מגב' יעל אנדורן ממשרד האוצר.
אמנון כהן: הבנתי שנציגה נמצא כאן.
אמנון כהן: היא בחנה את הדברים, וביקשה שתקיימו אתם דיון בהשתתפותך ובהשתתפות כל הגורמים, על מנת לבחון את הדברים לעומקם.
אמנון כהן: לאחר מכן, להחליט האם מדובר בסכום מקובל.
אמנון כהן: אבל מאז הם ממתינים לדיון, ולא קבעו דיון.
דינה פלדמן: באמת מוזר מאוד שלא קבעו דיון.
אמנון כהן: הם אמרו לכם לקבוע, והם יגיעו.
אמנון כהן: כך נאמר לי אתמול.
דינה פלדמן: הבנתי, ואני שמחה מאוד לשמוע על כך.
דינה פלדמן: טוב שיש את הכנסת.
אמנון כהן: ביקשתי ממנה להגיע – הנציג שלה הגיע, והוא ייתן את כל התשובות.
אמנון כהן: גם אם לא קבעתם – אנחנו נקבע את המועד היום.
אמנון כהן: האם ניסיתם לקבוע, כי קשה מאוד להגיע לאוצר.
דינה פלדמן: אנחנו מגיעים יפה מאוד לאוצר; הישיבות מאוד מעניינות, ובסופו של דבר אין צ'ק.
דינה פלדמן: היו כמה ישיבות משותפות עם האוצר, ודיברנו על הנושא.
דינה פלדמן: הועברו המסמכים.
אמנון כהן: מה סוכם בישיבה האחרונה?
דינה פלדמן: שאנחנו נברר את הענין.
דינה פלדמן: האמן לי, אם אתם לא תתנו את כובד משקלכם, בשנה הבאה אנחנו נשב בדיוק באותו מקום.
דינה פלדמן: ולדעתי, מה שיקרה הוא שיקימו ועדה נוספת.
דינה פלדמן: אני מבקשת את עזרת הכנסת ואת עזרתו של מבקר המדינה לשים סוף פסוק למשיכת הזמן.
דינה פלדמן: כולנו מאורגנים לנושא ורוצים לעבוד.
דינה פלדמן: אנחנו צריכים את הכסף.
דינה פלדמן: האמן לי, אם היה לי תקציב בנציבות השוויון, הייתי משקיעה קודם כל את הכסף הזה.
דינה פלדמן: בנושא מיזוג הקבצים: ישנם שני מהלכים נוספים שקשורים למודולות השונות, שכבר פועלות.
דינה פלדמן: אחד מהם הוא נושא מיזוג קבצים של נציבות שירות המדינה, משרד הביטחון והמוסד לביטוח לאומי כדי לדעת כמה עובדי מדינה יש בשירות המדינה – כדי שנוכל לעקוב אחרי - - - התעסוקה.
דינה פלדמן: בנושא חשוב לא פחות: אנחנו כבר בתהליכים מתקדמים של מיזוג קבצים של האפוטרופוס הראשי ושל הביטוח הלאומי על מנת לקבל תמונת מצב מדוייקת לגבי אוכלוסיית החסויים – אוכלוסית חסרי הישע הגדולה ביותר במדינה.
דינה פלדמן: זאת כדי שנוכל להגיש בקשה בנושא של אפוטרופסות - - - בנוסף, ביקשנו – ואני עומדת לבקש זאת היום משר המשפטים – שתהיה החלטת ממשלה לפיה לכל מחקר ובכל סקר שנעשה במדינת ישראל – במפקד של הלמ"ס ובמאגרים המטופלים הכוללים גם אנשים עם מוגבלות – תיכנס קטגוריה של סוג המוגבלות וחומרתה, על מנת שנוכל לקבל במהלך הזמן איזושהי תמונת מצב.
דינה פלדמן: נושא אחרון: התחייבנו באותה ישיבת ממשלה שבנציבות נבצע על חשבוננו איזושהי עבודת מטה, ונוציא דו"ח שנתי בנושא של אנשים עם מוגבלות בישראל.
דינה פלדמן: אדוני היושב ראש, אתה הוא הראשון שמקבל העתק של הדו"ח.
דינה פלדמן: אכן הכנו דו"ח – החלק ראשון שלו הוא עובדות ומספרים.
דינה פלדמן: בצענו סקירת ספרות של כל הדוחות וכל הספרות שנמצאת בארץ בנושא אנשים עם מוגבלות בישראל.
דינה פלדמן: חלקו השני של הדו"ח הזה עוסק בכל פעילות משרדי הממשלה, על מנת שמעצבי מדיניות ואנשים בציבור יוכלו לדעת את הנתונים.
אמנון כהן: ברשותך, אני רוצה להגיש את החלק הראשון של הדו"ח המכובד שלכם לאדוני מבקר המדינה, ואת תשלחי אליי דו"ח נוסף.
אליעזר זנדברג: עד כמה שידוע לי, יש -- - לנושא הזה, הגברת הנכבדה יודעת על הקשר שלי לנושא.
דינה פלדמן: אני אשמח לשמוע; אני לא בטוחה.
אליעזר זנדברג: הדוח הגדול והמקיף--
דינה פלדמן: בוודאי – הרי זה הכל, זה ברור, זה מובן מאליו.
דינה פלדמן: לולי מה שעשיתם שום דבר לא היה זז.
דינה פלדמן: אני מודה לך מאוד.
דינה פלדמן: כמו כן, אני מודה לנציגי משרד ראש הממשלה – לעוזי ברלינסקי ולחברים – כי הם עוזרים הרבה מאוד לכיוון.
אליעזר זנדברג: בכל זאת אחזיר את הדו"ח ליושב ראש הוועדה, ונקבע שתישלח לי חוברת.
דינה פלדמן: אני אשלח לך את שתי החוברות – גם את החוברת השלישית שאנחנו מכינים בנושא הנגישות.
דינה פלדמן: אנחנו נתקין זאת גם באתר האינטרנט של הנציבות.
אמנון כהן: תודה רבה לך על הדברים החשובים שאמרת.
אמנון כהן: לפני שנעבור לאוצר, יש אנשים שקשורים לענין באופן זה או אחר.
אמנון כהן: אבקש מכל מי שרוצה לדבר להרים את היד, להציג את עצמו ולדבר לתוך המכשיר – כדי שגם המתקשים בשמיעה יוכלו לשמוע.
אלי שמיר: שמי פרופסור אלי שמיר, יושב ראש עמותת "עוצמה" – פורום ארצי של משפחות נפגעי נפש.
אלי שמיר: אני רוצה לגעת בשתי נקודות: (א) משפחות הן חלק מסיפור המוגבלות, במיוחד כשמדובר במוגבלות נפשית ושכלית.
אלי שמיר: התלות במשפחה נמשכת לתוך הבגרות, ולפעמים לכל החיים; תלות במגורים, תלות בכלכלה ותלות חברתית – גם כשאין אפוטרופסית רשמית, ולרוב נפגעי הנפש המבוגרים אין אפוטרופסות רשמית.
אלי שמיר: לכן, בכל סקר ובכל מסד נתונים – המשפחות צריכות להיות חלק מהענין.
אלי שמיר: אי אפשר להגביל את הענין למוגבלים בלבד.
אלי שמיר: (ב) מי ששולט במידע צובר הרבה כוח.
אלי שמיר: יהיה מאוד עצוב אם הגורמים היחידים שיש להם נגישות למסדי נתונים כאשר יוקמו יהיו משרדי ממשלה וסוכנויות – כולל נציבות השיוויון, שהיא למעשה גוף ממשלתי.
אמנון כהן: אם זה יהיה באינטרנט - - -
אלי שמיר: זאת לא שאלה של אינטרנט; יש כאן שאלה חשובה מאוד של פרטיות ושל סודיות.
אמנון כהן: לא יהיו שמות.
אמנון כהן: יפורט סוג הבעיה--
אלי שמיר: אדוני היושב ראש, אבקש להבהיר את הדברים עד הסוף.
אלי שמיר: היה לנו ניסיון כזה בעבר: בביטוח הלאומי, למשל, יש קובץ של כל מקבלי קצבת נכות.
אלי שמיר: זה קיים כבר שנים רבות.
אלי שמיר: בניגוד לאמירות לפיהן אין כלום, יש במדינת ישראל הרבה מאוד מסדי נתונים קיימים.
אלי שמיר: אומנם לא כולם מאוחדים, אבל יש.
אלי שמיר: לגורם לא ממשלתי שמנסה להיכנס לצורך הזה כדי לבצע מחקרים – גופים אקדמיים או עמותות ציבוריות, למשל, שרוצים לחקור את העול שנופל על משפחות נפגעי הנפש – אין שום אפשרות, מפני שהם יגידו שמדובר בחומר סודי, ואין אפשרות לגלות פרטים מתוכו.
אלי שמיר: כיום הטכונלוגיה בעולם היא כזאת שאפשר לשמור על הסודיות וגם לבצע - - -
אמנון כהן: אם יפורסם מספר האנשים בלי שמות, זה בסדר?
אלי שמיר: נכון.
אלי שמיר: אני רוצה שמבקר המדינה ישמע את זה היטב: כיום רק לגופים ממשלתיים יש נגישות.
אלי שמיר: דיברנו בחלקו הראשון של הדיון על נגישות לאמצעי תקשורת.
אלי שמיר: יש בעיה לא פחות חשובה של נגישות למסדי מידע.
אלי שמיר: הכוח הזה צריך להיות גם בידי הציבור, ולא רק בידי משרדי הממשלה.
אלי שמיר: הנציבות היא גוף ממשלתי – ואגב, גם היא צריכה לעבור פעם ביקורת של מבקר המדינה כמו כל גופים ממשלתיים אחרים.
אלי שמיר: לסיכום, יש צורך בכך שמסדי נתונים – הקיימים ובוודאי אלו שיקומו – יהיו פתוחים גם לאקדמיה וגם לגופים ציבוריים.
אליעזר זנדברג: אתה בוודאי יודע שיש התייחסות לנושא שיקום חולי נפש בקהילה בדו"ח.
אליעזר זנדברג: בין היתר, אחד הפרקים – שירותי שיקום בקהילה.
אליעזר זנדברג: זה מתקשר לדברים שאמרת לגבי המעורבות של המשפחה עצמה.
אליעזר זנדברג: צריך לראות את הנושא בהיקף הכללי שלו, ולא רק לגבי החולה או המוגבל עצמו.
גיא פינקלשטיין: שמי גיא פינקלשטיין, מנכ"ל עמותת "לשם" – לקידום סטודנטים לקויי למידה.
גיא פינקלשטיין: אני מבקש להתייחס לבעייתם של לקויי הלמידה במסגרת אותה בניה של מסד נתונים.
גיא פינקלשטיין: אני חושב שהבעיה המרכזית של לקויי הלמידה – ואני מייצג את הבוגרים שביניהם – היא ההגדרה של הלקות.
גיא פינקלשטיין: יהיה קשה מאוד לבנות מסד נתונים מסודר בנושא לקויי למידה – ודינה יודעת על כך כמובן; דיברנו על כך רבות – בלא הגדרה של לקות הלמידה בישראל.