GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שאול שחק: בשנת 1992 - 11,391 ש"ח.
שאול שחק: בשנת הבורסה - 11,000.
שאול שחק: שנה לאחר מכן ההכנסה השנתית היתה 2,487 ש"ח לשנה, 8% משכר המינימום.
שאול שחק: ב-15.11.93 נכנסתי לבנק בעניינים טריוויאליים לחלוטין.
שאול שחק: נפלו עלי 4 פקידים, 3 פקידים ופקידה.
שאול שחק: מנהל מחלקת האשראי אמר לי: בבורסה רק מרוויחים.
שאול שחק: עכשיו יש שלום ויש השקעות זרות, רק מרוויחים.
שאול שחק: מנהל מחלקת האשראי, מר שמואל אופיר, אמר: מה איכפת לך?
שאול שחק: זה לא כסף שלך, רק תחתום.
שאול שחק: הפקידה אמרה: זה יום ההנפקה, אין עמלה, תחתום.
שאול שחק: עברתי מפקיד לפקיד, החתימו אותי על ערימת ניירת - 250,000 שקל.
שאול שחק: רבותי, ב-1991 כאשר רציתי לקבל הלוואה של 50,000 שקל לקח לי 3 שבועות של בדיקה.
שאול שחק: בעיקר בדקו את יכולת ההחזר, או את מקור ההחזר, מאיפה אני אחזיר ודרשו שאספק את כל המסמכים.
שאול שחק: אבל 250,000 שקל קרן בורסה - קיבלתי תוך דקות.
שאול שחק: ב-1991 כאשר לקחתי הלוואה היה מקור, החזרתי אותה בזמן, במלואה במועדה.
שאול שחק: כאשר נפלה הבורסה אשתי אז ערבה לי על דירה, על נכס משפחתי של 8 יורשים משנת 1960, כאשר אביה נפטר.
שאול שחק: הלכו ישר לעקל את הדירה שלה בבורסה כי היא ערבה לי עד סוף כל הדורות על כל הסכום.
שאול שחק: הלכנו לבית-המשפט המחוזי, הגענו לשופטת סירוטה.
שאול שחק: השופטת סירוטה קראה בניירות שהערבות של אשתי התייחסה להלוואה של 1991, להלוואה הספציפית, ותו לא.
שאול שחק: היא גם כתבה שם כמה נקודות מעניינות על הפעולות הבלתי חוקיות שפקידי הבנקים עושים כשהם באים להחתים לקוחות על מסמכים, כשאינם יודעים אפילו מה כותרת המסמכים.
שאול שחק: אני יכול להראות לך את פסק-הדין של השופטת סירוטה, הוא זועק לשמיים.
שאול שחק: יש שם 4-5 פסקאות בהן היא קוטלת את נוהגי הבנק.
שאול שחק: אחרי שהפסידו אצל אשתי תבעו אותי על מיליון שקל.
עוזי לנדאו: איך על מיליון שקל?
עוזי לנדאו: אתה הרי לקחת הלוואה של 250,000 שקל.
שאול שחק: נכון, זה נושא ריביות ועמלות, ריביות על ריביות והגיעו למיליון שקל.
עוזי לנדאו: האם בשנים ההן זה היה יכול להתפתח מ-250,000 שקל למיליון שקל?
שאול שחק: עובדה, על כך אני נתבע.
שאול שחק: בנוסף מכרו את קרן הבורסה.
עוזי לנדאו: זה סביר?
עוזי לנדאו: אני שואל את המפקח על הבנקים.
יואל טויביס: זה החשבון בדיוק.
מרדכי פיין: לא ראיתי את החשבון.
מרדכי פיין: אני לא יודע.
יוסף ביטרן: יש דוגמא פה.
עוזי לנדאו: מר פיין, אתה יכול לומר לי שדבר כזה הוא בלתי אפשרי.
עוזי לנדאו: אני מדבר על סדרי הגודל.
עוזי לנדאו: קרן של 250,000 מתפתחת למיליון שקל תוך מספר שנים קטן.
עוזי לנדאו: האם דבר כזה הוא הגיוני?
מרדכי פיין: זה נשמע לא סביר.
אייל אברהם: עובדה שככה זה מתבצע.
שאול שחק: אני רוצה לדייק, אדוני, כי ביקשת ממני לספר עובדות.
שאול שחק: אני נתבע היום על מיליון שקל.
שאול שחק: התביעה היא מלפני שנה וחצי.
עוזי לנדאו: מאיפה תשלם את זה?
שאול שחק: שאלה טובה.
עוזי לנדאו: למה הם תובעים אותך אם הם יודעים שאתה לא יכול לשלם?
שאול שחק: זאת שאלה טובה.
שאול שחק: אין תשובה.
יוסף ביטרן: התשובה היא שהכל פשוט עובד ורץ, עם כל הריביות.
שאול שחק: עד היום ההוצאות המשפטיות עלו לנו בערך 100,000 שקל.
שאול שחק: רבותי, האמינו לי בכנות - מיותר מ-20 בני משפחה.
שאול שחק: אנחנו אומנם לא נתונים בסכנת חיים, זה לא עולם תחתון, אבל ברור לי שנצטרך להחזיר.
שאול שחק: אני לא יודע מאיפה.
שאול שחק: בשנה שבה סיבכו אותי בבורסה הכנסתי היתה 20% משכר המינימום.
שאול שחק: מיותר להגיד שמעולם לא הייתי בבורסה.
שאול שחק: מסיבה פשוטה, פשוט אף פעם לא היה לי כסף.
שאול שחק: באחד המכתבים שכתבתי למנכ"ל בנק הפועלים, מר סיוון, אמרתי לו: אם היו מבקשים השתתפות עצמית של 100 שקל - - -
עוזי לנדאו: למה פנית למנכ"ל בנק הפועלים?
שאול שחק: בנק קונטיננטל הוא של בנק הפועלים.
שאול שחק: כתבתי למר סיוון שאם הייתי מתבקש להשתתף רק ב-100 שקל מתוך 250,000 - פשוט אין לי.
שאול שחק: הם ידעו שאין לי.
שאול שחק: לכן כל כסף ההשקעה בבורסה בא מהבנק.
שאול שחק: הגישו נגדי תביעה בסדר דין מקוצר.
שאול שחק: לקח לשופט 3 דקות לשכנע את עורכת-הדין של הבנק שאין טעם.
שאול שחק: היא יצאה החוצה, צלצלה אל הבנק וחזרה.
שאול שחק: השופט בעצם כתב החלטה בהסכמת הצדדים, כי אין לנו זכות להתגונן.
שאול שחק: שילמתי 4,000 דולר מע"מ רק כדי לקבל זכות להתגונן.
שאול שחק: אין לי כסף להמשיך.
שאול שחק: אני גם לא יודע איך להמשיך את המשפט.
עוזי לנדאו: תראו, העקרון די מובן.
עוזי לנדאו: השאלה כרגע היא ההיקף.
עוזי לנדאו: באיזה מידה הבנקים שלא נמצאים בהסדר מעורבים מול לקוחות שנגרם להם עוול, כמו למשל מהסוג ששמענו ממר זילבר.
גדי שעשוע: אני שייך לבנק דיסקונט.
גדי שעשוע: רציתי להבהיר נקודה אחת עליה שאלת.
גדי שעשוע: לא הבנת מדוע הם רודפים את הבחור.
גדי שעשוע: הבנק מוציא לעורך-דין חיצוני את התביעה.
גדי שעשוע: עורך-הדין עובד לפי אחוזים והוא משוסה בנו, באנשים הפגועים הללו, והוא נושך בנו כל הזמן בלי שום קשר לבנק.
עוזי לנדאו: אבל אם עורך-הדין לא יקבל שום אחוזים אז - - -
הרצל רביניאן: זה לא רק אחוזים.
הרצל רביניאן: זה פר עבודה.
גדי שעשוע: על כן יש לו אינטרס לרדוף אותי, להגיע אלי ולמשוך כסף ממני על מנת לקבל את מה שמגיע לו.
עוזי לנדאו: הוא מקבל שכר טירחה לפי ההצלחה שלו?
גדי שעשוע: לכן הם לא עוזבים את החייבים.
גדי שעשוע: לכן אין גם עם מי לדבר בבנק.
גדי שעשוע: אתה בא לעורך-דין והוא לא מוכן לדבר איתך בכלל.
גדי שעשוע: אתה לא יכול להגיע לשום הסדר בכלל כי עורך-הדין משוסה בנו והוא יודע שרק אנחנו המקור לשכרו ולכן הוא צריך להוציא מאיתנו כסף עבור העבודה שלו.
יוסף זילבר: אני אנקוב במספר, כדי שזה יהיה ברור לכולם.
יוסף זילבר: מדוע הבנק לא פנה אלי לאחר שמהמיליון נגיד נשאר 800,000 ומכספי הפרטי היה 200,000?
יוסף זילבר: אם הוא היה בא אלי ואומר לי שאין כבר כסף ושאני חייב מיליון, שנשאר לי 800,000 שקל מהמיליון, בעת שהיה לי 200,000 שקל מכספי הפרטי, אז הבנק היה צריך להגיד שעלינו לסגור עניין כי בחיים לא יהיה לי מאיפה להחזיר.
יוסף זילבר: אף אחד לא בא אלי עד שכל המיליון לא נמחק.
עוזי לנדאו: איך נמחק המיליון?
יוסף זילבר: כל הקרנות נפלו לאפס.
יוסף זילבר: היתה התמוטטות של הבורסה.
שאול שחק: אדוני שואל שאלה חכמה אבל אין תשובה חכמה: מדוע תובעים אותך?
שאול שחק: מה יש לקחת?
שאול שחק: עורך-דין חכם אמר לי לפני כמה חודשים שההיגיון אומר שהבנקים צריכים לתבוע כאשר יש להם סיכוי בבית-משפט וכאשר יש מה לקחת.
שאול שחק: אצלי שני הדברים האלה לא מתקיימים.
שאול שחק: אני לא מבין למה תובעים אותי.
עוזי לנדאו: מר שעשוע ניסה עכשיו להסביר שהבנקים מוציאים את זה לעורך-דין והוא מתוגמל לפי - - -
שאול שחק: עורכת-הדין של הבנק לא מאמינה בסיכוי שלה לזכות.
עוזי לנדאו: אז מה התמריץ שלה לבזבז זמן על קייס שאין לה שום סיכוי להוציא ממנו משהו?
שאול שחק: אני לא מבין.
הרצל רביניאן: אני אתן לך דוגמא.
הרצל רביניאן: הבנק הגיש תביעה נגדי ונגד המשפחה שלי.
הרצל רביניאן: הם לקחו חוקר פרטי.
הרצל רביניאן: על-פי דוח החוקר הפרטי אין להם מה לקחת.
הרצל רביניאן: אין נכסים, אין כספים.
עוזי לנדאו: אז למה הם ממשיכים?
הרצל רביניאן: הם מקבלים שכר טרחה שלא על-פי אחוזים, לפי איך שמתקדמים בתיק.
עוזי לנדאו: אבל הם לא יכולים להתקדם בתיק.
עוזי לנדאו: אני חושב שהשאלות העיקריות, בכל הכבוד, שצריך כאן לשאול הן דווקא לאגף הפיקוח על הבנקים.
עוזי לנדאו: כנראה שהסיפור האמיתי, המסך האמיתי צריך לעלות מעליכם.
עוזי לנדאו: אולי שאלה ראשונה, אדוני, אם אפשר - - -
מרדכי פיין: ראשית, אני רוצה להתנצל בשמו של ד"ר טל.
מרדכי פיין: הוא נמצא בדיון דחוף ולא יכול היה לצאת.
עוזי לנדאו: ההתנצלות איננה מתקבלת והדיון יהיה עם מר טל.
עוזי לנדאו: מר טל יצטרך להכין תשובות לכל השאלות האלה.
מרדכי פיין: אנחנו הם אלה שמכינים לו את הנתונים.
מרדכי פיין: השתתפנו בכל הדיונים מאז 1995, פרט לישיבה האחרונה ובגלל זה אתה לא מכיר אותנו.
מרדכי פיין: אבל מכל מקום, אנחנו אחראים, גברת מישלי ואנוכי, על בדיקת התלונות של הלקוחות, שזה הנושא שעומד על סדר היום כעת.
עוזי לנדאו: השאלה היא קודם כל כמה מן הלקוחות האלה הזדמן לכם לגלות או לחפש ולוודא שלפחות נעשה עימהם צדק, לאו דווקא על-פי החוק היבש?
עוזי לנדאו: בבתי-המשפט, מהסיבות של מהירות או כשלון של עורכי-דין, יכולים רבים מן האנשים למצוא עצמם אפילו חסרי זכות להתגונן.
עוזי לנדאו: אבל כאן תפקידו של הבנק היה להיכנס ולפחות לראות מה מתרחש בשטח.
עוזי לנדאו: הציבור מחפש צדק מן הממשלה.
מרדכי פיין: אנחנו קיבלנו משנת 1995 ועד היום למעלה מ-2,000 תלונות.
מרדכי פיין: ניסינו לעשות כמיטב יכולתנו.
מרדכי פיין: אני חושב שעשינו מעבר למה שעושים בתי-משפט.
מרדכי פיין: לא כל-כך דקדקנו גם בהוכחות ובעקרונות.
מרדכי פיין: פעלנו כלפי אלה שלא מבינים ולא יודעים, וכלפי כאלה שהיכולת הכלכלית שלהם לא איפשרה זאת, הלכנו לקראתם.
מרדכי פיין: אתה מדבר על הבנקים הקטנים.
עוזי לנדאו: יש בנקים בהסדר.
עוזי לנדאו: חלק מן הבעיות שאני שומע מאחורי הקלעים, והקולות האלה הולכים ומתגברים, שבוועדה לבוררות, שאמורה היתה למצוא פתרון סביר, לא תמיד מחפשים צדק, לא מחפשים גם איך ניתן לחיות - גם שם העבודה לא מתנהלת בהכרח על מי מנוחות.
עוזי לנדאו: יש בנקים שלא מעבירים חומר בזמן ויש בנקים שפועלים יותר מהר.
מרדכי פיין: בזמן הוועדה הקודמת, שהקימה את ועדת הבורות, אנחנו הודענו שאנחנו לא נשתתף בדבר הזה כי אנחנו הרגשנו וסברנו שאנחנו עשינו, בתלונות שהגיעו אלינו, כמיטב יכולתנו.
עוזי לנדאו: התלונה של מר זילבר למשל, האם שמעתם עליה?
מרדכי פיין: האם אתה התלוננת אצלנו?
יוסף זילבר: אני נורא מצטער, מר פיין, אני חולק עליך.
יוסף זילבר: אתה מכיר יותר טוב ממני אבל אני לא יודע אם טיפלתם, כמו שאתה אומר, במיטב יכולתכם מעל בתי-המשפט.
יוסף זילבר: אני לא מאמין בזה.
עוזי לנדאו: מר זילבר, האם אתה פנית אליהם?
יוסף זילבר: אני יודע, חבר הכנסת לנדאו, על אנשים אלימים שיצאו מזה.
יוסף זילבר: אני לצערי לא אלים, ויש הרבה אנשים שאינם אלימים.
יוסף זילבר: אנשים אלימים הצליחו לצאת מהעסק הזה מול הבנקים.
יוסף זילבר: אני לא אנקוב בשמות אבל ישנם שמות.
יוסף זילבר: אם אדוני ירצה, בארבע עיניים אני אתן לו את שמות האנשים שבאלימות הצליחו לצאת מזה.
שאול שחק: פניתי אליכם 5 שנים וכל התשובות זה מלל.
שאול שחק: חמש שנים אני מתכתב.
מרדכי פיין: אדוני היושב-ראש, אנחנו יכולים לתת סקירה קצרה של הקריטריונים שפעלנו לפיהם.
עוזי לנדאו: רק רגע.
עוזי לנדאו: לפני הקריטריונים, האם יש אנשים מבין החייבים עצמם שפנו לבנק ישראל?
עוזי לנדאו: אתן חצי דקה לכל אחד, רק לציין את שמו.
עוזי לנדאו: אני רוצה שהדברים יירשמו בפרוטוקול.
ידידיה מזרחי: אני עד לכך.
ידידיה מזרחי: אני באתי לבנק ישראל אחרי שהפגנתי שם הפגנה עם שלט ענק.
ידידיה מזרחי: היה לי חבר בחובות.
ידידיה מזרחי: כאשר יצאתי לפנסיה אחרי 35 שנים הוא הכניס אותי לעניין.
ידידיה מזרחי: הוא אדם שעוסק בניירות ערך.
ידידיה מזרחי: מר מוטי פיין יזכור אותו בוודאי, את מר משה פריד, מכיוון שהוא עזר לו, לפי הקריטריונים גם.
ידידיה מזרחי: אני באתי אליו, גברת שולה מישלי כיוונה אותי לאדם בשם מר אורנשטיין.
ידידיה מזרחי: עבדו עלי.
ידידיה מזרחי: מיחזרו את ההלוואה, מישכנו את הבית, ושום דבר.
ידידיה מזרחי: פעלו אפילו הייתי אומר באיפה ואיפה.
ידידיה מזרחי: היו מקרים שאתה סייע, כמו למר משה פריד, ואילו לבחור כמוני, שיצא לפנסיה אחרי 35 שנות עבודה, כשבאתי ולא ידעתי מה זה והסתבכתי, עלי עבדו.
עוזי לנדאו: מר שעשוע, האם אתה פנית לבנקים?
גדי שעשוע: מר לנדאו, יש לי שאלה קטנה לאנשים הנכבדים הללו.
גדי שעשוע: האם כל אלפי המשפחות הללו הן עברייניות?
גדי שעשוע: האם הם באו לבנקים עם אקדח שלוף ודרשו את האשראי?
גדי שעשוע: היתה פניה למפקח על הבנקים על-ידי מר יגאל אורן, שהצביע על עבירות פליליות של הבנקים.
מרדכי פיין: אני לא מכיר את האנשים באופן אישי.
עוזי לנדאו: מר שעשוע, אמר נציג המפקח על הבנקים שהוא לא זוכר או לא מכיר מקרים שפנו והם לא טיפלו.
עוזי לנדאו: אני לא זוכר את הניסוח המדוייק.
עוזי לנדאו: אני רוצה שכמה אנשים הטוענים שהם פנו יציינו את זה לפרוטוקול, פשוט יירשמו.
הרצל רביניאן: רביניאן הרצל, רביניאן עדנה, רביניאן משה, רביניאן ירון, רביניאן שמואל זכרונו לברכה, שלקח ללב את כל הנושא הזה ונפטר.
עוזי לנדאו: מה היתה התשובה של בנק ישראל?
הרצל רביניאן: תשובות חמקניות.
שאול שחק: במשך 5 שנים - יש לי אולי 80 תשובות מבנק ישראל, באמת מלל עקר.
שאול שחק: אני חושב שהאדון הזה כאחרים פשוט נושאים עיניהם לתפקידים שיקבלו בבנקים בעתיד.
עוזי לנדאו: לזה לא ניכנס.
יוסף זילבר: אני רוצה לקרוא בפניכם תשובה של המפקח על הבנקים.
יוסף זילבר: "בתום בדיקת הנסיבות בהן הועמדה בחשבונך הלוואה של כמיליון ש"ח למטרת פעילות בניירות ערך, גובשה עמדתנו כי במקרה זה היתה העמדתה של הלוואה כזאת בגדר שיקול עסקי לא סביר מצד הבנק.
יוסף זילבר: מצאנו כי בפנינו אחד מאותם מקרים בהם העיסקה לא היתה סבירה מצד שני המעורבים בה.
יוסף זילבר: אתה, בהכירך את מצבך הכספי ואת אפשרויותיך, לא היית צריך לקחת הלוואה בסדר גודל שכזה; והבנק מצידו לא היה צריך להעניקה.
יוסף זילבר: " זאת אומרת, אתה לא היית צריך לקחת והם לא היו צריכים לתת.
יוסף זילבר: "על כן אנו סבורים כי על שני הצדדים לשאת בתוצאות הנזקים שנגרמו".
יוסף זילבר: לי ולאחי כבר לקחו כמיליון שקל.
יוסף זילבר: "משמע, על הבנק למחוק מחצית מהחוב שיישאר לאחר ניקוי ערבותו של אחיך".
יוסף זילבר: זה מכתב מינואר 1996.
עוזי לנדאו: אם רק תהיה מוכן להעביר לנו את המכתב, לפרוטוקול של הדיון.
אנה שניידר: זה לפחות טופל.
עוזי לנדאו: אני קודם כל שמח שהדבר הזה טופל.
עוזי לנדאו: אני גם שואל איך טופל, אבל זה דבר אחר.
עוזי לנדאו: אני קצת מופתע מהתשובה.
זייד זועבי: אני מעורב בכמה בנקים, גם במרכנתיל, אבל בהתחלה זה היה שייך לבנק הפועלים.
זייד זועבי: פניתי לבנק ישראל וקיבלתי תשובה מאוד לא נכונה.
זייד זועבי: התשובה שהבנק נתן לבנק ישראל היתה שקרית, נכתבו דברים לא נכונים ולא אמינים, לא לפי המצב האמיתי הקיים.
עוזי לנדאו: האם היה ניסיון לברר את זה?
זייד זועבי: אני נמצא בעמותת נפגעי הבנקים כבר משנת 1995, בין הראשונים שהקימו את העמותה הזאת.
זייד זועבי: בזמנו אנחנו הזמנו את חבר הכנסת דן תיכון כדי שיישמע את המצוקה שלנו.
זייד זועבי: ההתרגשות היא גדולה מאוד, אדוני.
זייד זועבי: המצב הוא בעייתי מאוד.
זייד זועבי: בנק מרכנתיל רדף אחרי יותר מדי, עד שעשה אותי חייב מוגבל.
זייד זועבי: תבעתי את בנק הפועלים, הם לא תבעו אותי.
זייד זועבי: הם ביקשו ממני לאפס את החשבון.
זייד זועבי: הם אמרו: אנחנו לא חייבים לך, אתה לא חייב לנו.
זייד זועבי: אבל אני עדיין תובע אותם ועוד לא גמרתי איתם.
זייד זועבי: לפני שבועיים מנהל הבנק שלי פנה לגברת לרר והיא עצמה לא ביקשה לא לטפל בעניין שלי.
זייד זועבי: אמרו: מקסימום לאפס ולא יותר.
זייד זועבי: עם בנק לאומי הייתי בבעיה רצינית.
זייד זועבי: אחרי המפולת בא מנהל הבנק ואמר שאני אהיה בבעיה אם לא אשעבד משהו לבנק.
זייד זועבי: זה היה בסוף שנת 1994.
זייד זועבי: מאז אני בבעיה, לקחו את המכוניות שלי, איתן אני עובד, את המשאית הפרטית ומאז אני במצב מאוד קשה.
זייד זועבי: אני עובד בלי רכב.
זייד זועבי: ממש נפלתי.
זייד זועבי: לפני המפולת חייתי את חיי ממש בכבוד, ברוחב יד, אך נפלתי.
זייד זועבי: בנק לאומי לקח לי את המכוניות.
זייד זועבי: בנק הפועלים עוד לא עשה איתי שום דבר אבל אני בהתדיינויות איתם בבית-משפט.
עוזי לנדאו: האם אתה פנית לוועדת הבוררות?
זייד זועבי: פניתי לוועדת הבוררות בחודש אוגוסט ועוד לא קיבלתי תשובה.
זייד זועבי: קיבלתי תשובה רגילה, שהם קיבלו את מכתבי.
זייד זועבי: נגד שלושה בנקים כבר יש לי פסק-דין.
זייד זועבי: בבית-המשפט ייצגו אותם שני עורכי-דין, מאחוריהם יש כוח וכסף, ולי אין מה לאכול.
זייד זועבי: אני לא יכול לעמוד מולם בבית-המשפט.
זייד זועבי: אין לי חומר.
זייד זועבי: בהתחלה העסקתי עורך-דין מאוד טוב והגענו לבית-משפט עם חומר מאוד חזק ומאוד טוב אבל לא יכולתי להמשיך לשלם לו כסף.
זייד זועבי: בזמנו פניתי לד"ר ויינרוט והוא אמר לי שיש לי קייס טוב מאוד.
זייד זועבי: הוא אמר לי: תמשיך את המשפט שלך ובמאה אחוז תזכה.
זייד זועבי: אבל הוא רצה הרבה כסף.
זייד זועבי: את המכוניות לקחו לי, לקחו לי הכל, את הבית שלי לקחו ונשארתי בלי כלום.
זייד זועבי: אין לי אפילו כסף לעורך-דין.
זייד זועבי: בזמנו היו איתי עמי, יוסי ואלכס, ישבנו בישיבה מצויינת אצל ד"ר ויינרוט.
זייד זועבי: אם היינו ממשיכים בזה אז היינו מזמן מאחורי כל הצרות האלה.
זייד זועבי: אבל הוא ביקש ממני בזמנו 100,000 דולר על כל התיקים.
זייד זועבי: 100,000 דולר לאדם אחד זה קשה, לאדם שהוא כבר שחוק.
זייד זועבי: אם היה לי כסף, הייתי נלחם עד הסוף, ובצדק.
זייד זועבי: אני מכרתי את המניות שלי בבנק הפועלים עוד בתחילת המפולת.
זייד זועבי: בא היועץ האיזורי של הבנק, מר אמנון מיכאלי, ואמר לי: כדאי לך לחזור לבורסה ועל אחריותי תקבל 10% עד סוף השנה.
זייד זועבי: מהחשבון שלי הוציאו 1.5 מיליון שקל ואחרי שבוע נפלה הבורסה ואני היום עם כל הצרות האלה.
זייד זועבי: בבנק מרכנתיל החשבון שלי נפתח באפריל 1994, אחרי המפולת.
זייד זועבי: שלחו לי מישהו ואמרו לי: תבוא, תיקח מה שאתה רוצה, תיהנה, ונתנו לי אל כל התנאים.
זייד זועבי: אבל הם היו הראשונים שתבעו אותי.
זייד זועבי: זה בנק מרכנתיל, אדוני.
זייד זועבי: הבעיה שלי כיום היא עם בנק הפועלים במיוחד.
זייד זועבי: הפקידים דיברו אלי במילים האלה: עד מתי תישארו פרימיטיביים בנצרת?
זייד זועבי: נתנו לי מיליון וחצי שקל מקרנות נאמנות והיום בנק הפועלים לא רוצים לדבר איתי, לא רוצים להסתכל עלי בכלל.
עוזי לנדאו: השאלה האמיתית היא כרגע לנציג של המפקח על הבנקים.
עוזי לנדאו: המפקח הקודם על הבנקים, מר אבלס, כתב מכתב בראשית שנת 1993 לבנקים והוא התרה בהם, לפני הנפילה של הבורסה.
עוזי לנדאו: הוא ביקש שהבנקים ייכנסו את הדירקטוריונים שלהם, יקבלו החלטות וייתנו הנחיות לסניפים.
עוזי לנדאו: אני שואל: מה היו הצעדים - לאחר שבפעם הקודמת שאלתי אותה שאלה - מה הצעדים שנקטתם מאז מול הבנקים, ובוודאי באותם מקרים של הבנקים שאינם בהסדר?
עוזי לנדאו: איך אתם מנסים למלא את תפקידכם ולעקוב שהצדק ייעשה עם האנשים?
עוזי לנדאו: חלקם צודקים וחלקם לא צודקים.
עוזי לנדאו: אבל גם במקרה המובהק של משפחת זילבר - אני לא מכיר את המקרה לפרטיו, לכן אני לא יכול להיות שופט, אבל האינטואיציה שלי אומרת שמי שהתחיל ב-400,000 ולקח עוד מיליון שקל כהלוואה, ובשעה שעוד יכול היה להחזיר את הכל היו עוד 200,000 שקל לרשות המשפחה ואז היה נגמר העניין.
עוזי לנדאו: מכיוון שאיכשהו זה נסחב, גם על הבנק מוטלת אשמה.
עוזי לנדאו: אני שואל, מה עשה בנק ישראל אחרי המפולת כדי להנחות את הבנקים לסיים מקרים כאלה מהר?
עוזי לנדאו: הדברים האלה עוד ממשיכים להתנפח ולא להיגמר.
עוזי לנדאו: איפה אתם עומדים, לפחות מצד האינפורמציה?
עוזי לנדאו: מה הם המקרים שאתם יודעים שטופלו כהלכה ומה נשאר פתוח?
מרדכי פיין: איננו יודעים כרגע מה נשאר פתוח.
מרדכי פיין: אני רוצה להגיד שחלק מהמקרים שאנחנו - אני לא יודע אם גם במקרה הזה או לא - אבל בחלק מהמקרים כאשר אמרנו שיש אשמה משותפת, שהבנק צריך למחוק חלק מהחוב, אולי חלק ניכר מהחוב, היו אנשים שלא קיבלו את הפסיקה שלנו ואמרו שהם לא מוכנים לקבל את זה, שהם לא חייבים כלום.
מרדכי פיין: וזה המשיך.
מרדכי פיין: יש מקרים כאלה שפתוחים עד היום.
מרדכי פיין: אני יכול למנות בפניך את הקריטריונים שלפיהם אנחנו עבדנו.
מרדכי פיין: לא היה בזה דיוק מדעי אבל תמיד השתדלנו.
מרדכי פיין: עשינו את הדבר הזה לא בדרך הרגילה של בירור תלונות.
מרדכי פיין: כשאנחנו מקבלים היום תלונה נגד איזה בנק, יש פרוצדורה.
מרדכי פיין: זה נשלח כדי לקבל את תגובת הבנק וחוזר אלינו.
מרדכי פיין: ידענו שהמקרים האלה הם כבדים מנשוא למשפחות ולכן עשינו תהליך של בירור הרבה יותר מהיר.
מרדכי פיין: לקחנו את התיקים וביקשנו מהבנקים להכין את כל החומר לגבי אותו מתלונן.
מרדכי פיין: ישבנו מולם ימים שלמים, ישבנו 10 שעות ו-12 שעות מולם, עם התיקים של הבנקים.
מרדכי פיין: במקום בשיטת הפינג פונג: תענו לנו ואנחנו נענה לכם, נשיג על מה שאמרתם לנו, אתם כן תסכימו או לא תסכימו - אנחנו גמרנו את הבירורים בו במקום.
מרדכי פיין: כאשר הגענו להחלטה כלשהי, היו ועדות משותפות כאלה, מצידנו ומצד הבנקים, בערך 4-5 מכל צד - - -
עוזי לנדאו: הבנקים שלא בהסדר או רק הבנקים שבהסדר?
מרדכי פיין: ההסדר נולד אחר-כך, רק אחרי שגמרנו לבדוק את כל התלונות.
מרדכי פיין: אנחנו פעלנו בעניין הזה מ-1995 ואילך.
מרדכי פיין: אז עוד לא היתה הוועדה הזאת.
מרדכי פיין: גם כאשר הגענו לאיזה מקום היינו עושים מה שנקרא קווץ' נוסף.
מרדכי פיין: ישבנו מול הנושים של הבנק, אמרו: האיש לא יכול, האיש כן יכול, תורידו עוד 10%, או עוד 20%.
עוזי לנדאו: אבל למה לא תבעתם מהבנקים שחלק מהאחריות יקחו עליהם, אחרי שאתם התרעתם בהם מראש?
מרדכי פיין: עשינו את זה.
מרדכי פיין: אני רוצה לומר לך, אנחנו ישבנו אישית בוועדות האלה.
עוזי לנדאו: תיקח את הדוגמא של משפחת זילבר.
עוזי לנדאו: אם התרעתם בבנקים, למה הם צריכים לשלם מחצית מסך החוב?
מרדכי פיין: אני רוצה להגיד עוד משהו.
מרדכי פיין: רוב התלונות היו נגד חלק מהבנקים הגדולים.
מרדכי פיין: כשישבנו מולם אנחנו בהחלט היינו מודעים למצב של דחיפת האשראי, מה שהרבה אנשים פה אומרים, שדחפו ודחפו ודחפו.
מרדכי פיין: אבל מצד שני היו בנקים שלא היו בעניין.
מרדכי פיין: יש לנו פה נתונים על תלונות מאמצע התקופה, שרוב התלונות היו נגד חלק מהבנקים הגדולים.
מרדכי פיין: נגד הבנקים הקטנים - מתוך 900 תלונות באמצע 1995 אני סופר 44 תלונות לכל הבנקים הקטנים ביחד.
עוזי לנדאו: לוועדת הבוררות הגיעו קרוב ל-40 תלונות מהבנקים שלא בהסדר, זה מה שנמסר לנו.
עוזי לנדאו: רק משום שלציבור הזה נודע שאולי יש מקום שאליו אפשר לפנות.
מרדכי פיין: בהחלט יכול להיות.
מרדכי פיין: אבל אני רוצה לומר, כשאתה בודק תלונה נגד בנק יותר קטן ואתה רואה שבכל הבנק הזה ניתנו הלוואות שאתה יכול לספור אותן על כף יד אחת, אז זה לא עסק של דחיפה, של פרסום, ותיכנס, ובכל מחיר, וניתן לך.
מרדכי פיין: חלק מהמקרים שנדונים פה הם כאלה.
מרדכי פיין: יש בנק שבאופן לא אופייני נתן אשראי לרכישת קרנות נאמנות.
מרדכי פיין: בבנקים הגדולים זה היה ככה ולפיכך זה היה חלק מהשיקולים שלנו איפה אנחנו דורשים מהבנק למחוק חלק מהחוב, או את כל החוב.
מרדכי פיין: היו מקרים קיצוניים שמחקנו את כל החוב.
עוזי לנדאו: האם היו מקרים שדרשתם מהבנק להחזיר חלק מהכסף?
מרדכי פיין: כן, בהחלט.
עוזי לנדאו: ובנקים החזירו חלק מהכסף ללקוחות?
מרדכי פיין: בוודאי שיש לנו דוגמאות כאלה.
מרדכי פיין: היו דוגמאות של אנשים, של חייל, של סטודנט, שגם לא התמצא, גם לא הבין, היה מחוץ למשחק, נתנו לו סכום שבכלל לא ריאלי לגביו.
מרדכי פיין: במקרים הקיצוניים הללו אמרנו למחוק את כל החוב.
עוזי לנדאו: השאלה היא האם גם נתתם לבנק הוראה להחזיר חלק מהכסף.
מרדכי פיין: במקרים קיצוניים כך נעשה.
עוזי לנדאו: האם נוכל לקבל דוגמאות של המקרים הקיצוניים האלה?
מרדכי פיין: בהחלט כן.
מרדכי פיין: הם באו, דרך אגב, מיושב-ראש הכנסת הקודם, מר דן תיכון.
מרדכי פיין: הוא הביא לנו משפחות כאלה מסכנות.
מרדכי פיין: בסופו של דבר הכרחנו בנק, שנציגיו יושבים פה, לשלם לו כסף.
עוזי לנדאו: אנחנו מייד נגיע לבנקים בשביל לקבל מהם תגובות.
מרדכי פיין: כחלק מהקריטריונים, כשהיה ריבוי תלונות נגד הבנק וידענו שהיתה דחיפה של אשראי בהחלט התחשבנו בזה במסקנות בעת מחיקת החוב.
מרדכי פיין: אבל חלק מהאנשים שיושבים פה - - -
עוזי לנדאו: מי אצלכם ניהל את הדיונים האלה?
עוזי לנדאו: מי אצלכם היה האיש הספציפי שטיפל בזה?
מרדכי פיין: אני עמדתי בראש הוועדה הזאת, שישבה מול הבנקים.
עוזי לנדאו: בכמה אנשים טיפלתם שם?
עוזי לנדאו: אני מנסה לראות את החלק הלוגיסטי.
מרדכי פיין: עד כה טיפלנו בכ-2,000 מקרים.
מרדכי פיין: בדקנו אותם אחד, אחד ודרשנו מהבנקים לא לספר לנו סיפורים.
מרדכי פיין: אנחנו דרשנו את כל המסמכים.
מרדכי פיין: בכל ישיבה כזאת היו הרים של חומר.
עוזי לנדאו: האם כל 2,000 המקרים האלה נפתרו כך או כך?
מרדכי פיין: חלק מהאנשים לא קיבלו את המסקנות שלנו.
מרדכי פיין: חלק מהמקרים היו בבתי-משפט כבר אז.
מרדכי פיין: איפה שעמד בית-משפט, לא התערבנו.
עוזי לנדאו: אני התרשמתי בישיבה הקודמת - אני לא זוכר כבר את הפרטים- שאמר המפקח על הבנקים שהיו לכם כ-2,000 או 3,000 פניות.
מרדכי פיין: 2,000 פניות.
עוזי לנדאו: נאמר ש-40% מהן נותרו ללא טיפול בעצם.
עוזי לנדאו: כלומר היו ככל הנראה תביעות שהיו נכונות, שהיה בהן ממש.
מרדכי פיין: הן לא נותרו ללא טיפול.
מרדכי פיין: 40% בערך היו מוצדקות במלואן או באופן חלקי.
מרדכי פיין: במקרים האלה חייבנו את הבנקים לוותר על חלק מהחוב, על רובו, ובמעט מאוד מקרים גם על כולו.
מרדכי פיין: הייתי רוצה למנות בפניך בקצרה את הקריטריונים שהנחו אותנו בעניינים האלה.
מרדכי פיין: כך גם השבנו לבג"ץ.
מרדכי פיין: אנחנו הסתכלנו אם ללקוחות היה ניסיון קודם בבורסה.
מרדכי פיין: הסתכלנו אם הבנק היה מי שדחף את האשראי.
מרדכי פיין: הסתכלנו על מידת ההבנה של הלקוח בתחום ההשקעות.
מרדכי פיין: הסתכלנו גם על מידת ההתאמה הכלכלית, האם הלקוח יכול להחזיר את החוב.
מרדכי פיין: לא הסתמכנו על סיפורים.
מרדכי פיין: כשישבנו על כל מקרה היו שם הרים של חומר.
מרדכי פיין: כשהבנק אמר לנו שהלקוח מתמצא, שהוא משקיע ותיק, לא האמנו לסיפור.
מרדכי פיין: אנחנו דרשנו חומר משנים קודמות.
מרדכי פיין: הכרחנו את הבנקים לאסוף את כל החומר.
מרדכי פיין: אם ראינו שהלקוח הוא משקיע מקדמת דנא ופעיל כל הזמן בשוק ניירות הערך, וסביר שבחלק מהזמן הוא גם הרוויח בבורסה - למקרים כאלה התייחסנו אחרת לעומת מי שנכנס כחדש.
מרדכי פיין: התייחסנו אחרת אם הבנק דחף את האשראי.
מרדכי פיין: התייחסנו אחרת אם הלקוח ביקש את האשראי.
מרדכי פיין: כל הדברים האלה הובאו בחשבון.
מרדכי פיין: אני לא אומר שהיה קריטריון מלא.
עוזי לנדאו: אז בשביל מה צריך בוררות, אם זה ככה?
מרדכי פיין: למרות שטיפלנו ועשינו כמיטב יכולתנו, בסופו של דבר נשארו לאנשים חובות כבדים.
מרדכי פיין: יש אנשים שלא יכולים לעמוד בזה.
מרדכי פיין: חבר הכנסת לנדאו, גם כאשר אתה מוחק לפעמים 70%-80% מהחוב, ה-20% הם כבדים מנשוא.
מרדכי פיין: אנחנו שומעים את המקרים האלה.
מרדכי פיין: אני מבין שרצו לעשות עוד צעד כלפי האנשים האלה על בסיס הומניטרי יותר.
מרדכי פיין: כאשר הם מגיעים לוועדה, אני לא יודע מה הקריטריונים, אנחנו לא מעורבים בוועדה כי אנחנו הרגשנו שעשינו את מה שאנחנו צריכים.
מרדכי פיין: אבל אני מבין שגם מהוועדה לא מרוצים.
מרדכי פיין: כל זה נובע משום שעל האנשים האלה רובץ עול כבד.
מרדכי פיין: אני מבין את העניין הזה.
עוזי לנדאו: אני רוצה לשאול שאלה כללית לגבי השיקולים שאתם עושים כשאתם ניגשים לדון בנושא הזה.
עוזי לנדאו: פעם אחת, תפקיד המפקח על הבנקים הוא לשמור על יציבות הבנקים, שבנקים לא יתמוטטו.
עוזי לנדאו: ופעם שניה, התפקיד שלו הוא להגן על הלקוחות מפני הבנקים.
עוזי לנדאו: יש לכם ניגוד אינטרסים מסויים.
עוזי לנדאו: ניגוד האינטרסים הזה מסתבך משהו בכך שחלק לפחות מהאנשים שעובדים בפיקוח על הבנקים עם סיום העבודה שלהם בשירות המדינה מוצאים את עצמם בבנקים.
עוזי לנדאו: השאלה שלי היא באיזה מידה, לפי דעתך, לפי הערכתך, לא מתערבבים כל השיקולים האלה גם יחד, לא תמיד לטובת הציבור?
מרדכי פיין: אני יכול להעיד על עצמי.
מרדכי פיין: אני בתפקיד הזה כבר משנת 1985.
שאול שחק: איפה מר זאב אבלס נמצא היום?
מרדכי פיין: מר זאב אבלס היום בבנק איגוד.
מרדכי פיין: הוא יושב-ראש הדירקטוריון של בנק איגוד.
שאול שחק: למה אתה מצפה?
מרדכי פיין: אבל ענה מר אבלס, ונדמה לי שגם יושב-ראש הוועדה הכיר בכך, שהמקצוע שלו זה בנקאות.
מרדכי פיין: הוא לא יכול עכשיו ללכת לכיוון אחר לגמרי.
עוזי לנדאו: יחד עם זה אתה תסכים איתי שיש כאן בעיה מבנית מסויימת.
מרדכי פיין: יכול להיות.
מרדכי פיין: אבל אני יכול להעיד, אנחנו עובדים בעסק הזה כ-15 שנים.
מרדכי פיין: מעולם לא עלה השיקול הזה.
מרדכי פיין: כל השיקולים שלנו הם מקצועיים בלבד.
מרדכי פיין: כשאנחנו מחליטים, האמן לי או לא, זה השיקול הבודד.
מרדכי פיין: מימי לא פזלתי לשום בנק.
מרדכי פיין: במקרה באופן אישי אני לא חושב שאני אעבוד באיזה בנק כי אני כבר בגיל מבוגר.
מרדכי פיין: זה לא היה issue.
מרדכי פיין: יכול להיות שבאופן עקרוני יש בעיה עם העניין הזה: כן צינון, לא צינון.
מרדכי פיין: יש גם צינון בדרך, זה לא הולך באופן אוטומטי.