GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
צבי ורטיקובסקי: שר התעשייה המסחר והתעסוקה הוא הממונה על ביצוע החוק, והוא אחראי על התחום במשרד התעשייה והמסחר הוא הממונה על התקינה.
צבי ורטיקובסקי: משרד מבקר המדינה מצא בביקורת בנושא שיש כ- 420 תקנים רשמיים ועל כ- 220 תקנים מתוכם ממונים משרדים שונים.
צבי ורטיקובסקי: נמצא שהממונה על התקינה מסמיך את הבודקים במשרדים הנוגעים בדבר, כגון: משרד הבריאות, משרד התחבורה, משרד התקשורת, משרד התשתיות הלאומיות; אבל הוא לא וידא שהם אכן ביצעו בדיקות התאמה לעמידה על התקנים שבתחום אחריותם.
צבי ורטיקובסקי: בתחום של תכנון עבודת היחידה של הממונה על התקינה נמצא שהממונה לא הכין תכניות עבודה.
צבי ורטיקובסקי: ביחידה לא היה מאגר על העסקים, על היצרנים, על היבואנים שעליהם צריכים להיעשות בדיקות התקינה; לא היו דוחות על עבודת הוועדה, פעילות הבודקים, בעיקר.
צבי ורטיקובסקי: תדירות הבדיקות לא הייתה מוגדרת, ועל כשליש מהתקנים שבתחום אחריות משרד התעשייה והמסחר שהוא מופקד על אכיפתם לא נעשו גם בדיקות התאמה.
צבי ורטיקובסקי: כלומר, לא מספיק שמשרדי הממשלה האחרים לא עשו בדיקות והוא לא פיקח עליהם, אלא גם המשרד עצמו לא עשה בדיקות התאמה על כשליש מהתקנים שהוא אחראי להם.
צבי ורטיקובסקי: לגבי מעקב אחר תיקי האכיפה, נמצא שביחידה לא היו נתונים מרוכזים במספר התיקים שנפתחו, אלא התפלגות של התיקים לפי שלבי העבודה השונים, והעובדים לא ממלאים כפי שמתחייב פעם בחודש דוח מפורט על התיקים שבטיפולם בניגוד לנוהלי המשרד.
צבי ורטיקובסקי: היחידה לא השתמשה במערכת ממוחשבת שהייתה במשרד כדי לנהל פיקוח ובקרה על פעילותה.
צבי ורטיקובסקי: היה רישום לקוי וחלקי של תיקי האכיפה המועברים לטיפול היחידות המשפטיות המחוזיות, ומתוך בדיקה של 52 תיקים שבדק משרד מבקר המדינה, נמצא שב- 20 תיקים לא הסתיים הטיפול עד סיום המועד, ותהליך הטיפול נמשך זמן רב, ובחלק מהתיקים אפילו כ- 5 שנים, שהן זמן בלתי סביר.
צבי ורטיקובסקי: לגבי הטיפול המשפטי, נמצא שבבדיקת תקינה של מתקני משחקים ברשויות מקומיות עדיין מצויים תיקים רבים בשלבי חקירה; לא נעשתה בקרה מספקת על סגירת תיקים, פעולה שנעשתה בידי עובד מסוים של היחידה, וגם לא נוהל רישום בדבר הצורך לנהל בדיקות חוזרות על בתי עסק שלא עמדו בתקינה, והיה צורך לעשות בהם בדיקה חוזרת.
צבי ורטיקובסקי: במעבדות מאושרות נמצא שהיו ליקויים בתפקודן, ולא היה תהליך נכון אחר תוצאות הבדיקות שנעשו במעבדות, וכן לא הובאה לידיעת הציבור רשימת המעבדות שאושרו, ואילו מעבדות לא אושרו והסיבות לדחייה.
צבי ורטיקובסקי: מובן, שחוסר אינפורמציה לגבי רשימת המעבדות המוסמכות---
אמנון כהן: מה זה בדיוק המעבדות האלה?
צבי ורטיקובסקי: אלה מעבדות שמקבלות אישור.
צבי ורטיקובסקי: יש יחידה למעבדות לאומיות, והיא אחראית לאשר אילו מעבדות יבקשו בדיקות תקינה וצריך גם עליהן לפקח אם הן אכן עומדות לבצע את הבדיקות, ואם התהליך אצלן מתנהל באופן תקין.
צבי ורטיקובסקי: חשוב שהציבור יידע אל מי לפנות וגם בתחום הזה נמצאו ליקויים.
צבי ורטיקובסקי: משרד מבקר המדינה קיבל תשובות ממשרד התעשייה והמסחר.
אופיר פינס-פז: יש לכם המלצות או רק ממצאים?
צבי ורטיקובסקי: יש המלצות: תכנית עבודה מפורטת; תכנון רב-שנתי של הבדיקה; רישום מדויק של כל פעילות הפיקוח שמתבצעת; הידוק הבקרה על הבדיקות ועל פעולות האכיפה; להגביר את תדירות בדיקות ההתאמה; לקצר את משך הטיפול בתיקים; וביסוד כל התהליך הזה דרושה מערכת ממוחשבת ומעודכנת שמאפשרת לנהל בקרה נאותה הן על הבדיקות שצריכות להיעשות במשרד התמ"ת וגם כאלה שצריכות להיעשות במשרדי ממשלה אחרים.
צבי ורטיקובסקי: כפי שהתחלתי לומר, קיבלנו תשובה, שמהן עולה לכאורה שהמשרד מתכוון לתקן את הליקויים, והיינו רוצים לשמוע את המצב הנוכחי.
אמנון כהן: על-פי הדוח אני מבין שאין סעיף במשרד התמ"ת שאחראי על התקינה שלא נמצא בו ליקויים כאלה ואחרים.
אמנון כהן: אני לא יודע אם יש שם משהו טוב, אבל מצאתם ליקויים החל מתקינה בפיקוח משרדים אחרים – אני לא יודע אם משרדים אחרים מקבלים הנחיה או לא.
אמנון כהן: כשאתם בדקתם את הנושא ביוני- אוקטובר אמרתם שאין תכנית עבודה, ובהתייחסות של משרד התמ"ת כתוב בתגובות: "הכנת תכניות עבודה שנתיות לצורך פעולות אכיפה: החל משנת 97' הוכנו תכניות עבודה שנתיות הכוללות בדיקות תקינה לפי סדרי עדיפויות וחלוקה לרבעונים.
אמנון כהן: ההדגש הושם על קבוצות המוצרים הבעייתיים ביותר"; כלומר כבר ב- 97' היו תכניות עבודה.
אמנון כהן: ב- 2002 אומרים שאין תכניות עבודה.
אמנון כהן: אני רוצה ליישב את הסתירה הזאת, איפה זה עומד.
אמנון כהן: מי לא מדייק או כן מדייק.
אמנון כהן: יש פה חקיקה שעברה בקריאה ראשונה.
אמנון כהן: מדובר בתיקון מס' 6 לחוק התקנים שב- 29 באפריל 2002 התקבלה בכנסת בקריאה ראשונה.
אמנון כהן: מה עם שנייה ושלישית?
אמנון כהן: התקבלה, לא התקבלה?
אמנון כהן: אנחנו נרצה גם את התגובות ומה אומר התיקון הזה.
אמנון כהן: יש לנו הרבה מאוד שאלות, אבל ניתן לכם קודם כל להגיב על כל מה שנאמר כאן, על ממצאי הדוח.
אמנון כהן: לפני-כן ביקש חבר הכנסת אופיר פינס לדבר על הממצאים של הדוח.
אופיר פינס-פז: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.
אופיר פינס-פז: ראשית אני רוצה להזכיר לך שאתה הבטחת לנו תשובות לשתי בקשות שלנו.
אמנון כהן: זו הצעה לסדר עכשיו?
אופיר פינס-פז: אני מזכיר לך.
אופיר פינס-פז: אחת בפרשת ההאזנות ליושב-ראש האופוזיציה; והשנייה בפרשת הגרסאות השונות של ראש הממשלה למבקר המדינה.
אופיר פינס-פז: בתור עוזרך הנאמן בוועדה אני מחכה להתייחסות שלך, כי אמרת שתהיה החלטה תוך שבוע.
אופיר פינס-פז: לגופו של עניין.
אופיר פינס-פז: אני מצטער שהשר לא מצא זמן או לא מצא לנכון להשתתף בדיון הזה.
קריאה: הוא לא הוזמן.
אופיר פינס-פז: תמיד שר מוזמן לוועדה.
אופיר פינס-פז: אם אני הייתי שר הייתי בא היום.
אופיר פינס-פז: לא די שהוא לא בא, גם המנכ"ל לא מצא לנכון להגיע, כאילו זה לא עניין שלו, אלא של אגף עצמאי במשרד.
אופיר פינס-פז: הדוח קשה וחמור מאוד, ואני יכול להוסיף עליו כהנה וכהנה ממצאים עדכניים.
אופיר פינס-פז: רק לפני שבועיים היה אסון בבאר-שבע – אומנם לא הסתיים במוות, אלא בפציעות ובלקיחת מאור עיניים של כמה חבר'ה צעירים---
אמנון כהן: במועדון בלייזר?
אופיר פינס-פז: --והיה דיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, ומסתבר שלא מצאתם זמן לתקן תקן רשמי של מדינת-ישראל בכל מה שקשור לנושא הלייזר אף על פי שמכון התקנים גם הציע תקן וגם לוחץ שתעשו תקן, אבל אין לכם זמן כי אתם מאוד עסוקים, יש לכם הרבה עבודה ואתם לא מספיקים---
אמנון כהן: אין כסף.
אופיר פינס-פז: אין כסף, אתם נורא מסכנים.
אופיר פינס-פז: זה נורא, באמת נורא.
אופיר פינס-פז: עד היום אין במדינת-ישראל תקן רשמי ללייזר; מחר תעלה הצעה דחופה לסדר היום בעקבות בדיקה של המשרד לאיכות הסביבה.
אופיר פינס-פז: המשרד לאיכות הסביבה גילה גילוי מדהים שקרינה בלתי מייננת – שמשרד הבריאות אמר כל הזמן שהיא לא מסכנת – היא פתאום כן מסוכנת; פתאום בא האור למשרד לאיכות הסביבה.
אופיר פינס-פז: הוא עשה ביקורת על חברת חשמל וגילה שהמתקנים שלה מסוכנים.
אופיר פינס-פז: אחרי שאני יכול להביא לכם עדויות מאין-ספור ועדות כנסת בשנים האחרונות שכל משרדי הממשלה בלי יוצא מן הכלל – ויצחק קמחי יכול להעיד על זה – גיחכו או הסתלבטו על כל חשד הכי קטן שהקרינה הבלתי מייננת בעוצמות מסוימות ובחשיפה מסוימת עלולה לגרום לסרטן.
אופיר פינס-פז: גם פה אין תקן ישראלי לקרינה בלתי מייננת; לא אומרים מה מותר ומה אסור לא באנטנות, לא במכשירים הסלולריים.
אופיר פינס-פז: לא חברת חשמל, לא בזק, לא צבא, לא רשות השידור.
אופיר פינס-פז: הציבור הישראלי חשוף לאין-סוף סכנות אמיתיות, ולצערי, כבר יש קשר כזה או אחר; הרי עד שאנשים יודו שיש קשר ישיר בין סרטן לבין קרינה בלתי מייננת יעבור הרבה זמן משום שהקשר מחייב ביצועים ומחייב אלף ואחד דברים אחרים, אז כמובן שמתחמקים – כמו שבקישון התחמקו, יתחמקו בכל מקום – אבל תשאלו ביישובים בארץ ותראו שיש קורלציה.
אופיר פינס-פז: ואין משרד תמ"ת, ואין תקינה ותשמעו מה אומרים לכם במכון התקנים, אני מציע, תפתחו את האוזניים.
אופיר פינס-פז: משרד התעשייה והמסחר---
אמנון כהן: הוא גם תעסוקה היום.
אופיר פינס-פז: כן, הוא מקבל עוד תפקידים היום מרוב שהוא מצליח.
אופיר פינס-פז: --הוא משרד מאוד בעייתי שצריך לעבור מהפכה גדולה בהרבה מאוד תחומים.
אופיר פינס-פז: ודאי שהתחום הזה, על-פי ממצאי הביקורת מתנהל בצורה חמורה ביותר.
אופיר פינס-פז: זה שזה לא מעניין אף אחד במדינת-ישראל זה לא אומר שזה לא חשוב.
אופיר פינס-פז: את מדינת-ישראל מעניין שיושב-ראש הכנסת מטיל מיסוך על המליאה.
אופיר פינס-פז: אלה סדרי העדיפויות שלו, מה לעשות.
אופיר פינס-פז: או כשחברת כנסת אומרת שמטרידים אותה 3 פעמים מינית.
אופיר פינס-פז: בסדר, זו המדינה .
אופיר פינס-פז: אבל אתם יודעים שמה שחשוב באמת זה זה.
אופיר פינס-פז: כי זה קובע לא פעם דברים קריטיים בנושאים מסוימים, ויש כאן רשלנות קשה – שלא לומר פושעת, כי הביטוי רשלנות פושעת לקוח ממקומות אחרים ואני לא רוצה להשתמש בו בתחום הזה; רשלנות מכעיסה, מקוממת.
אופיר פינס-פז: משום שאם לוקח 5 שנים לקבוע תקן, ואם בנושאים קריטיים כמו שאני הבאתי לא מצאתם לנכון לקבוע תקן ועוברים לסדר היום, תאמינו לי אם היה דוח 10% מזה על מפלגה בישראל ברמת תפקוד, כל המדינה הייתה עומדת על הרגליים.
אמנון כהן: מפלגה לא מסכנת את הציבור.
אופיר פינס-פז: לא, בהיקפים של כשלונות.
אופיר פינס-פז: 10% מזה על מפלגה כל מדינת ישראל הייתה עומדת על הרגליים.
אופיר פינס-פז: אז על תחום כזה חשוב, שהוא רגולטור בתחום מסוים, זה נאמן הציבור לשמור על ביטחונו בתחומים כאלה ואחרים מטעמו של הציבור.
אופיר פינס-פז: רגולטור מתרשל בתפקידו על-פי ממצאי הביקורת ועל-פי הידע הכללי.
אופיר פינס-פז: אנחנו מצפים שתתרחש כאן מהפיכה של ממש.
אופיר פינס-פז: איפה הסנקציות?
אופיר פינס-פז: איפה הפיקוח גם על מה שכבר תוקנן ועל תקינה קיימת?
אופיר פינס-פז: איפה תקינה בדברים קריטיים ולמה כל-כך קל למנוע תקינה או לא לקבל תקינה.
אופיר פינס-פז: אני לא רוצה לרמוז או לחשוב, כי אני באמת לא יודע למה אין תקינה, למשל, בנושא הקרינה הבלתי מייננת.
אופיר פינס-פז: אני באמת לא יודע.
אופיר פינס-פז: אבל העובדה היא שהתחום הזה פרוץ טוטלית במדינת ישראל, והמדינה לא מגנה על אזרחיה.
אופיר פינס-פז: זו עובדה! בכל יישוב ובכל עיר מקימים אנטנות פירטיות, אין דין ואין דיין, לא עירייה ולא ממשלה ולא תקינה.
אופיר פינס-פז: הטלפונים הסלולריים מתנהלים בהפקרות ממש.
אופיר פינס-פז: מי אמור לטפל בזה בשם האזרחים?
אופיר פינס-פז: מיי אמור לדאוג לאינטרס של האזרח הקטן?
אופיר פינס-פז: המדינה, הממשלה בתחומים האלה.
אופיר פינס-פז: לכן קבעו שיהיה ממונה על התקינה ולכן קבעו שתהיה תקינה; לא כדי לצאת ידי חובה, אלא כדי לעבוד למען הציבור.
אופיר פינס-פז: אומר לנו מבקר המדינה שהעבודה הזאת לא נעשית באופן קטיגורי, באופן גורף.
אופיר פינס-פז: אני חושב שזה פשוט לא בסדר, זה חמור.
אופיר פינס-פז: שלא תהיה לך טעות אדוני, אין לי צל צלו של ספק שלא הישיבה הזאת ולא הדוח הזה ישנו משהו מהעניין הזה.
אופיר פינס-פז: אם לשר לא אכפת – ולא אכפת לו---
אמנון כהן: ממה אכפת לו אם לא אכפת לו מזה?
אופיר פינס-פז: את המנכ"ל אני מעריך, אז אתם מבינים מה אני חושב על השר.
אופיר פינס-פז: ואם גם המנכ"ל לא בא לפה, אז אני לא יודע בשביל מה טורחים במשרד מבקר המדינה; בשביל מה אתה טורח, אדוני היושב-ראש, לכנס את כולנו, הרי לא ישתנה כלום.
אמנון כהן: יוסי ברג, בבקשה.
אמנון כהן: על מה יש לכם תלונות?
יוסי ברג: לגבי החומרה במתקנים לבנייה אמר את הדברים חבר הכנסת פז-פינס, ומשרד מבקר המדינה עמד על פגמים טכניים: בקרה, קיצור זמנים ומערכת ממוחשבת; אבל אני רוצה לעבור לעניין מהותי שעם הראייה לעשייה חשוב לעמוד עליו.
יוסי ברג: החלק החשוב ביותר בפעולה של התקינה הוא הענישה וידוע ציבור.
יוסי ברג: זה מכיוון שהתקינה לא מתפקדת בהוויה כלכלית, ולכן אין לה שום ערך.
יוסי ברג: לכן חיוני שהציבור יכיר אותה ושהיא תהיה ודאית, כלומר ליקוי יטופל בחומרה, ולא כמוש נאמר אחרי 5 שנים, אם בכלל.
יוסי ברג: לכן אם הדוח טוען שאין יידוע ציבור ואין אכיפה אז יש בעיה אמיתית.
יוסי ברג: בכל הנוגע ליידוע הציבור אנחנו השגנו לאחרונה הישג גדול מאוד, ואני רוצה להדגיש שנושא יידוע הציבור הוא נושא חשוב במיוחד, כי אם הציבור יודע על אפשרות של תיקון ועל קיום תקן ועל אפשרות ליישם אותו הוא גם פועל.
יוסי ברג: בנושא של גני משחקים, למשל, קיבלנו לפני שנתיים תלונה או שתיים; פעלנו על התיקון שלהם, הם התפרסמו, ועכשיו יש מהלך שאמור למנוע, וזה תחום מאוד חשוב.
יוסי ברג: בנושא זה הממונה על התקינה התחייב לאחרונה לפרסם ממצאים של בדיקות שעד כה היו חסויות – אנחנו עמדנו מזמן על חשיבות הפרסום שלהם כדי שהורים יידעו למנוע מילדים לשחק במתקן לקוי, ויידעו לוודא ולאכוף את התיקון שלו.
יוסי ברג: בכל-אופן, אם מסתכלים קדימה הממונה התחייב לחייב פרסום, ומלבד זאת אנחנו מניחים שהוא יישם את הרעיון הזה גם בתחומים נוספים אחרי שהוא עמד על כך שזה חשוב.
יוסי ברג: לעומת זאת כל הנושא של החמרת אכיפה מצריך פעילות גדולה יותר וגם החמרת הענישה שהיא פעולה משולבת של הממונה ושל גורמים אחרים במשרד התמ"ת, אבל גם של בתי-המשפט שלפעמים נותנים עונשים מאוד לא ייצוגיים, אלא מינוריים.
יוסי ברג: צריך להחמיר במיוחד מאז שב- 1998 צומצמו התקנים שמחייבים התקנים הבטיחותיים צמצום ניכר.
נירה לביא: אני מבקרת הפנים של המשרד.
נירה לביא: אנחנו בהחלט היינו מודאגים כשקראנו את הדוח, והעלינו את הנושא הזה, הייתה לנו ועדה לתיקון ליקויים בראשות המנכ"ל.
נירה לביא: קיימנו דיון מאוד רציני של מספר שעות על הדוח הזה.
אמנון כהן: רק מספר שעות?
נירה לביא: כמה שעות.
נירה לביא: היה דיון מאוד ארוך.
נירה לביא: העלינו את כל הליקויים האלה לפני המנכ"ל, אני העליתי אותם, גרישה ענה עליהם.
נירה לביא: יש לנו פרוטוקול, אנחנו נביא אותו ברצון לוועדה.
נירה לביא: המשרד פועל ומודע לחשיבות של כל הנושא הזה, וגרישה יענה על הליקויים שחלקם כבר טופלו וחלקם בתהליכי טיפול.
נירה לביא: כשגרישה נכנס לתפקיד הזה לא היה שם שום דבר, היה תוהו ובוהו, והוא הקים את היחידה הזאת יש מאין, וזה לוקח זמן---
אמנון כהן: מתי נכנס גרישה לתפקיד?
נירה לביא: גרישה נכנס מזמן.
אמנון כהן: מה זה מזמן?
גרישה דויטש: ביולי 94'.
נירה לביא: הוא עושה המון, הוא יפרט מה הוא עשה.
אמנון כהן: חשבתי שנכנסת לפני חודשיים.
נירה לביא: לא, אבל לקח לו זמן לארגן את היחידה.
אמנון כהן: עם כל הכבוד, 10 שנים זה לא יומיים.
אופיר פינס-פז: נשיא ארצות-הברית גומר את התפקיד אחרי 10 שנים במקרה הטוב, הוא צריך לנהל את כל אמריקה.
אמנון כהן: את כל העולם.
אמנון כהן: בבקשה, גרישה.
גרישה דויטש: אני מבקש קודם להדריך אותי האם אני קודם עונה לדברים של חבר הכנסת פינס?
אמנון כהן: קודם תענה על הדוח.
גרישה דויטש: מאוד חשוב לי שחבר הכנסת פינס יהיה כשאני אענה לדבריו.
אמנון כהן: בשמחה רבה, הוא יהיה.
גרישה דויטש: ממה להתחיל?
אמנון כהן: אני רוצה לשמוע על הליקויים אחד-אחד.
אמנון כהן: אני רוצה לדעת מה עשיתם.
אמנון כהן: תכנית עבודה יש כבר?
גרישה דויטש: יש.
אמנון כהן: אפשר לראות אותה?
גרישה דויטש: גם הייתה.
גרישה דויטש: אני אסביר אותה אחד-אחד.
גרישה דויטש: זה לא דברים קטנים כי אני רציתי להגיד על לדבר על העניין באופן כללי.
גרישה דויטש: הדוח מתייחס לחלק מהעבודה שהיא לא יותר מ- 50% מעבודת הממונה על התקינה והיחידה שלו.
גרישה דויטש: הוא מתעסק בנושא האכיפה ואישור מעבדות בחלק מסוים לגבי רישום בעיקר.
גרישה דויטש: כלומר, במושגים שלי לא נאמרה מילה בדוח על אי-עשייה, וזו נקודה שמאוד חשוב לי לציין.
גרישה דויטש: להפך, לדעתי, מצאו עשייה רחבה מאוד.
גרישה דויטש: לא נאמר בדוח על זלזול בעבודה; לא נאמר על חשד לאי-ניקיון כפיים וכן הלאה.
אמנון כהן: הדוח חמור מאוד ממה שגילו.
אמנון כהן: מה שעשית זה בסדר.
גרישה דויטש: כשאני התחלתי בתפקיד היו למעשה שני אנשים בתפקיד, במושגים של היום זה 160 אלף שקל.
גרישה דויטש: אפילו פעולות אכיפה מעטות שנעשו נעשו בידי מכון התקנים ולא בידי הממונה על התקינה.
גרישה דויטש: רוב העבודה נעשתה בידי מכון התקנים.
גרישה דויטש: במשך השנים, בעיקר בגלל ביקורת של איגוד לשכות המסחר רוב התפקידים שהיו במכון התקנים, תפקידי רגולציה ואכיפה הועברו לממונה על התקינה: אישור רביזיות של התקנים, פעולות אכיפה, יציאה לשטח וכן הלאה.
גרישה דויטש: היום הכול נמצא אצל הממונה על התקינה ולא במכון התקנים.
גרישה דויטש: מכון התקנים עוסק בעבודה שלו.
גרישה דויטש: החל משנת 1999 התחיל לגדול תקציב הממונה על התקינה באופן ניכר.
גרישה דויטש: זהו תקציב שנועד בעיקר לפעולות אכיפה.
גרישה דויטש: התקציב הזה אפשר קליטת עובדים; אפשר הרחבת האכיפה---
אמנון כהן: ב- 99', כן?
גרישה דויטש: מ- 98' התחילה תזוזה, 99', 2000, 2001.
גרישה דויטש: חשוב לציין שעד כמה שאני זוכר שהשנים המבוקרות זה 99', 2000, 2001, שלוש שנים.
גרישה דויטש: התקציב אפשר לנו ביצוע רק נטילות של מוצרים עם בדיקת מעבדה וטיפול בהם מ- 50-60-70 מוצרים לשנה, אחר-כך זה הגיע ל- 200.
גרישה דויטש: בשנת 2001 זה היה 800.
גרישה דויטש: זאת הייתה שנת שיא של נטילות בפועל.
גרישה דויטש: אני לא מדבר על ביקורות ולא על נטילת מוצר ועל בדיקת מעבדה ופתיחת תיק אם המוצר לא תקני.
גרישה דויטש: באותה תקופה היה ברור.
גרישה דויטש: התהליך התחיל בשנת 98' וזה מצוין בדוח.
גרישה דויטש: בינואר 98' התקבל תיקון חוק התקנים ששינה את מטרות התקינה הרשמית, כלומר, במקום הגנה על הצרכן, הבטחת רמה נאותה של תוצרת הארץ, יעילות המשק הוגדרו המטרות העיקריות: בטיחות, בריאות, הגנה על איכות הסביבה ועוד מטרות מסוימות, שהגדירו שהתקנים הרשמיים יהיו תקנים שמגנים על בריאות והגנה על איכות הסביבה, ופה ושם עניין של אספקת מידע לצרכן, ואם אין מקור אחר להגנה על הצרכן, אלא רק תקן רשמי.
גרישה דויטש: אז הוטל בחוק על הממונה על התקינה עד 1 בנובמבר 98' לפרסם רשימה של התקנים שרשמיותם תבוטל כי הם לא עונים לדרישות התקינה הרשמית, כפי שהוגדרו מחדש.
גרישה דויטש: הצוות החדש עשה את העבודה הזאת מול התאחדות התעשיינים, מול יבואנים, מול משרדי ממשלה אחרים ומול צרכנים.
גרישה דויטש: זה היה מאוד לא פשוט כי להוריד את השניות מהתקן זה מאוד לא פשוט, יש התנגדויות, ואנחנו עושים את העבודה.
גרישה דויטש: נגענו ביותר מ- 200 תקנים, חלק הורדנו לגמרי משניות, חלק באופן חלקי.
גרישה דויטש: על העבודה הזאת כל אחד מהצוות קיבל פרס מנכ"ל בשנת 99'.
גרישה דויטש: אז התחילה עבודה של אכיפה של אותם תקנים רשמיים, ועדיין רוב העבודה היא התאמת התקנים למטרות תקינה רשמית שלא יהיו חסמים לא מכסיים לסחר חופשי.
אופיר פינס-פז: אם אני יכול להבין אותך נכון, מאז שאתה בתפקיד התרומה המרכזית של היחידה הייתה בביטול תקנים ולא בהוספת תקנים.
גרישה דויטש: לעומת ביטול התקנים ישנה הוספת תקנים רשמיים מבוקרת.
קריאה: הרבה יותר ממה שבוטל.
קריאה: מה שבוטל הוא ניכר.
קריאה: אומצה תקינה בינלאומית במספר ניכר של תקנים.
אמנון כהן: מצוין, זה חוסך הרבה מאוד.
אמנון כהן: תביא את התקינה הבינלאומית לצרכים של ישראל זה הכי טוב והכי יעיל ועולה פחות כסף.
אופיר פינס-פז: אל תהיה בטוח כי לפעמים התקינה הבינלאומית מטעה, קל מאוד להסתמך עליה, היא לא תמיד מתאימה למציאות הישראלית.
אמנון כהן: בודקים, התפקיד שלהם הוא לבדוק.
גרישה דויטש: בינואר 2000 התקבל תיקון מספר 5 לחוק התקנים שחייב בהכנת התקן והסתמך על אימוץ תקן בינלאומי או תקן אזורי, של אירופה למשל.
אמנון כהן: על עיוור לאמץ או תוך כדי בדיקה אם זה מתאים לצרכים של המדינה?
גרישה דויטש: זה צריך להתאים ואפשר לשנות את זה פה ושם עם הסבר שיהיה מצורף לתקן מדוע בישראל שונה הדבר.
גרישה דויטש: ישראל גם כן חברה בוועדה בארגון הסחר העולמי, וזה מחייב אותה בעניינים האלה.
גרישה דויטש: לדוגמה, הסוללות לטלפון.
גרישה דויטש: חבר הכנסת פינס הזכיר את ישיבת ועדת הכלכלה שבה נדונו עניינים של פתיחת שוק לטלפון סוללריים או לא, אבל בין היתר, השאלה לדיון הייתה סוללה שהתפוצצה בילקוט של ילדה.
גרישה דויטש: גם לפני הישיבה וגם אחריה בדקתי את העניין וקיבלתי תשובות רשמיות מארצות-הברית.
גרישה דויטש: שם, למשל, מדינה מתוקנת בנושאים האלה, אין דרישה לבדיקת סוללה.
גרישה דויטש: יש דרישה אחת ויחידה לבדוק את הקרינה מטלפון נייד כאשר הסוללה נמצאת בפנים, כי תלוי בסוג הסוללה.
גרישה דויטש: כמובן, בזה אני מטפל, וקל מאוד להגיד שעל כל דבר צריך להכריז על תקן רשמי.
אופיר פינס-פז: מה אמרת שיש באמריקה?
גרישה דויטש: באמריקה יש Federal communication commission, מוסד שמחליט מה נכנס לשוק התקשורת ומה לא נכנס לשוק התקשורת בארצות-הברית.
גרישה דויטש: יתקן אותי אם צריך ידידי המלומד, חיים סחרוביץ' ממשרד התקשורת.
גרישה דויטש: לגבי ה- C.C.
גרישה דויטש: כבר קיבלתי תשובה רשמית כי הבנתי שאם אני עלול, חלילה, להתמודד עם ועדת הכלכלה וכנסת, אני לא יכול לשלוף ולהכריז רשמיות על כל דבר; צריך לראות מה קורה בעולם, איפה זה נחוץ ואיפה אפשר לאכוף.
גרישה דויטש: בארצות-הברית מה שנדרש בלבד מהסוללות לגב הטלפון הסוללרי, זה שהקרינה מהטלפון תיבדק כאשר הסוללה מחוברת לטלפון.
אופיר פינס-פז: אבל זה חשוב.
גרישה דויטש: לא נבדקת עניין של סוללה בפני עצמה בשיווק חופשי.
אופיר פינס-פז: אבל הם צודקים, כי מה שהם בודקים יותר חשוב מהעניין הזה.
אמנון כהן: אתם דיברתם על כך שהתפוצץ אצל הילדה.
גרישה דויטש: יש תקנות בארץ לנושא הזה.
אופיר פינס-פז: יש תקנות שככה בודקים קרינה בישראל?
גרישה דויטש: הרי אתה קידמת את הנושא הזה.
אופיר פינס-פז: אבל אף אחד לא בודק קרינה בישראל.
גרישה דויטש: אבל לא קיים תקן לבדיקה כי אין ועדה בינלאומית עם המומחים הגדולים ביותר בראשותו של Mayer, אחד הטובים בעולם בארגון תקינה בינלאומית שיושבת על התקן הזה.
גרישה דויטש: זה מאוד לא פשוט.
גרישה דויטש: סליחה שאני אומר את זה, אבל כאשר מתחילים פה דיונים על צורת ההחזקה של הטלפון הסוללרי בארצות-הברית, כי מדובר פה על כל מילימטר שקובע במרחב: ככל שהמרחק יותר גדול הקרינה קטנה יותר בריבוע.
גרישה דויטש: אנחנו לא יכולים להמציא בארץ תקן לקרינה ולהכריז עליו רשמיות – כך אני מבין את זה.
גרישה דויטש: אנחנו מסתכלים מה קורה בעולם, אנחנו עוקבים אחרי זה, וברגע שיהיה תקן לשיטת בדיקה, אפשר יהיה לבדוק.
גרישה דויטש: היום מסתמכים על הצהרה של חברות.
גרישה דויטש: אני חושב שזה בתקנות שאתה קידמת והתקבלו.
אופיר פינס-פז: את החוק אני קידמתי, את התקנות קבע משרד התעשייה והמסחר.
גרישה דויטש: אני רוצה להזכיר גם את עניין הלייזר.
גרישה דויטש: קיים תקן לקרינה של לייזר בארץ.
גרישה דויטש: רוב הקטגוריות של רמות הלייזר הן לשימוש מקצועי והם טעונים אישור של המשרד לאיכות הסביבה.
גרישה דויטש: יש שם קטגוריה אחת ותת-קטגוריה אחת שזה לשימוש רחב.
גרישה דויטש: ישבנו בשיב"א עם פרופסורים כדי לקבל גם אישור ממשרד הבריאות, ואמרו לנו שם, רבותיי, אנחנו לא מסכימים כי הצצה של שנייה בשמש יותר מסוכנת מהצצה לתוך הלייזר הזה שמצביעים בו על המסך.
גרישה דויטש: אז אנחנו חייבים לבדוק, אי-אפשר להכריז רשמיות על כל דבר.
גרישה דויטש: זה היה במדינה, ולא ניתן, כי יש שוק, והשוק קובע דברים רבים, ועל כל מה שצריך להגן על בטיחות הבריאות אנחנו מכריזים רשמיות.
גרישה דויטש: היום התחלתי בתהליך הכרזת רשמיות על ילקוט לתלמידים.
גרישה דויטש: היום זה יצא.
גרישה דויטש: לא היה תקן רשמי משום שיש ויכוחים: הם משקל כזה או כזה, ואין דעה חד-משמעית.
גרישה דויטש: גם בתקן הישראלי יש בעיה מסוימת בנושא הזה.
גרישה דויטש: אני אגיד יותר מזה, התחלתי תהליך בימים אלה על הכרזת רשמיות לתקן על משקאות חריפים; אני חושב שאני אקבל מכה מאיגוד לשכות המסחר.
גרישה דויטש: יש תקן ליין ולבירה, והתקן למשקאות חריפים עדיין לא רשמי, ואנחנו צריכים לעשות את זה.
גרישה דויטש: אנחנו יוזמים, ואנחנו עושים.
גרישה דויטש: אבל אנחנו עושים במקום שאנחנו יכולים לעשות.
אופיר פינס-פז: אתה מבין באילו נושאים קריטיים אתה מתעסק?
גרישה דויטש: אני מוכן להכריז רשמיות על כל דבר, זו לא הבעיה.
אופיר פינס-פז: אז תכריז.
גרישה דויטש: אני מוכן לעמוד על דבריי ולהתווכח אתך.
אמנון כהן: אופיר פינס שותה וויסקי, זה בסדר?
אופיר פינס-פז: אם אתה כבר אומר את זה, אני רוצה להגיד לך שאני שונא וויסקי.
גרישה דויטש: כל עוד זה מיוצר באשדוד זה בסדר.
גרישה דויטש: כל עוד הדבר מיוצר באשדוד זה בסדר, אבל יש מה שלא מיוצר שם, יש אתו בעיה וצריך לתפוס את זה, והיום יש בעיה עם זה כי אין חקיקה בנושא הזה.
גרישה דויטש: חקיקה זה תקן שצריך להיות רשמי בטאבו.
אופיר פינס-פז: ברמה העקרונית, אתה מושפע מאוד מהגורמים האינטרסנטיים – במובן האובייקטיבי של המילה, לא לשלילה – אבל אני מייצג את הציבור, גם אנחנו אינטרסטים.
אופיר פינס-פז: גם אתה מייצג את הציבור.
אופיר פינס-פז: ודאי, שהסקטור העסקי לא רוצה רגולציה בשום דבר, וזכותו לא לרצות.
אופיר פינס-פז: תמיד אתה צריך לייצר את האיזון הנכון בין האינטרס הציבורי לבין האינטרס של הסקטור העסקי.
אופיר פינס-פז: לכן אני לא מלא התפעלות מזה שביטלת 200 תקנים.
אופיר פינס-פז: יכול להיות שביטלת בצדק, אני לא אומר שלא, אבל אני לא מתפעל מזה.
גרישה דויטש: דרישה לשנות מהירויות במאוורר, תוספת לתקן בינלאומי.
אופיר פינס-פז: לא אמרתי שלא עשית בצדק, אבל תראה באילו נושאים אתה נוגע?
אופיר פינס-פז: ילקוט של ילדים, זה קובע למיליוני ילדים את בעיות הגב שלהם לכל החיים, כולל הברכיים ועוד.
אופיר פינס-פז: אתה עוסק בדברים מאוד חשובים: לייזר, קרינה בלתי מייננת, אלה נושאים קריטיים וחשובים ביותר.
אופיר פינס-פז: אנחנו הפקדנו בידך סמכות סטטוטורית; אנחנו הצבנו את האינטרס הציבורי הרחב בידיך, אתה צריך להבין את זה.
אופיר פינס-פז: זה לא בידיים של עודד טירה, לא בידיים של איגוד המסחר, אלא בידיך.
אופיר פינס-פז: אתה צריך להבין את זה, יש לזה משמעות.
אופיר פינס-פז: אתה לא צריך להתעלם מהם, אתה צריך לשמוע אותם ולהקשיב להם, אבל בסוף אתה צריך לעשות את האינטרס הציבורי.
אופיר פינס-פז: אם אתה רואה שיש מצב שעלול להיות מסוכן ומחייב התערבות ברמה של תביעת תקינה, תעבוד על זה.
אופיר פינס-פז: אתה לא צריך לוותר להם, אתה צריך לעשות את זה.
גרישה דויטש: אני לא מוותר.
גרישה דויטש: אתמול ישבנו פה בכנסת משעה 17:30 עד 19:30 בערב בחדרו של חבר הכנסת אהוד יתום, שהזמין אותנו כי הוא רוצה לקדם, למשל, נושא של תקינה לפליטת חלקיקים מתנורים המוסקים בחומרים מוצקים, למשל, כלי עץ.
גרישה דויטש: הוא ישב אתנו כדי להבין מדוע יש תקן רשמי אחד ולא אחרים, והסברנו וחיפשנו פתרונות.
גרישה דויטש: לכן אני רוצה להגיד לך שאני לא יכול להבהיר בישיבה גדולה את נושא הסוללות שעליהן דיברו בוועדת הכלכלה.
גרישה דויטש: בשיחה אתך הייתי מבהיר ברצון שאם נכריז רשמיות על תקן 50-20 הוא יחול על סוללות למצלמות ולדברים אחרים, הוא לא יחול על סוללה לגב סללולרי, כי בתקן הזה שהוא אימוץ תקן אמריקני כתוב שהתקן לא חל על סוללות שתוכננו לשמש כחלק ממכשיר שיש לגביו דרישות טכניות.
גרישה דויטש: זה מה שעוצר אותי.
גרישה דויטש: אני סתם אפגע בכל מיני יבואנים קטנים שמביאים 300 סוללות ונטענות מחדש על כל מצלמה, למשל.
גרישה דויטש: אני לא יכול אוטומטית, אני למדתי, יש לי תואר שני בתחום הטכני – פיסיקה וטכני – ואני ממש מסוגל לקרוא תקן.
גרישה דויטש: יש לי היום מהנדסים שמסוגלים, ואנחנו יודעים היום שהתקן הזה כפי שהוא שנכריז אותו לרשמיות הוא יפספס.
גרישה דויטש: אבל בעיתון היה כתוב: רשלנות פושעת של משרד התעשייה והמסחר.
גרישה דויטש: מה אני יכול לעשות?
גרישה דויטש: אני לא יכול להתמודד עם זה.
גרישה דויטש: אני ברשות
גרישה דויטש: כם, אחזור על זה.
אמנון כהן: שלא ייצא מפה "רשלנות פושעת".
גרישה דויטש: אני מוכן לשבת אתך בכל זמן שתגיד, נסתכל ביחד על התקן ונקדם את זה, בבקשה.
גרישה דויטש: לגבי פיקוח על משרדים אחרים, אני כממונה על התקינה מסמיך במידת הצורך אם אני מתבקש רק את משרדי הממשלה, רק את עובדי המדינה.
גרישה דויטש: בזמנו הסמכתי את מכון התקנים, זה הועלה על-ידי איגוד לשכות המסחר, והתברר שלא צריך לעשות את זה, לא עושים יותר.
גרישה דויטש: כלומר, אני מעניק את סמכותי לכל מקום, להתקבל בכל מקום, למעט למגורים בלבד, בכל עת מתקבל על הדעת וגם ליטול מוצר, לבדוק אותו וכן הלאה.
גרישה דויטש: בפועל אנחנו מסמיכים רק שני משרדי ממשלה: את מנהל הדלק במשרד התשתיות ואת שירות המזון במשרד הבריאות.
גרישה דויטש: מדוע אנחנו עושים את זה?
גרישה דויטש: כי משרד הבריאות אחראי על אכיפת תקנים בתחום המזון, על-פי החלטת ממשלה משנת 1966 או 68'.
גרישה דויטש: אנחנו לוקחים את האכיפה ממשרד התעשייה והמסחר ומעבירים למשרד הבריאות.
גרישה דויטש: בשנת 93' התקבלה החלטת ממשלה שאכיפה בנושא של דלק וגז עוברת למשרד האנרגיה והוקמה לשם כך יחידה במשרד הזה.