GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: אנשי האוצר רצו שזה לא יהיה בבסיס התקציב כדי שיגאל גידרון יישב היום בוועדה לביקורת המדינה – ואגב, הוא פקיד מאוד מוכשר וחשוב במשרד האוצר – ויוכל לצעוק לי ש- 1.23 מיליארד זה הביצוע ולא התקציב.
משה גפני: זה התקציב! והתקציב הזה היום עומד על 641 מיליון במשרד החינוך ועוד 160 מיליון---
קריאה: 561.
משה גפני: לא, אין 561.
יגאל גידרון: אפשר לעזור לך?
משה גפני: מדובר על קיצוץ של למעלה מ- 40%.
יגאל גידרון: לא במספרים, רק בסדר בהם.
יגאל גידרון: כי זה 461.
משה גפני: זה התקציב שאושר.
יצחק לוי: אושרה תוספת---
משה גפני: של 40 מיליון.
יצחק לוי: של המועצות הדתיות.
משה גפני: לא מועצות דתיות, לא דיברתי עכשיו על המועצות הדתיות.
משה גפני: אל תעזור לי, תאמין לי שאני יודע.
משה גפני: יש ויכוח האם אנחנו מדברים על קיצוץ של 38% או על קיצוץ של 43%.
משה גפני: נכון שזה הוויכוח, הרב לוי.
אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אני מרגיש מיותר בישיבה.
משה גפני: אתה לא מיותר, אתה תמיד רצוי, במיוחד אם אתה הולך אתי.
משה גפני: הקיצוץ הוא לא נושא הדיון.
משה גפני: היה מן הדין שתהיה קצת רחמנות וקצת התחשבות מממשלה ומפקידיה.
משה גפני: בלאו הכי אתה כל-כך הרבה פוגע.
משה גפני: לנושא הזה אין אח ורע בשום דבר מקביל: לא במוסדות להשכלה גבוהה, לא במוסדות החינוך – אין פגיעה כזאת! היה מן הדין, לפחות את כבשת הרש הזאת לאפשר שיקבלו בזמן.
משה גפני: אדוני יושב-ראש הוועדה ואדוני מבקר המדינה, אנחנו היום ב- 2 בפברואר, ואני אומר לכם שעד לרגע זה לא קיבלו שקל.
משה גפני: מכיוון שהמשרד עבר, וועד העובדים אומר בצדק שהוא לא ימלא טפסים, מכיוון שהוא לא יודע מה מעמדו.
משה גפני: אני יכול ללכת, לפי הסדר, אבל כדי שאופיר פינס לא יהיה מיותר, אני אומר לכם לגבי שירותי הדת, שמן הדין היה שכאשר מעבירים את הנושא המרכזי מבחינת צביונה של מדינת ישראל כמדינה יהודית, שחלק מהתושביה נזקק לשירותים אלה מבחינת החוק באורחות חייו.
משה גפני: ושוב, לא הוחלט שמפסיקים את שירותי הדת.
משה גפני: אני גרתי בעיר פיתוח, ונשים רבות בליל שבת היו באות למקווה עם רכב.
משה גפני: אני לא מחפש לזה צידוק, ולא אומר שזה בסדר, אבל יש ציבור גדול במדינת ישראל בערים הגדולות, בערי הפיתוח, במושבים ובקיבוצים שנזקקים לשירותי דת, והם לא דתיים; הם אפילו לא שומרים שבת! יש קריסה מוחלטת במתן השירותים הללו.
אמנון כהן: זה יותר חמור מתוהו ובוהו.
משה גפני: תוהו ובוהו, זה מכיוון שאתה עדין, ואני לומד ממך, אבל אני לא הגעתי לדרגה הזאת.
אליעזר גולדברג: אתה ממשיך את הפסים האלה.
אליעזר גולדברג: אחרי תוהו ובוהו.
ישראל אייכלר: עד שנגיע ל"ורוח אלוקים מרחפת על פני המים".
משה גפני: המצב הזה שיושבת ממשלה, וגם נניח שיהיה בסופו של דבר סיכום על עובדי הרשויות המקומיות, אין סיכום לגבי עובדי המועצות הדתיות.
משה גפני: יש בלניות שמקבלות משכורת של 1200 שקל בחודש, נשים שזו פרנסתן; שנה מועצות דתיות כאלה לא קיבלו משכורת לבלניות האלה, לא שילמה משכורת לאותו עובד שמקבל שכר מינימום.
ישראל אייכלר: מה שסלומינסקי אומר זה לא נכון?
משה גפני: הכול נכון, אבל התוצאה היא הקובעת; והתוצאה היא שאני יכולה לתת רשימה לסגן השר לוי של המועצות הדתיות שלא קיבלו משכורת במשך שנתיים.
יצחק לוי: שתי מועצות.
יצחק לוי: ולא בגלל הפירוק, ולא בגלל כלום.
יצחק לוי: אתה נותן את השתיים האלה דוגמה?
יצחק לוי: תן את אלה שלא מקבלים חצי שנה.
יצחק לוי: זה יש יותר.
יצחק לוי: אל תיקח את אלה שלא מקבלים שנתיים כי שם הסיבות אחרות.
משה גפני: אותה עובדת במועצה הדתית הזאת מתוך שתי המועצות הדתיות הללו לא אשמה בכלום.
משה גפני: היא באה לעבודתה יום-יום או ערב-ערב, ושנתיים היא לא מקבלת משכורת.
אמנון כהן: היא עדיין עובדת.
משה גפני: היא עובדת, מה היא תעשה?
משה גפני: הרי אצלה זו גם מצווה, היא לא תפקיר את המקווה.
משה גפני: זה חלק מהניצול של העניין כי יש עובדים שאתה לא יכול להגיד להם לא לקבור מתים, כי הם יגידו שהם לא יכולים כי הם חונכו שלא מלינים את המת; או בלנית בת 65 או בת 60 או בת 40, ואומרת שהיא לא יכולה להפקיר את המקווה; נכון שאני לא מקבלת משכורת, נכון שלילדים שלי אין מה לאכול.
משה גפני: זה ניצול ציני של ממשלה רעה ושלומיאלית של אנשים רעבים ללחם, והם מנוצלים על-ידי הממשלה הזאת.
משה גפני: האמת היא שהייתי יכול לדבר הרבה, ואני מעדיף לא לעשות את זה כי אני סתם מתרגז.
משה גפני: לסיכום הדברים שלי, הממשלה קיבלה החלטות, היא לא יישמה אותן בחלק הטכני – זה נושאה של הישיבה שאתה זימנת לבקש את חוות דעת מבקר המדינה – וזה תפקידנו ממש: הממשלה קיבלה החלטה, היא צריכה לעמוד מאחורי החלטותיה.
משה גפני: התושבים והאזרחים במדינת ישראל חייבים לקבל את השירותים שהממשלה החליטה והכנסת אישרה, שהם צריכים לתת.
משה גפני: הם לא עושים את זה בגלל שלומיאליות, בגלל חוסר רצון לטפל בבעיות אמיתיות באופן הכי מבזה שיכול להיות מבחינת ניהול.
משה גפני: קיוסק לא היו מנהלים ככה, אלא הרבה יותר מסודר.
משה גפני: הדבר הזה מצריך, לפי עניות דעתי, לבקש חוות דעת ממבקר המדינה כי זה בדיוק הנושא של מבקר המדינה ושל הוועדה לביקורת המדינה על הרשות המבצעת שכשלה פה בתפקידה – במזיד או בשוגג זה לא ענייננו, אבל כשלה – באופן נורא.
אמנון כהן: חבר הכנסת אייכלר, בבקשה.
ישראל אייכלר: אחרי הדברים של חברי, הרב משה גפני, לכאורה אין הרבה להוסיף.
אמנון כהן: לא צריך לחזור על דברים, רק להוסיף.
ישראל אייכלר: אין טעם לחזור על דברים כי הוא גם בקי בנושא הזה שנים, והוא יודע בדיוק על מה הוא מדבר.
ישראל אייכלר: אני רוצה לפנות למבקר המדינה.
ישראל אייכלר: הרב גפני דיבר יותר על מדינה יהודית שצריכה לתת שירותי דת ורחמנות.
ישראל אייכלר: אני מאמין שמדינת ישראל היא מדינה אזרחית, אינני רואה אותה מדינה יהודית.
משה גפני: יש מחלוקת בינינו.
ישראל אייכלר: אני מביע את המחלוקת הזאת.
יצחק לוי: מחלוקת במהות.
ישראל אייכלר: אני חושב שמדינה יהודית צריכה להיראות אחרת לגמרי.
ישראל אייכלר: אבל אני כן מצפה שזו תהיה מדינה של יהודים שמנהלים מדינה אזרחית, לפחות, ובה כל האזרחים זוכים לפחות ליחס שווה – עם כל הוויכוחים שיהיו בינינו מה היחס שהמדינה צריכה לתת לאזרחיה בעניין זה או אחר.
ישראל אייכלר: מדינת ישראל החליטה לפרק את משרד הדתות.
ישראל אייכלר: אני לא חסיד גדול של משרד הדתות, וחברי הרב גפני הציע בשעתו לפרק את משרד הדתות בצורה אחרת ממה שנעשה היום.
ישראל אייכלר: משרד הדתות הוא לא אחד הערכים המקודשים עליי כיהודי וגם לא כאזרח המדינה.
ישראל אייכלר: אבל אני רוצה שתדע, מבקר המדינה, שהחלטת הממשלה הזאת לא הייתה החלטה עניינית של חיסכון בכספים.
ישראל אייכלר: יש הוכחות רבות שיש משרדים אחרים מיותרים ואגפים מיותרים ומשכורות מיותרות לרבבות, והמדינה לא מיהרה מאוד לבצע החלטות ממשלה רבות של שנים רבות שלא מבוצעות כל-כך מהר.
ישראל אייכלר: בהחלטה הזאת – עוד אין שנה לממשלה – היא עמדה בתאריך בול! סגרו את משרד הדתות.
ישראל אייכלר: היום הייתי בקשר עם פקידים בכירים במשרד האוצר, ואני רוצה לקבוע – בלי להזכיר שמות – שמשום שהבטחת הכנסה עוד לא נכנסה לחשבונות הבנק של אותן עשרת אלפים משפחות שאין להן מה לאכול, תשלומי המשכנתא והמים והטלפון יוחזרו ממנהלי הסניפים כי הם תמיד בחובה, והחובה שלהם בנויה על זה שהם מקבלים הבטחת הכנסה, ומנהלי הסניפים כבר לא מאמינים למדינה ולממשלה שהכסף יגיע למרות ההבטחות.
ישראל אייכלר: שר האוצר לא ידע על מה מדובר עד אתמול בלילה; פקידי האוצר זורקים את זה על עו"ד אמנון דה-הרטוך, שאני יודע שהוא לא אשם בכך כי הוא אישר---
קריאה: הוא הזדרז לאשר.
ישראל אייכלר: הוא אישר את ההעברה.
ישראל אייכלר: סתם זורקים עליו---
אמנון דה-הרטוך: מתחרים על עיתון יתד נאמן.
ישראל אייכלר: אני רוצה לומר שיכול להיות שהרבה דברים נאמרים עליך מצד פקידים אחרים במקום לזרוק על היועץ המשפטי כדי שהם יחסכו יום אחד של העברת כספים.
אמנון כהן: ולסיום.
ישראל אייכלר: יש פה מִנהל בלתי תקין, וכאזרח במדינה אזרחית אני חושב שמבקר המדינה צריך למנוע את הדבר הזה, שבעוד כל אזרחי המדינה שזכאים להבטחת הכנסה מקבלים את זה אוטומטית, כשזה מגיע לעשרת אלפים המשפחות האלה – שם פקידי האוצר יודעים לעשות שְפּיל ולחסוך בגלל גירעון מהשנה הקודמת.
ישראל אייכלר: אני לא ארחיב על המועצות הדתיות ועל בתי-הדין הרבניים כי הרב גפני כבר ביטא את עמדתי בעניין הזה.
אמנון כהן: אני משנה את סדר הדיון.
אמנון כהן: אני רוצה לשמוע את המשרדים שאליהם הועברו האגפים.
אמנון כהן: כל אחד יגיד בקצרה אם העסק עובד או לא.
אמנון כהן: אחר-כך יתייחסו סגני השרים שנמצאים כאן.
פיני מור: בדיון האחרון במשרד הקליטה סוכם על כמה דברים.
פיני מור: עד היום היו עובדים מכוני הגיור של ועדת נאמן.
פיני מור: הייתה ועדה ברשות אמנון דה-הרטוך שהייתה צריכה לקבל החלטות על התשלום שצריך לשלם להם על שנים עברו, ולגבי המשך אופן ההתקשרות אתם, אם אפשר בכלל ובאיזו צורה.
אמנון כהן: העסק עובד או לא עובד?
אמנון דה-הרטוך: הוועדה כבר קיבלה החלטות לפני חודש
פיני מור: בעקבות ההחלטות הללו אנחנו קיימנו ישיבות עם כל הגופים שעוסקים בעניין אולפני הגיור; אנחנו נגבש החלטות כבר בשבוע הקרוב איך לגבש את אופן ההתקשרות אתם.
אמנון כהן: הגופים שעבדו עד 31 בדצמבר המשיכו לעבוד או שתקועים עדיין עד שתקבלו החלטות ונהלים?
פיני מור: מי שהפעיל את האולפנים עד היום היו מכוני הגיור של ועדת נאמן.
פיני מור: אני מניח שזה נעצר כרגע, אני לא יודע.
אמנון כהן: עובד או לא עובד?
אמנון דה-הרטוך: ממשיכים לפעול, ויש להם ציפיה ותקווה שההתקשרות שהייתה עם המדינה עד כה ממשיכה.
אמנון כהן: מי טיפל בזה מטעמכם?
פיני מור: לא.
פיני מור: לזה אני רוצה להתייחס: כרגע הדברים ממשיכים להתנהל כמו שהיו; מבחינתנו היו מספר דברים שהיו צריכים להתקיים, ועדיין לא קרו: א.
פיני מור: התקצוב של זה בבסיס התקציב עומד כרגע על 8 מיליון שקלים אף על פי שבפועל התקציב האמיתי ב- 2003 עמד על 18 מיליון שקל.
פיני מור: בישיבה הקודמת עם אביגדור יצחקי סיכמנו שזה יופיע בבסיס התקציב, אחרת אי-אפשר להתחיל לעבוד, וכולם היו בעד.
אמנון כהן: בבסיס התקציב זה כבר לא יהיה.
יצחק לוי: בשנה הבאה.
פיני מור: לא משנה, גם השנה, צריך תוספות.
אמנון כהן: מתי יש לך סיכום סופי?
משה גפני: אם זו לא הייתה המדינה שלנו היינו צוחקים.
פיני מור: נושא נוסף שעלה הוא כוח אדם.
פיני מור: בלתי אפשרי שכל הנושא הזה יעבור למשרד הקליטה, ואנחנו נהיה קבלני ביצוע בלי שיהיה לנו אף אחד בשטח שיודע בדיוק מה קורה.
פיני מור: מחר יבקשו ממנו את הדוח.
פיני מור: לא התקדם שום דבר בנושא הזה.
אמנון כהן: לא זז כלום.
פיני מור: לא זז כלום.
משה גפני: אם חשבת שרק את החרדים הממשלה הזאת מחסלת, דע לך שגם את הרפורמים.
משה גפני: שים לב מה התשובה – הם חיים בציפייה.
אמנון כהן: מי מייצג את משרד התיירות?
אמנון כהן: כל הנושא של המרכז הארצי למקומות קדושים.
אמנון כהן: הועברו תקציבים?
אמנון כהן: כוח אדם שאמור לטפל?
משה ריגל: יש תקציב של 8 מיליון שקל שלכאורה היה צריך להיות 5 מיליון לתקציב שוטף ו-3 מיליון לפיתוח.
משה ריגל: 8 מיליון שקל תמיד הוצאו לצורך התקציב השוטף.
משה ריגל: אין שום דבר בתקציב לצורך הפיתוח, ואם נצטרך לפתח כל מיני פרוייקטים בתחום האתרים והמקומות הקדושים נצטרך למצוא את התקציב אצלנו במשרד.
משה ריגל: היינו שותפים במשרד הדתות, ותמיד חיכינו לבסיס של משרד הדתות, ולא היה.
משה ריגל: אני מבין למה, משום שהתקציב עצמו מעולם לא היה תקציב לפיתוח.
משה ריגל: נושא שני, הייתה החלטת ממשלה לגבי הרכבה של מועצת המנהלים של העמותה.
משה ריגל: יש צורך בהחלטה טכנית נוספת בגלל מגבלות התקנות, ואני מניח שכבר ביום ראשון הבא זה יגיע לממשלה, ואז אפשר יהיה לשנות את התקנות.
אמנון כהן: מה יגידו התקנות החדשות?
משה ריגל: הן מתייחסות רק להרכב הגוף החדש: אנשים ציבוריים בעיקר, כמו ראשי-העיר של צפת, של ירושלים, של טבריה, מנכ"ל הרבנות הראשית.
משה ריגל: כלומר, אנשים ציבוריים שבפונקציה שלהם קשורים לתפקוד של המרכז.
משה ריגל: ההחלטה התקבלה, וצריך תוספת טכנית בגלל מגבלה של עמותות שמחייבת שהשינויים יהיו פה-אחד בהרכב של 16 נציגים.
משה ריגל: הנושא הזה טופל, היה דיון גם עם רשם העמותות וגם עם משרד המשפטים.
אמנון כהן: כוח אדם אמור לעבור אליכם?
משה ריגל: לכאורה אמרו שהיו 3 אנשים שהתעסקו בנושא הזה.
משה ריגל: נציבות שירות המדינה הציע לנו שתעבור דווקא לחשב מנהלת חשבונות, שלא בטוח שצריך.
משה ריגל: אני אחראי מטעם השר לנושא הזה; אני לא אוכל לתפקד אם לא יהיה עליי ממונה אחד שיעזור בנושא הזה.
משה ריגל: אין שום תקן שאמור להגיע למשרד בשלב הזה, וזה בהחלט בעייתי.
משה ריגל: מי שמכיר את הגוף הזה ואת הבעייתיות בו, יודע עד כמה יש צורך בעבודה בתוך המשרד.
משה ריגל: בתקציב השוטף יש בערך חצי מיליון שקל הוצאות שוטפות.
משה ריגל: עד אתמול הייתה בעיה שהחשב לא ידע איך להעביר את הכסף.
משה ריגל: אני מניח שהיום יש פתרון עם החשב הכללי.
אמנון כהן: סליחה, בתקציב של 2004 בספר הכחול---
משה ריגל: יש 7.9 מיליון שקל.
אמנון כהן: שעברו ממשרד הדתות.
משה ריגל: ואתה אומר שהכסף הזה הולך לשוטף.
צבי הנדל: הוא רוצה לקרוא לזה משרד דתל"ש: משרד דתות לשעבר.
ישראל אייכלר: לא כולם קוראים את "הצופה", ולא יודעים מה בדיוק מה המושג הזה אומר.
משה ריגל: התקציב אמור לכסות בעיקר הוצאות שוטפות של לפחות חצי מיליון שקל בחודש, ואנחנו מקווים שעוד היום החשב הכללי יחליט להעביר את הכסף למרות הדרישה לחתום הסכם בין המשרד לבין העמותה.
משה ריגל: לא ירשנו הסכם עם משרד הדתות, לכן על-פי הדרישה של החשב, אנחנו צריכים גם לחתום על הסכם על קניית שירותים מהמרכז וגם לקבל פטור ממכרז מהוועדה של החשב הכללי בתקווה שייתנו.
אמנון כהן: משרד הפנים, האגף לעדות לא יהודיות, הכול הועבר, הכול בסדר?
אמנון כהן: העובדים הגיעו ויושבים במקום?
אמירה נחום: העובדים לא עברו אלינו, עוד לא קיבלנו את אישור אגף התקציבים.
אמנון כהן: כמה תקציב מיועד לעבור אליכם?
אמירה נחום: 326 עובדים צריכים לעבור אלינו.
אמירה נחום: אני מדברת על אימאמים, 312 אימאמים.
אמירה נחום: באגף התקציבים.
צבי הנדל: הכול נמצא במשרד הפנים.
אמנון כהן: אבל אומרים שהעבירו אותו.
אמירה נחום: לא קיבלתי.
צבי הנדל: נרשם שהיא לא הכינה שיעורי בית.
משה גפני: לא, אבל היא צריכה אישור תקציבי כדי לבצע את זה.
משה גפני: העובד הוא עובד משרד הפנים?
משה גפני: אני הייתי סגן שר הדתות, עם כל הכבוד, יש עובדים במחלקה של העדות הלא-יהודיות; יש עובדים במשרד הדתות.
אמירה נחום: זה לא 326 עובדים.
משה גפני: אני יודע, זה האימאמים; יש שלושה עובדים בעדות הלא-יהודיות.
קריאה: המחלקה עברה.
משה גפני: המחלקה עברה.
משה גפני: והעובדים יודעים שהם עובדי משרד הפנים?
יגאל גידרון: זה מה שאומרת החלטת הממשלה.
ישראל אייכלר: אני רוצה להבין, משרד האוצר אומר שהאימאמים הועברו למשרד הפנים; משרד הפנים אומר שלא הגיעו.
אמנון כהן: יש פה סגן שר שבקי בדברים, אנחנו נשמע את התשובות.
אמנון כהן: לכן אני לא רוצה ויכוחים כרגע.
משה סוברנו: עובר אלינו.
אמנון כהן: עבר, מה זה עובר?
משה סוברנו: לא.
משה סוברנו: העובדים עוד לא עברו.
משה סוברנו: יש סיכום על כסף.
משה סוברנו: כלומר, הפעילות הרגילה נמשכת, ואין פעילויות חדשות.
משה גפני: מה זה פעילות רגילה?
יצחק לוי: הקבלנים ממשיכים לבנות, אין הקפאת בנייה.
משה סוברנו: אין הקפאה, ויש סיכום גם לגבי ההמשך.
משה סוברנו: בפועל העובדים עדיין לא הגיעו אלינו, ואנחנו נפעיל את זה כשהעובדים יגיעו ונקבל את כל הסיכומים מהאוצר כדי להפעיל את זה.
אמנון כהן: העברת בתי-הדין הרבניים, לרבות בתי-הדין לגיור ובתי-הדין הנוצריים, איך העברת התקציבים?
אמנון כהן: הכול עבר, והכול בסדר?
אמנון דה-הרטוך: אני עלול להפתיע את חבר הכנסת גפני.
אמנון דה-הרטוך: המוזמן השני מטעם משרד המשפטים, עו"ד קובי שפירא, לא נמצא, ואני לא מופקד על הנושא הזה, ולכן אני לא יכול, לצערי, לתרום לדיון.
אמנון כהן: אז אין ממשרד המשפטים, הבנתי.
אמנון כהן: משרד ראש-הממשלה, הרבנות הראשית לישראל, האגף למועצות הדתיות – מי מייצג?
יצחק לוי: אני אתייחס.
אמנון כהן: אז נשאר לנו רק משרד החינוך?
אמנון כהן: המטרה שלנו היא העברות תקציביות והעברות עובדים בצורה מסודרת.
אמנון כהן: איחרת, סגן שרת החינוך, דיברנו על העברת התיקים כך שהם לא הועברו כי נזרקו באיזשהו מקום שם, ואין אנשים שיודעים לטפל בדברים.
צבי הנדל: חבר הכנסת גפני?
אמנון כהן: לא רק.
אמנון כהן: כשיש לי פנייה אחת אני בודק אותה, כשיש כבר מספר חברי כנסת שפונים אני אומר שיש תופעה ובעיה.
אמנון כהן: לכן אנחנו צריכים לקיים דיון.
אמנון כהן: סגן השר, ההתייחסות צריכה להיות הן לעובדים והן לתקציבים.
אמנון כהן: והאם כפי שציינו כאן, אין עדיין קריטריונים איך לשלם לאנשים שהיו צריכים לקבל כבר בינואר את ההקצבות שלהם.
אמנון כהן: אם כבודו יכול לעדכן אותנו מה קורה אנחנו נשמח אם הבעיה תיפתר.
צבי הנדל: ברשות היושב-ראש ומבקר המדינה – שיש לי הכבוד והזכות לשבת במחיצתו, אני לא זוכר שאי-פעם ישבתי.
צבי הנדל: בדרך-כלל אנשים מפחדים.
אליעזר גולדברג: אין מה לפחד.
צבי הנדל: לא בסיטואציה הזאת.
משה גפני: אני מכיר את מבקר המדינה, אנשים לא מפחדים.
צבי הנדל: בהקשר של פירוק משרד הדתות משרד החינוך קיבל שתי סוגיות: לימודי התורה מגיל 18 ומעלה, כי עד גיל 18 כבר עבר מסיבות אחרות של כפל תקציבים כבר בתחילת שנת הלימודים בספטמבר; הסוגייה השנייה היא הבטחת ההכנסה לבחורי ישיבות.
צבי הנדל: סוגיית העובדים עדיין לא פתורה.
צבי הנדל: בסוגייה הזאת עוסק נציב שירות המדינה או סגנו, והוא מכיר את הפרטים.
צבי הנדל: אנחנו לא בתוך העסק.
צבי הנדל: אנחנו גם משתדלים כי אנחנו לא מכירים את הסוגיות.
צבי הנדל: הוא צריך לסיים את הפרשה, אני יודע שהיא בטיפול נמרץ, ויש חילוקי דעות עם חלק מהעובדים, אבל פרטים תשמעו מהם.
צבי הנדל: העובדים – מתוך אחריות – אף על פי שלא סיימו ואף על פי שהיו עיצומים ברמה כזו או אחרת, שיתפו פעולה.
אמנון כהן: אני הבנתי שאפילו לא דיברו אתם עד לא מזמן.
משה גפני: מתי התחילו לדבר אתם?
אמנון כהן: ככה דיברו פה.
משה גפני: אדוני היושב-ראש, אל תיקח על עצמך אחריות על דבר שיכול להתברר כלא נכון.
משה גפני: מתי התחילו לדבר עם העובדים?
צבי הנדל: אני אגן בגופי על הרב גפני.
משה גפני: מתי הייתה החלטת הממשלה, ומתי התחילו לדבר עם העובדים?
ישראל אייכלר: רק עובדים של משרד הדתות.
ראובן חביב: הדיבור עם העובדים התחיל עוד בתחילת 2003.
יצחק לוי: בשנת 2003 לא דיברו שום דבר עם העובדים.
משה גפני: זה אנחנו יודעים, מה אנחנו חיים באלסקה?
ראובן חביב: אצל עופר היה דיון.
יצחק לוי: היה דיון, ובזה זה נפסק.
משה גפני: חבל, היית צריך להזמין את ועד העובדים, היית שומע איזה בושות.
יצחק לוי: אנחנו נייצג אותם.
צבי הנדל: נציב שירות המדינה מטפל בסוגיית העובדים.
צבי הנדל: אף על פי שזה עדיין לא פתור ועל אף העיצומים, היה לנו שיתוף פעולה עם ועד העובדים והעובדים, וזכותם של אנשים שחיים שם והם אכפתניקים – זה כולל את המנכ"ל ואת יושבת-ראש ועד העובדים וכולם – והם שמו כתף.
צבי הנדל: מלבד עניין העובדים שזו סוגייה שעדיין לא בטיפולו, אבל הייתה אחת המעכבים, היו עוד שני סוגי עיכובים שעברנו עליהם, ברוך השם, יחסית בקלות ובמהירות: אישורים של משרד המשפטים.
צבי הנדל: מאחר שהיינו צריכים לבנות את כל המערך המקדמות ואת כל מערך הטופסולוגיה, וזה לוקח זמן; גם אם יעבדו יום ולילה בלי הפסקה, כולל שבתות וחגים – אי-אפשר לסיים את זה טכנית בפחות משבוע.
אמנון כהן: אז למה לא נערכים קודם?
אמנון כהן: ידענו על זה.
צבי הנדל: אני מציע לא לחפש אשמים.
צבי הנדל: הייתה פה סוגייה שעד 1 בינואר המשרד היה משרד דתות, ואני הייתי אמור לא לגעת בנושא.
צבי הנדל: גם התנינו תנאים שהשתנו רק בשלב מסוים בהחלטת ממשלה, שעד אז אנחנו לא רצינו לגעת בהם.
צבי הנדל: אמרנו שעד שלא תהיה החלטת ממשלה על הקמת יחידה חוץ משרדית וכולי.
אמנון כהן: עשרת אלפים משפחות לא מקבלות את ההקצבות.
צבי הנדל: מקבלים.
צבי הנדל: תן לי לסיים.
אמנון כהן: זה מה שאני אומר, לא רצתה לגעת.
צבי הנדל: אנחנו מודעים לקושי לא פחות טוב מכם, ואכפת לנו מה יהיה.
צבי הנדל: הממשלה הטילה את האחריות על משרד החינוך, ושרת החינוך הטילה את זה עליי, אז מאותו רגע מה שטוב ומה שרע זה אני, ואם אני לא עושה את זה אז צריך לפטר אותי.
צבי הנדל: כשקיבלנו את כל החומר, והממשלה אישרה את הבקשות שלנו והתחלנו לטפל בזה התברר לנו שהסוגייה הכי בוערת היא הבטחת הכנסה – בגלל מה שאתה אומר.
צבי הנדל: לכן אני אתחיל מהסוף.
צבי הנדל: מחר זה יהיה בבנקים של כולנו.
צבי הנדל: אם זה לא יהיה מחר, אלא מחרתיים אל תתבעו אותי, אבל זה כבר יוצא היום, תקנו אותי אם אני טועה, מחר זה יהיה בבנקים.
אמנון כהן: עד איזה חודש, ינואר?
יצחק לוי: ינואר.
קריאה: ב- 28 מקבלים.
יצחק לוי: יש איחור של ארבעה ימים.
צבי הנדל: מחר זה יהיה בחשבון הבנק.
צבי הנדל: הפספוס הוא לא גדול.
צבי הנדל: אני רוצה לומר גם מילת רקע.
צבי הנדל: זה לא קשור, הוא יודע שזה לא קשור.
משה גפני: לא כל הממשלה היא יצחק לוי.
משה גפני: יש עוד כמה אנשים בממשלה הזאת.
צבי הנדל: אדוני היושב-ראש, אנחנו מדינה יהודית---
צבי הנדל: ---והיחס לאזרחיה הוא טוב, והרצון שהציבור הדתי והחרדי יהיה שבע רצון גם אחרי פירוק משרד הדתות – אף על פי שעבדך הנאמן לא היה מהמאושרים עליו, כידוע לך – הרצון בכל הרכב הממשלה הוא עז באמת; פוליטית זה טוב.
צבי הנדל: זה כמו שיש פלג אחד שרוצה להראות שהוא מצליח להרוס את שירותי הדת, אנחנו צריכים לדבר אמת.
צבי הנדל: מבחינת האמת, אני רוצה לומר שיש לי שיתוף פעולה – אני אומר את זה בקפדנות – של החשב הכללי ואנשיו, של נציבות שירות המדינה, של משרד המשפטים על כל מושמציו למיניהם – כולם משתפים פעולה באופן בלתי רגיל.
צבי הנדל: עדיין מהלך כזה לוקח פיגורים של ימים.
צבי הנדל: כל מה שדרשתי וביקשתי – נעניתי לו.
צבי הנדל: סוגיית העובדים עדיין לא פתורה, אבל למרות זאת אנחנו עובדים עם העובדים.
צבי הנדל: בתנאים מגבילים לא יעברו למשרד הזה, אלא למשרד ההוא.
צבי הנדל: או-קיי, פותרים את הבעיות.
צבי הנדל: יש פיגור של X ימים בנושא הבטחת הכנסה, זה היה קריטי.
צבי הנדל: יהיה גם פיגור בעניין הישיבות שיהיה קטן הרבה יותר מהפיגורים הממוצעים שהיו בזמן משרד הדתות.
ישראל אייכלר: לא צריך להיות בכלל.
צבי הנדל: לכן זה לא קשור זה לזה.
צבי הנדל: אני מבקש שיהיה ברור לגמרי ששתי הנקודות הכי קרדינליות במשרד הדתות הן הסוגיות שעברו למשרד החינוך ולמשרד ראש הממשלה.
צבי הנדל: לא בכדי אתה רואה ששני סגני השרים באו כי אלה באמת שתי סוגיות מאוד כבדות גם שם וגם פה.
צבי הנדל: אנחנו עושים הכול ומקבלים עזרה מלאה אף על פי שלא היינו שבעי רצון מעצם הפירוק.
צבי הנדל: לכן אני מקווה שמעבר למילים היפות ולנופת הצופים שאני מדבר כאן, יראו את זה גם בחשבונות הבנקים.
צבי הנדל: אנחנו נעשה כל מאמץ שלא ייפגעו, והכול מתוך רצון גדול שייעשה שם שמים ברבים, שיפסיקו להשמיץ את הגופים האלה שעוסקים בתורה, ואני מקווה שכך זה ייעשה, גם הם ייהנו ועם ישראל כולו ייהנה.
אמנון כהן: תודה, אדוני סגן השרה.
אמנון כהן: אני רוצה לשמוע את נציבות שירות המדינה.
אמנון כהן: נאמרים פה דברים בנוגע לעובדים של משרד הדתות, לכן אתם הגוף שצריך ללוות את הנושא ולראות האם בן אדם לא נפגעו, האם הם קבועים; ואם יש דברים קנטרניים אז באמת לעבור את זה, ולקדם את הדברים הענייניים כמה שיותר מהר מול ההסתדרות ומול כל הגורמים האחרים.
אמנון כהן: המטרה היא שהאזרחים לא ייפגעו.
מוטי אהרוני: קודם כל מדובר במשימה מאוד מורכבת שמחייבת רגישות.
אמנון כהן: בכמה עובדים מדובר?
מוטי אהרוני: מדובר ב- 294 עובדים, אנשי הדת המוסלמים; ועוד גוף קטן – 11 עובדים באגף לעדות לא-יהודיות.
מוטי אהרוני: זו קבוצה אחת שהיא אורגנית ושלמה, ואפשר להעביר אותה כמקשה אחת.
מוטי אהרוני: שאר היחידות יש בערך מאה איש, שאמורים להגיע כל אחד למקומו.
מוטי אהרוני: החלטת הממשלה על ההליך היישומי לביצוע הפירוק התקבלה ב- 8 באוקטובר 2003, ומאותו זמן קיבל את האחריות הכוללת על כל הנושא מנכ"ל משרד ראש הממשלה.
מוטי אהרוני: הוא פעל בכמה שלבים : בשלב הראשון הוא כינס את כל המנכ"לים, ואמר להם מהי המתכונת העיקרית לגבי פעולות והחלוקה למקומות השונים; לאחר-מכן מזכיר הממשלה, ומשלב זה התחלנו לעבוד בשיתוף עם על הנציגים.
מוטי אהרוני: אני רוצה לומר לחבר כנסת גפני שאנחנו מגלים רגישות רבה מאוד, לדוגמה: נפגשנו עם הוועדים---
אמנון כהן: מתי התחלתם להיפגש?
מוטי אהרוני: שבועיים אחרי החלטת הממשלה.
אמנון כהן: לא כשכבר ידעו.
מוטי אהרוני: לא, אבל פה כבר פעלו ברחל בתך הקטנה להעביר בתי-דין לכאן, יחידות וכדומה.
מוטי אהרוני: היו ויכוחים עוד לפני ההחלטה, אבל מרגע שהתקבלה ההחלטה התחלנו לשבת.
ישראל אייכלר: כל העובדים זה מאה איש?
ישראל אייכלר: אני רוצה שיירשם בפרוטוקול שכל עובדי משרד הדתות הם מאה איש.
יצחק לוי: מאה פלוס.
מוטי אהרוני: נפגשנו עם הוועדים ועם נציגי ההסתדרות בכ-6 פגישות.
מוטי אהרוני: נפגשנו עם נציגי המשרדים, עם כל הסמנכ"לים, עם החשבת שיושבת פה, עם אגף התקציבים כדי להחליט מה הם יקבלו ואיך יקבלו.
מוטי אהרוני: נפגשנו עם סגן השר, הרב יצחק לוי, גם על דילמות לגבי מעמד הישיבות ועם סגן שרת החינוך, צבי הנדל, ויישבנו את הדברים.
מוטי אהרוני: האנשים עצמם היו בדילמות בלתי רגילות מה קורה אתם, וגיבשנו כללים, כולל נייר עבודה שבו אמרנו שאכן לא תהיה התייעלות בהתייחסות לפיטורי עובדים; אנחנו לא רצינו במקרה הזה לפטר עובדים, אלא לדאוג להעברתם על מעמדם, ואכן כתבנו את זה בתזכיר מסודר.
אמנון כהן: על מה זה עומד היום?
מוטי אהרוני: לאחר שגיבשנו, וכ- 90% מהאנשים יודעים איפה הם רוצים.
מוטי אהרוני: יש יחידות אורגניות שיכולנו להתחיל כבר בביצוע הפעילות שלהן, אבל נציגי ההסתדרות והוועדים מעוניינים להשיג עוד כמה הישגים נוספים – ואני מבין אותם, אבל אנחנו נגיע להסכמות בנושא הזה – שאם היינו יכולים לוותר עליהם, היינו מעבירים אותם בתנאים שאף אחד לא נפגע במעמדו ובתנאיו, לדוגמה: אגף לעדות לא-יהודיות מחר יכול לבצע, כי זו יחידה מנהלית אורגנית; יחידת המבנה והפיתוח יכול היה לעבור למשרד השיכון; לרבנות הראשית, לבתי-הדין הרבניים – סגרנו את כל הדברים האלה.
מוטי אהרוני: הם רוצים לקבל את התשובות גם על בעיות של אנשים שהיו בתקורה, שעסקו בנושאי בנא"מ, במשאבי אנוש וכולי.
מוטי אהרוני: אנחנו מבקשים שייפתרו עניינם של עד אחרון האנשים, ורק אז לעשות את המהלך.
מוטי אהרוני: אני ביקשתי מיושב-ראש ההסתדרות, עופר עיני, לשבת לסגור את הדברים השנויים במחלוקת; יש דברים שאינם מקובלים עלינו, למשל, הם מבקשים לתת לאנשים הגנה של 24 חודשים כך שאף אחד לא יפוטר.
מוטי אהרוני: למעשה, אי-אפשר לפטר כל עובד, אלא אם כן ביצעו הליך מסוים.
מוטי אהרוני: אנחנו נכנסים לתקדימים ברגע שאנחנו עושים דברים שונים מהמקובל.
מוטי אהרוני: ההסתדרות רוצה למשוך כל מיני דברים, ואנחנו רוצים להגיע להבנות כדי שאף אחד לא ייפגע.
משה גפני: אני רוצה לשאול שאלה קצרה כי זה סלע המחלוקת: אני עובד משרד הדתות, עברתי למשרד החינוך והסכמתם שאהיה בתקן הקודם שלי.
משה גפני: בעוד חצי שנה הממשלה תחליט על צמצום עובדים במשרד החינוך; האם אני בתור עובד משרד הדתות לשעבר אהיה כעובד משרד חינוך רגיל?
אמנון כהן: אתה שואל האם הוותק עובר אתו.
משה גפני: כן, כי אם יהיו פיטורים, השרה תגיד שהיא מפטרת קודם את אלה שהגיעו לא מזמן.
מוטי אהרוני: יושבים פה סמנכ"ל משרד השיכון וסמנכ"ל משרד החינוך; ישבתי עם כל הסמנכ"לים ואמרתי והזהרתי:
מוטי אהרוני: אם אני אשמע שלא קולטים את העובדים האלה בצורה הכי טובה והכי מקצועית, אני פשוט אעביר אותם למקום אחר.
מוטי אהרוני: יש לי סיכום עם כולם.
מוטי אהרוני: למה שיפטרו אותם?
אמנון כהן: הוא עובר עם הוותק?
מוטי אהרוני: הוא עובר עם הוותק.
משה גפני: אם הממשלה תחליט על פיטורי עובדים, תחליט השרה לפטר אותם.
מוטי אהרוני: לא! הוא עובר עם הוותק באשר הוא.
מוטי אהרוני: אפילו אמרנו שעובדים שהולכים למקום אחר, לא לאותו משרד אם ולא ייקלטו, אנחנו ננסה למצוא להם פתרון במקום אחר.
אמנון כהן: מוטי, הבנתי.
אמנון כהן: הבנתי שהם רוצים לעבור כולם כמכלול אחרי שאחרון העובדים קיבל את המענה שלו.
אמנון כהן: מתי זה יקרה, לדעתך?
מוטי אהרוני: אני ביקשתי מעופר עיני, הוא נסע לחו"ל---
אמנון כהן: איך אפשר באמצע משא-ומתן?
מוטי אהרוני: נסע.
מוטי אהרוני: אני פשוט אציג את הדברים כמו שהם, אני לא רוצה לומר משהו לגנות.
מוטי אהרוני: אנשים היו במתח ובחרדה; זה תהליך, כולל טלפונים.
מוטי אהרוני: יושבת פה אחת הרפרנטיות שלי, איילת נהר-צדק, היו בקשות להעביר עובדת זו מכאן לכאן וכדומה.
מוטי אהרוני: אנחנו נענינו כמעט לכל הבקשות כדי לעשות את התהליך המורכב הזה ברגישות ובשקט, ואני מאמין בכל לבי שזה מה שיהיה, כי יש חשיבות רבה להמשך תקין של שירותי הדת.