GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אמנון כהן: עצם הפירוק, אמנם הפירוק הוחלט, הוא אושר.
אמנון כהן: אבל עצם העבודה ללא הוראות מעבר, ללא תקופת ביניים - זה מהווה בעיה קשה מאוד.
אמנון כהן: כאשר אנחנו רואים שמועצות דתיות, עובדיהם, לא מקבלים שכר מספר חודשים.
אמנון כהן: חלקם אף מעל שנה.
אמנון כהן: חלק מהאגפים עברו למשרד המשפטים - מערכת בתי-הדין הרבניים לרבות בתיה"ד לגיור ובתיה"ד הנוצריים; למשרד הפנים הועבר האגף לעדות לא יהודיות; למשרד הבינוי והשיכון - האגף לפיתוח מבני דת; למשרד החינוך - מח' הישיבות ומח' הבטחת הכנסה.
אמנון כהן: למשרד התיירות - המרכז הארצי לפיתוח מקומות קדושים; למשרד הקליטה - אולפנים ללימודי יהדות.
אמנון כהן: למעשה, בדיון הקודם שהתקיים ב-2.2.04 כפי שציינתי, דובר שתוך שבוע עד שבועיים ועד העובדים בתיאום עם מנכ"ל משרד רה"מ, יתאמו את הדברים כאשר ידעו כל עובד איפה הוא משובץ, לאיזה משרד הוא עובר, איך התקציב עובר.
אמנון כהן: והבנו שיש איזה שהיא סולידריות בתוך ועד העובדים שעד שאחרון העובדים לא יקבל את מקומו - אף אחד לא רוצה להשתבץ.
אמנון כהן: התבשרנו גם באותו דיון שנושא של תשלום הבטחת הכנסה לתלמידי ישיבות יועבר ולשמחתנו, אחרי בדיקה, אכן הועבר.
אמנון כהן: אבל הנושא השני, הנושא של התמיכות, הבנתי שעדיין לא סודר.
אמנון כהן: כנראה בגלל סכסוך עדיין שקיים שם, שעדיין לא הגיעו להבנה.
אמנון כהן: וכל הנושא של עובדים במשרד הדתות, לא חלה שום התקדמות.
אמנון כהן: מהדיון שהיה ב-2.2.04 עד היום, כמעט חודש וחצי.
אמנון כהן: בדיון הקודם נאמר, תוך שבוע - עשרה ימים - עד שבועיים, הנושא ייפתר.
אמנון כהן: ולא התכוונתי לקיים עוד דיון, חשבתי שהנושא כבר טופל ואין צורך.
אמנון כהן: אבל לאחר שהיו גם שביתות ולאחר שגם התעדכנו שהדברים לא זזים - אז נאלצנו לקיים עוד דיון.
אמנון כהן: לשמוע את הדברים.
אמנון כהן: לישיבה זומן גם מנכ"ל משרד רה"מ, שהבנתי שהוא קיבל את האחריות לטפל בכל הסוגייה הזו, בין העובדים לבין משרדי הממשלה בשיתוף עם נציבות שירות המדינה, נציג ההסתדרות.
אמנון כהן: והבנתי שהנושאים תקועים.
אמנון כהן: אני רק רוצה להקריא את סיכומי הוועדה שלנו מ-2.2.04, סיכומי הוועדה לענייני ביקורת המדינה: "הוועדה רשמה את ההודעה בדבר פגישה שתתקיים אצל מנכ"ל משרד רה"מ ביום רביעי, (הדיון היה כמדומני ביום שני), 4.2.04, כדי להביא לפתרון כולל של הבעיות עם עובדי משרד הדתות.
אמנון כהן: ובכלל להודיע לוועדת התמיכות וכיוצ"ב".
אמנון כהן: (הבנו שהדיון לא היה פרודוקטיבי, לא נשא פרי ואנחנו יושבים כאן.
אמנון כהן: אנחנו נשמע את הדברים איפה הנושא נמצא היום.
אמנון כהן: ) (2) הוועדה מצרה על כך שנוצר ואקום שלא טופל בהחלטת הממשלה בתקופת המעבר שבין ההחלטה על פירוק משרד הדתות לבין העברת אגפיו ויחידותיו למשרדי ממשלה אחרים.
אמנון כהן: בכל הנוגע למעמד העובדים, וועדת התמיכות, הבטחת הכנסה ותלמידי ישיבות.
אמנון כהן: (3) הוועדה מקווה כי תוך שבוע-שבועיים כל הנושאים שידונו בוועדה - יבואו על פתרונם.
אמנון כהן: (4) הוועדה מביעה את שביעות רצונה מכך שתוך יום-יומיים יועברו תשלומי הבטחת הכנסה לזכאים, ועל כך אנחנו מברכים שוב.
אמנון כהן: (5) הוועדה מקווה כי עוד השבוע, תתכנס וועדת התמיכות לאחר שיבואו על פתרונם חילוקי הדעות עם עובדי משרד הדתות".
אמנון כהן: (שזה למעשה גם לא התבצע).
אמנון כהן: אני מצטער שעד היום הנושא לא בא על פתרונו ואני מאוד חושש.
אמנון כהן: ואני אומר את זה בפה מלא.
אמנון כהן: וחבר הכנסת גפני יתקן אותי אם לא - שאני חושב ששירותי דת במדינת ישראל נפגעים ונפגעו כבר, כאשר אנחנו יודעים שהמקוואות נסגרו.
אמנון כהן: אפילו אין סולר לחימום המים.
אמנון כהן: וכל מערך הכשרות נמצא בסכנה; גם שירותי קבורה, אם זה לא היה חסד של אמת ואנשים היו מסתכלים שאם לא יקבלו שכר - לא היו עובדים.
אמנון כהן: בגלל שזה נושא דתי והלכתי ואסור לשבות בנושאים הללו - ואני חושב אסור לנו כמדינה לנצל את הדברים הללו ולא לתת שכר לאנשים שעובדים בפועל.
אמנון כהן: ואני חושב שכל אחד שיושב כאן היום, כולל מנכ"לים, כולל עובדים, אם לא יקבלו חודש אחד שכר - אם ימשיך לעבוד.
אמנון כהן: פה מדובר באנשים שמעל שנה לא מקבלים שכר ובגלל שהם במסירות נפש עובדים, המדינה מנצלת את טוב-ליבם.
אמנון כהן: חבר הכנסת גפני עפ"י בקשתך אנחנו מקיימים את הדיון הזה, אז רשות הדיבור קודם כל אני נותן לך.
משה גפני: כינוס הדיון הזה.
משה גפני: הוא בעצם היה צריך להתקיים בשבוע שעבר, אך מכיוון שמנכ"ל משרד רה"מ, (הוא היה בחו"ל) שהוא בעצם הכתובת המרכזית בעניין הזה.
משה גפני: אז אתה אדוני היו"ר דחית את הדיון להיום, הוא בעצם הגורם המרכזי שאחראי מטעם ממשלת ישראל על הנושא של פירוק המשרדים השונים והעברתם, כפונקציות שונות למשרדים אחרים.
משה גפני: אני רוצה להזכיר הדיון אגב בוועדה, הוא איננו דיון על החלטות מדיניות ופוליטיות, שזה הדיון בוועדות אחרות ובמקומות אחרים, האם צריך לפרק את המשרד או לא צריך לפרק את המשרד - הממשלה החליטה - וכאשר כל עוד שיש לה רוב בכנסת - אז היא יכולה גם לבצע את הדברים והיא צריכה לבצע אותם, ככתבם וכלשונם.
משה גפני: הדיון בוועדה כפי שהוא אכן התקיים בישיבה הקודמת היה על נושא הפירוק עצמו.
משה גפני: האם הממשלה אכן מבצעת את החלטותיה והאם התושבים והאזרחים שזכאים לקבל את השירותים, אכן מקבלים אותם.
משה גפני: מה שקרה מאז הדיון הקודם - בעצם לא קרה דבר.
משה גפני: ואני מבקש להתייחס, אני כמובן אעשה את בקצרה, מכיוון שעיקר הדברים נאמרו בפעם הקודמת.
משה גפני: ממשלת ישראל החליטה חודשים לפני תום השנה התקציבית או תום השנה האזרחית, על פירוק המשרד והעברת אגפים, נדמה לי, לשמונה משרדים.
משה גפני: כאשר בעצם עד ינואר 2004 שבעצם כבר הכל היה צריך להיות מבוצע - לא באו בדברים עם וועד העובדים.
משה גפני: ז"א, מי שבעצם צריך לבצע את העבודה - בעצם זה העובדים.
משה גפני: הרי כל הפונקציות שמשרד הדתות אמור לבצע - מבצעים אותו העובדים עפ"י מדיניות הממשלה, עפ"י מדיניות השר המופקד על המשרד.
משה גפני: והעובדים ב-1 בינואר נודע להם מהעיתונות שהם עוברים למשרדים שונים עפ"י החלטת ממשלה.
משה גפני: אף אחד לא ידע מי עובר לאן; אף לא ידע מה מעמדו; אף לא ידע מה התהליך, ביניהם יש גם עובדים שעובדים עשרות שנים, אפילו עובד שנתיים או שלוש, לא משנה - אדם רוצה לדעת איפה הוא עומד - מפטרים אותו - לא מפטרים אותו - מקדמים אותו - לא מקדמים אותו.
משה גפני: מה הוא אמור לעשות ב-1 בינואר?
משה גפני: אנחנו עומדים היום באמצע מרץ והעובדים לא יודעים מה מעמדם.
משה גפני: על כל פנים עד עכשיו הם נמצאים בשביתה שההסתדרות כמובן מגבה אותם, מטבע הדברים.
משה גפני: אנחנו בשלב הזה עדיין חיים במדינה דמוקרטית וזכויות עובדים זה עדיין נושא שמדברים עליו.
משה גפני: ולכן השלב הראשון שהיה צריך לבצע עד ינואר, במשך שלושה חודשים, לבוא בדברים עם העובדים.
משה גפני: אז אם היתה בעיה רק של העובדים - אז אני לא רוצה להגיד, דיינו.
משה גפני: אבל רק הבעיה של העובדים - אז בסדר, יש עוד בעיות של עובדים.
משה גפני: הממשלה הזאת הרי מתפקדת בנושא של עובדים, כולנו יודעים איך.
משה גפני: כי מבחינתי בעיית העובדים היא בעיה קריטית.
משה גפני: מכיוון שכל עובד זה החיים שלו, זה הפרנסה שלו וזה מה שהוא עושה.
משה גפני: אם השירות שהיה ניתן לאזרח - אם הממשלה היתה מחליטה וגם זה היא יכולה להחליט.
משה גפני: היא יכולה להחליט שמדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית, איננה מספקת יותר שירותי דת.
משה גפני: היא לא נותנת מועצות דתיות, היא מפעילה מקוואות, היא לא מטפלת במקומות הקדושים, היא לא מטפלת בפיתוח מבני דת.
משה גפני: היא כמובן לא מטפלת בנושא של מוסדות תורה, לא ישיבות הסדר, לא ישיבות אחרות, לא ישיבות רגילות, שום דבר.
משה גפני: הממשלה סוברנית להחליט דבר כזה, אם יש לה כמובן רוב בכנסת.
משה גפני: אבל מכיוון שהממשלה החליטה ההפך, ואני שמעתי את מנכ"ל משרד רה"מ, שהוא מופקד על ביצוע ההחלטות הללו.
משה גפני: אגב, אני רוצה רק להזכיר בין היתר, שהממשלה בהחלטתה על פירוק משרד הדתות, החליטה גם על עוד פירוק של משרדים, למשל משרד המדע שכל הפונקציות שלו עברו למשרד החינוך והוא משרד מיותר לחלוטין היום.
משה גפני: והיום בוועדת הכספים יש העברה של 12 מיליון ש"ח למשרד המדע.
משה גפני: בעיקר לנושא של המנהלה, של העובדים, שבעיקר זה עובדים פוליטיים כנראה.
משה גפני: יועצי השר, אין משהו אחר, אין פונקציות מקצועיות, בגלל שהפונקציות המקצועיות עברו למשרד החינוך, התרבות והספורט.
משה גפני: פונקציות מכוני המחקר המדעיים, הכל עבר למשרד החינוך.
משה גפני: אבל בסדר, גם זה ממשלה פוליטית, מותר לה להחליט במיוחד אם שינוי היא חלק מהממשלה.
משה גפני: אגב, הממשלה גם החליטה על פירוק משרד התקשורת, שגם הוא לא פורק, אלא הוא עבר לאחריותו של השר אולמרט והמשרד נשאר על כנו.
משה גפני: המשרד היחיד מכל ההחלטה על פירוק חמשת המשרדים, ההחלטה היחידה שבוצעה בפראות, בחוסר התחשבות, לא בעובדים ולא באזרחים שאמורים לקבל את השירות.
משה גפני: זה נעשה במשרד הדתות.
משה גפני: אם לא הגיעו לדיון עם ועד העובדים, מה שהיה צריך להיעשות זה לדחות את הפירוק לעוד שלושה חודשים.
משה גפני: וזאת ממשלה עם רוב יציב, 68 ח"כים תומכים בה, והיא יכולה להעביר כל החלטה.
משה גפני: והממשלה היתה יכולה להחליט שדוחים את זה בשלושה חודשים, עד שמסיימים את הדיון עם ועד העובדים.
משה גפני: לא כך נעשה, הוחלט עיכוב הדין את תאיו, ב- 1 בינואר המשרד מפורק.
משה גפני: בניגוד, אם אתם זוכרים, אמרתי לפני שתי דקות, בניגוד להחלטות על משרדים אחרים שעד היום לא נעשה שום פירוק.
משה גפני: אבל בסדר, משרד הדתות הוחלט לפרק.
משה גפני: הנושא הזה שמפרקים את המשרד - בסדר, היא החלטה.
משה גפני: אי אפשר היה להמתין, ראו שב1- בינואר לא מתבצע כלום.
משה גפני: לא רק שלא מתבצע - שירותי הדת, אדוני היו"ר, כפי שאמרת, לא קורסים - קרסו.
משה גפני: עכשיו יבוא ויאמר מי שיאמר, שהרשויות המקומיות גם נמצאות במצב קשה.
משה גפני: נכון, אבל לרשויות המקומיות יש משרד ויש שר שאיתו מדברים.
משה גפני: וכתוצאה מהדיבורים איתו, היום בוועדת הכספים, לא שזה מספק, ואנחנו יהדות התורה, הגשנו על זה אי אמון על ההתנהלות, גם של המועצות הדתיות וגם של הרשויות המקומיות.
משה גפני: אבל מועבר היום, בהעברה תקציבית, מיליארד 372 מיליון ש"ח לרשויות המקומיות כדי לשלם משכורות.
משה גפני: אני לא בטוח שזה יפתור את הבעיה, אבל יש כתובת.
משה גפני: יש משרד, יש שר, לפי דעתי לא מוצלח, אבל זאת דעתי הפוליטית.
משה גפני: אבל יש עם מי לדבר, יש משרד שעומד מול הרשויות המקומיות.
משה גפני: ולכן יש העברה תקציבית.
משה גפני: אין העברה תקציבית של שקל אחד כדי לשלם את שכרם של עובדי המועצות הדתיות, בגלל שאין משרד שעומד מול.
משה גפני: רה"מ עסוק בתכנית ההתנתקות, הוא עסוק בעוד כמה דברים.
משה גפני: והנושא של שכרם של עובדי המועצות הדתיות לא מטופל.
משה גפני: וממילא שירותי הדת קורסים, אין דלק למקוואות.
משה גפני: אגב, היתה הודעה שלך אורן, בעת העברת התקציב, שהבעיה של המועצות הדתיות תיפתר, הבעיה של שכרם של עובדי המועצות הדתיות.
משה גפני: יש לך מכתב, נדמה לי.
משה גפני: מצוין וזה בסדר גמור.
משה גפני: אבל לפני שעושים את מה שעושים ולפני שמקיימים את ההבטחות, יש עובדים, ואני רוצה לספר לכם סיפור.
משה גפני: אתמול אני הלכתי לחנות ספרים, אדוני המבקר, הרב לוי, דיבר איתי שם הרב מת"א, במקרה נפגשנו, דיבר איתי רב מת"א והוא אומר לי, שלא משלמים משכורות וזה בסדר, אני יודע, אשתו של הרב עובדת, אז בסדר.
משה גפני: אבל הוא מספר לי סיפור, לפני שלושה שבועות נדמה לי, הגיע עובד פנסיונר למועצה הדתית ביום חמישי והוא אמר, מה עם המשכורת, הוא בא ליו"ר המועצה הדתית שם, אז הוא אמר, אין לי כסף והוא ממש בכה, אני לא מקבל את הפנסיה, אני צריך לקנות תרופות, אין לי כסף לקנות תרופות, והוא בכה, העובד של המועצה הדתית בת"א.
משה גפני: ביום ראשון, הלכו להלוויה שלו.
משה גפני: אנחנו מדברים בדיני נפשות במלוא מובנה של המילה.
משה גפני: אז נכון שהמכתב של אורן, בזמן שאושר התקציב, הוא מכתב מצוין והוא מכתב טוב ואני מצטרף אליו.
משה גפני: אבל שום דבר בעניין הזה לא נעשה.
משה גפני: לא הועבר שקל אחד בניגוד לרשויות המקומיות, שהרשויות המקומיות במצב מאוד קשה.
משה גפני: וגם על זה אנחנו נאבקים.
משה גפני: אבל אנחנו כבר במועצות הדתיות רוצים להיות כמו המצב הרע של הרשויות המקומיות.
משה גפני: לא היתה שום העברה בעניין הזה של תשלום שכרם של המועצות הדתיות, מכיוון שיש עדיין ויכוח על התשלום השוטף.
משה גפני: ושלא יבואו ויטענו שאנחנו מדברים פה על נבחרים, מכיוון שיש החלטת ממשלה, שנבחרים לא יקבלו יותר שכר.
משה גפני: וחלק מהמועצות הדתיות כבר לא מקבלים וגם לא מעניין אותי, הרי אני הייתי זה שהגשתי חוק על פירוק המועצות הדתיות ולהפוך אותם לרשות ושעובדי המועצות הדתיות יהיו עובדי מדינה.
משה גפני: אני לא מדבר על הנושא הפוליטי, מכיוון שמבחינה פוליטית אני לא רוצה להביע עמדה איפה אני עומד בעניין הזה.
משה גפני: אבל כך בדרך הזאת בהפקרות מוחלטת?
משה גפני: עכשיו אני אומר לכם, אני משבח את עובדי משרד הדתות, באמת, בתוך כדי השביתה אני פניתי אליהם, כנראה שגם אחרים, אבל נעתרו לבקשתי לפחות להעביר את התקציב השוטף לישיבות.
משה גפני: להעביר את התקציב השוטף של הבטחת הכנסה שהוא תקציב מקוצץ ב-40 אחוז לפחות.
משה גפני: לפחות את השוטף תעבירו.
משה גפני: אז ברור לך במרץ הועבר הכסף של ינואר.
משה גפני: התקציב המקוצץ שעליו דובר שיוסיפו עליו, שלא יכול להיות שום סעיף מגביל שקוצץ בצורה כזאת, לפחות את זה, בזכותם של וועד העובדים הכסף עבר, לא בזכותה של הממשלה.
משה גפני: הממשלה לא נקפה אצבע בעניין הזה.
משה גפני: כשאני התחננתי למשרד האוצר, תעבירו מקדמות.
משה גפני: ואמרו לי, כן נעביר מקדמות.
משה גפני: בסופו של דבר חזר אלי סגן החשב הכללי והוא אומר, לא, אנחנו לא יכולים להעביר מקדמות.
משה גפני: אז אני אומר לו, אבל הפירוש עוד שבועיים וחצי, כבר באמצע פברואר, אז הוא אומר, זה לא ארבעה ימים, זה היה שבועיים וחצי.
משה גפני: אני הרי מכיר את משרד הדתות, הייתי שם סגן שר ואני יודע את התהליכים - התהליכים הם ארוכים מאוד, לא כמו במקום אחר שמקצרים תהליכים.
משה גפני: בוודאי כאשר יודעים בראש החדשות במבט, יעמוד העניין הזה שלא הועבר תקציב לאוניברסיטאות למשל, או ל"הבימה" או למקום כזה, אז זה היה בראש החדשות.
משה גפני: ומכיוון שהממשלה לא פוחדת שזה יהיה בראש החדשות, אז אפשר להתעלל בכל האנשים האלה.
משה גפני: עכשיו אפילו דברים פרוזאים, מי מטפל היום במקומות הקדושים, מי?
משה גפני: הרי המקומות הקדושים, נדמה לי שמביאים תיירים על-סמך המקומות הקדושים, אני לא יודע אם יש סדר גודל כזה במדינה על איזשהו נושא.
משה גפני: יש איזה אחריות של הממשלה, משרד התיירות שאמור לקבל את המרכז הארצי למקומות הקדושים, הוא קיבל, העובדים אצלו.
משה גפני: מבחינה מינהלית זה כבר קיים?
משה גפני: הנושא של פיתוח של מבני דת שהיה אמור לעבור למשרד השיכון, שגם זה יש תקציב מקוצץ, אבל מישהו צריך לעסוק עם הקבלנים.
משה גפני: הקבלנים שעשו את עבודתם עפ"י חוזים כדת וכדין.
משה גפני: הם צריכים לקבל את כספם - מישהו עומד מולם היום - ואומר להם, מגיע לכם או לא מגיע לכם.
משה גפני: אני רוצה לציין, אדוני היו"ר, את מאיר שפילגר, הוא מנכ"ל משרד הדתות לשעבר.
משה גפני: אני מתייחס אליו כמנכ"ל לכל דבר.
משה גפני: א: בגלל שבאמת איכפת לו מכל הנושאים האלה.
משה גפני: עכשיו אני לא בטוח בכלל שהוא מקבל משכורת.
משה גפני: בגלל שמבחינה מינהלית הוא לא קיים בשום מקום.
משה גפני: אבל אני אומר לכם, הוא עושה את עבודתו נאמנה, באיזה משרד הוא נמצא?
משה גפני: איפה הוא מנכ"ל?
משה גפני: זה פשוט לא יאומן, זה לא להאמין, אני אומר לכם כאזרח המדינה אני מודאג, איך מנהלים מדינה?
משה גפני: תקבל החלטה, אין שירותי דת, זאת החלטה רעה, מערערת את זכותה קיומה של מדינת ישראל כמדינה יהודית?
משה גפני: בסדר, אבל זאת החלטה.
משה גפני: ההחלטה היא בדיוק הפוך, אמר אביגדור יצחקי מנכ"ל משרד רה"מ בפורומים שונים, הוא אמר את זה בפומבי והוא אמר את זה גם בארבע עיניים, אתה תראה ואתם תראו ששירותי הדת יהיו פי אלף יותר טובים.
משה גפני: הכל ייעשה טוב יותר.
משה גפני: שום דבר, אני רוצה לקבל שירות לפי החוק.
משה גפני: החוק מחייב אותי להינשא במשרדי הרבנות הראשית, אני לא עושה פולשטיקים, לא נוסע לקפריסין ולא מתחתן בנישואין אזרחיים.
משה גפני: אני הולך עפ"י החוק, שהכנסת חייבה אותי והממשלה מחויבת לה.
משה גפני: וכל שר בממשלה מצהיר אמונים שהוא יקיים את החלטות הכנסת.
משה גפני: מה זה מעניין אותי, הלך למשכורות, לא משכורות - אני רוצה את השירות הזה.
משה גפני: אם אני פנסיונר של המועצה הדתית, לא מעניינת אותי שום מדיניות, אני קיבלתי שכר מינימום, קיבלתי 1500 ש"ח בחודש.
משה גפני: מזה אני קונה את התרופות, מה זה מעניין אותי שזה הלך למשכורות או לא משכורות, או לנבחרי ציבור.
משה גפני: אגב, גם היום לא יפרקו מועצות דתיות, שלא תהיה "הווא אמינא" בכלל.
משה גפני: אפילו באום-אל-פחם לא יסגרו מועצות דתיות, בגלל שהיום הליכוד ממנה את האנשים.
משה גפני: מי שלא היה עוד בבאר-שבע, אני מציע לו ללכת לשם ולראות.
משה גפני: לך תבדוק, איך מונתה מועצה דתית לאחרונה.
משה גפני: אני אומר לך, בג'אסר א-זרקה לא יפרקו מועצה דתית היום.
משה גפני: פעם ש"ס והמפד"ל לא נתנו - היום הליכוד לא ייתן.
משה גפני: אבל כל הסיפור של המשכורות הוא גם כן עורבא פרח, מה זה מעניין אותי.
משה גפני: מעניין אותי אם כן יש מועצה דתית אין מועצה דתית, אני זכאי לקבל שירותים, כל עוד שזאת החלטת הכנסת.
משה גפני: ואני מאשים את מנכ"ל משרד רה"מ שאני חבר טוב שלו, ואני חושב שבאמת הוא איש חרוץ ומוכשר ומסור והכל.
משה גפני: הוא נושא באחריות, הוא לקח על עצמו את העניין של הפירוק, של כל המשרדים כמובן, הוא אחראי לזה שמשרד המדע לא פורק, הוא אחראי לזה שמשרד התקשורת לא פורק, הוא אחראי לזה שמשרד הדתות כן פורק.
משה גפני: והוא צריך לתת דין וחשבון לכנסת מה נעשה עד היום מבחינת העובדים, האזרחים, השירותים שצריכים להינתן על-ידי המשרד הזה.
פנינה אלקיס: המשך מתן שירותי הדת.
פנינה אלקיס: לצערי הרב, היחידים היום שבעצם קיבלו את האחריות הזאת וגרמו לכך ששירותי הדת לא ייפסקו, זה וועד עובדי משרד הדתות.
פנינה אלקיס: מכיוון שאנחנו נמצאים בסכסוך עבודה ולמרות שיכולנו לנקוט בעיצומים, יכולנו לעצור המון תשלומים - אנחנו לא מבצעים את זה.
פנינה אלקיס: איפה זה עומד היום - המו"מ עם וועד משרד הדתות התחיל ב-17.12.03, שההחלטה התקבלה באוקטובר 2002 לפירוק המשרד.
פנינה אלקיס: אנחנו פנינו אינספור פעמים, גם לרה"מ וגם למנכ"ל משרד רה"מ וגם ליועמ"ש לממשלה וליועמ"ש של משרד ראש-הממשלה.
פנינה אלקיס: ופנינו ופנינו וביקשנו להיכנס איתנו למו"מ מבעוד מועד, כדי לא להגיע למצב שאנחנו נגיע בדקה האחרונה ויגידו לנו, חייבים מהר,מהר, מהר.
פנינה אלקיס: מה שקורה נכון להיום, זה שאין הסכם, אין הסכמה.
פנינה אלקיס: היום הצטרפו לרשימת הלא משובצים שלנו עוד שני עובדים.
פנינה אלקיס: המשמעות שלנו שאנחנו מגיעים ל-19 עובדים לא משובצים.
פנינה אלקיס: נודע לנו שהמשרדים הקולטים יש להם דעה כזאת וכזאת על מספר עובדים.
פנינה אלקיס: ז"א, הם לא מעונינים לקלוט חלק מהעובדים שלנו, דבר שלא מקובל עלינו.
פנינה אלקיס: נציבות שירות המדינה נקטה מספר פעמים בצעדים חד-צדדים.
פנינה אלקיס: כמו למשל, הודיעה לפני כשבועיים למשרדי הממשלה, זהו, המשרד מפורק, העובדים מגיעים אליכם ביום ראשון.
פנינה אלקיס: אנחנו כמובן מחינו על כך, אנחנו נמצאים בסכסוך עבודה, אנחנו יכולים לנקוט גם צעדים ארגוניים וגם צעדים משפטיים.
פנינה אלקיס: אנחנו נמנעים, כי אנחנו מבינים את המשמעות לשני הצדדים.
פנינה אלקיס: אם אנחנו ניגש לסעד משפטי היום - זה אומר שאנחנו חוזרים אחורה לתחילת הדרך, ואנחנו לא מעונינים.
פנינה אלקיס: יש לנו המון ביקורת על החלטת הממשלה ואיך היא התנהלה ואנחנו מחויבים להחלטות הממשלה, כי כולנו עובדי מדינה.
פנינה אלקיס: בזה שאין הסכמה.
פנינה אלקיס: אין הסכמה על כלום.
פנינה אלקיס: יש איזשהו מסמך שנציבות שירות המדינה הגישה לנו אותו ב-17.12, מאז הם לא זזו כהוא זה.
פנינה אלקיס: אנחנו עשינו, התקדמנו עוד צעד ועוד צעד ויתרנו וויתרנו, כי אנחנו לא רוצים שתהיה סיטואציה.
פנינה אלקיס: העובדים כרגע נמצאים שלושה חודשים במשרד, מקבלים שכר.
פנינה אלקיס: ואחת הסיבות שאנחנו החלטנו לא לנקוט בצעדים ארגוניים ולבצע את העבודה - כי לא רצינו מצב שעובדים ישבו ולא יבצעו עבודה.
פנינה אלקיס: העובדים שלנו עובדים ומבצעים את העבודה שלהם.
פנינה אלקיס: יש עובדים, יש עבודה - המשמעות של העניין שיש משרד.
פנינה אלקיס: ברשומות אין משרד, בתקציב אין משרד, אבל יש משרד.
פנינה אלקיס: וזה שהממשלה בעצם מבחינתה עשתה וי שאין משרד - ככה זה נראה גם.
פנינה אלקיס: יש משרד, חד-משמעית.
פנינה אלקיס: אני מזמינה אותך לביקור.
פנינה אלקיס: מעבר לזה אני פונה לוועדה ולמבקר המדינה בבקשה, משרד רה"מ ונציבות שירות המדינה מבקשים למרות שאין הסכם, להעביר את כל סעיף השכר שלנו, שכרגע נמצא בנקודת מעבר, למשרדים הקולטים.
פנינה אלקיס: המשמעות של העניין שבעצם יבצעו צעד חד צדדי בזה שאני נגיד, עובדת משרד, נאמר החינוך, יודיעו לי, גבירתי, את עובדת משרד החינוך, השכר שלך משולם משם.
פנינה אלקיס: יכול לבוא מנכ"ל משרד החינוך ולהגיד לי, סליחה את עובדת שלי, אני משלם משכורת, מה את עושה?
פנינה אלקיס: מדובר בצעד חד צדדי.
פנינה אלקיס: אני על צעד כזה איאלץ לגשת ולבקש סעד משפטי.
פנינה אלקיס: אני פונה לנציבות ולמשרד רה"מ, אל תבצעו צעד כזה.
פנינה אלקיס: שבו איתנו, הכנסו איתנו למו"מ, תסגרו את הדברים, נגיד להסכמות ואפשר להגיע להסכמות, ואנחנו ביחד, בהסכמה נלך ונסיים את התהליך הזה.
פנינה אלקיס: לא בצעדים חד-צדדים זה לא ייתן כלום.
פנינה אלקיס: כי סעד משפטי יחזיר אותנו אחורה.
פנינה אלקיס: כשפונים לסעד משפטי, אין מרוויח, אף אחד לא ירוויח, לא אנחנו ולא הם.
פנינה אלקיס: וביהמ"ש פה, מעבר לעובדה שהתהליך יימשך יותר זמן ולא ייגרם, וודאי שלא לציבור צרכני שירותי הדת, ובוודאי שלא למשרד רה"מ ומשרד האוצר ובוודאי שלא לעובדים שלנו.
מוטי אהרוני: החלטת הממשלה ופירוק המשרד לענייני דתות - מונה צוות ליישום בהשתתפות אכן נציגים מטעם משרד רה"מ, המשרד לענייני דתות, משרד האוצר וכמובן נציב שירות המדינה.
מוטי אהרוני: הצוות קיים היוועצות רבה מאוד.
מוטי אהרוני: מדובר על כ-10 פגישות עם נציגי ההסתדרות, עם נציגי הוועדים.
מוטי אהרוני: וזאת על מנת להבטיח ולעשות כל מאמץ.
מוטי אהרוני: למשרד רה"מ, למשרד התיירות, למשרד הבינוי, למשרד הקליטה ומשרד המשפטים.
מוטי אהרוני: טיפלנו בנושא העובדים ברגישות שלא היתה כדוגמתה.
מוטי אהרוני: מדובר על היקף של 400 ומשהו עובדים שלכל היחידות העצמאות הועברו בצורה מסודרת ומתואמת.
מוטי אהרוני: ומדובר גם על עובדים הנוספים, המספר 19 - לא קיים.
מוטי אהרוני: אף עובד לא פוטר.
מוטי אהרוני: בפעם הראשונה שמטפלים בסוגייה כזו על-מנת לטפל ברציפות המתאימה.
מוטי אהרוני: המספר של 19 עובדים - הוא לא מספר אמיתי.
מוטי אהרוני: ואני גם רוצה לבוא ולומר, הוועד היה הוגן במהלך המו"מ ופעל באיזשהו הליך מתאים.
מוטי אהרוני: נדמה שעברו את הקו האדום.
מוטי אהרוני: אנחנו נמצאים בנקודה שבאיזשהו מקום צריך לבצע את ההליך.
מוטי אהרוני: נפגשנו עם כל הסמנכ"לים, נתנו לנו להם מסמך מפורט, מה כל משרד מקבל, מה מעמדו של העובד, מה דרגתו, היכן ילך.
מוטי אהרוני: נציבות שירות המדינה עשתה כל מאמץ ותמשיך למרות הכעס, שלא יפוטר עובד, כי המציאות היא כזו שצריך לתת פתרונות לכולם.
מוטי אהרוני: עובדים ששלחנו אותם לראיונות בשלושה משרדים אפילו, לך תבדוק, תתראיין ותבחן אפשרות להשתבץ למקום.
מוטי אהרוני: אנחנו נמשיך לעשות את כל התהליך.
מוטי אהרוני: לא יכול להיות ששירות המדינה לא יטפל בהעברה מיידית.
מוטי אהרוני: ואם יש מספר אנשים שעוד נשארו - אני מוכן לשבת מהיום עד מחר לטפל בהם.
מוטי אהרוני: לא יכול להיות שכל המערכת לא תעבור היום.
מוטי אהרוני: היו עובדים שהיו בלא תקן שגם אותם עשינו בצורה מסוימת.
מוטי אהרוני: אני רוצה לבוא ולומר, האכפתיות שלנו מהעובדים רבה, אני מבקש שלא ייקחו את זה למגרש לא מתאים.
מוטי אהרוני: אכפת לנו שכל הארגונים ימשיכו לעבוד וטיפלנו בכל מה שאני אומר.
מוטי אהרוני: הוצאנו מסמכים מלאים על כל הנושא: מה תנאיהם, מי עובר, איזה מכרזים במשך שנה תינתן להם.
מוטי אהרוני: כל הדברים האלה כתובים.
מוטי אהרוני: רוצה לבוא ולומר משפט אחד.
מוטי אהרוני: ההסדר של פירוק.
מוטי אהרוני: רוצה שייפגעו העובדים.
משה גפני: וועד העובדים והמשרדים היו צריכים לדעת לפני ה-1 בינואר - ב-1 בינואר הרי צריך כבר לשבת במשרד ולעשות את העבודה ולתת שירות.
משה גפני: האם עד ה-1 בינואר היו כבר קווים מנחים לעובדים, עם דרגות, עם סמנכ"לים של כל משרד.
משה גפני: האם ב-1 בינואר זה היה, או יותר נכון ב-31 לדצמבר ?
משה גפני: זאת השאלה, תענה לי מקצועית לא פוליטית.
מוטי אהרוני: ואמרתי, אם יש עוד 6 אנשים שטרם הסתיים שיבוצם - אין סיבה לקחת את כל המשרד ולהשאיר אותו במציאות הקיימת.
מוטי אהרוני: אין סיבה, נקודה.
מוטי אהרוני: אנחנו דנו, אנחנו פרסמנו שהעובדים יעברו לתחת אחריותם של המשרדים הקולטים.
מוטי אהרוני: ועפ"י הנחיית נציב שירות המדינה, עובד שלא יבצע את עבודתו - לא יקבל שכר.
משה גפני: יש עובדים.
משה גפני: מה אתה רוצה, אבל אתה אופוזיציה - אתה לא קואליציה, עם כל הכבוד.
משה גפני: תהיה שר בממשלה, תפטר עובדים.
מוטי אהרוני: שאמרתי, יש לי את הרשימה המלאה.
דוד שפירא: פה לא את המשרד הדתות, עם כל הכבוד, פנינה עושה את זה.
דוד שפירא: אני מייצג את הרבנים, אני חבר ארגון הרבנים הארציים.
דוד שפירא: וגם אני יו"ר לצערי הרב, יו"ר ועד העובדים במועצה הדתית בירושלים.
דוד שפירא: אני הפכתי להיות בשבועות האחרונים לכותל המערבי של העובדים.
דוד שפירא: אם תרשו, אני אספר לכם כמה דברים ותראו שהדברים הם מעבר לשכל הישר.
דוד שפירא: שבילדותי לימדו אותי את הסיפור על "קטיראיליפקה " - שלום עליכם דיבר על זה, על מזרח אירופה.
דוד שפירא: יש לי רושם שמדינת ישראל הפכה להיות לקטיאריליפקה אחת גדולה.
דוד שפירא: כל ההתנהלות שנראית פה, כל מה שאנחנו יושבים, כל מה שאנחנו יודעים, כל מה שאנחנו חשים, זה קטיאריליפקה מאין כמוה.
דוד שפירא: חבל שנצחק מאבות אבותינו, בואו נצחק עם עצמנו.
דוד שפירא: למדנו בשולחן ערוך, ואני מבקש לומר אדוני היו"ר, דבר הלכה, שלא נהיה בגדר מושב לצים, חלילה וחס, אנשים מכובדים יש פה.
דוד שפירא: ישנה הלכה בשולחן ערוך שאסור להרוס בית כנסת ישן לפני שבונים בית כנסת חדש.
דוד שפירא: האוכלוסייה גדלה, אז הגבאים, ההנהלה, אז היא לא היתה מוסד דתי, אבל יהיה עכשיו.
דוד שפירא: לפי הרב גפני, אני בטוח שימשיך להיות הלאה.
דוד שפירא: אז אסור להרוס בית כנסת ישן לפני שאתה בונה.
דוד שפירא: כל-כך למה?
דוד שפירא: שמא אם יהרסו ביכ"נ הישן, אז יבנו את החדש, לא יהיה תקציבים, ולא יהיה אישורים, ויהיה פירוקים - אז מה יהיה בסוף - נצא קירח מכאן ומכאן.
דוד שפירא: זה משל, מורי ורבותיי.
דוד שפירא: אני מדבר על נמשל.
דוד שפירא: דיברנו על משרד הדתות, פנינה והרב שפיגלר עושים עבודה מצוינת.
דוד שפירא: אני מדבר על המצב של המועצות הדתיות.
דוד שפירא: איש לא חלם בחלומות הגרועים שלו, שנגיע לידי מצב כזה שעבר פורים, עובר פסח, וישנם מאות מאות משפחות שכבר לא קיבלו משכורת, לא חודש אחד, לא חודשיים כפי שבירושלים, אלא למעלה משנה.
דוד שפירא: וכל כך נעשה איפה?
דוד שפירא: במדינת ישראל שלנו.
דוד שפירא: בארץ הגאולה שלנו, זה היה החלום שלנו.
דוד שפירא: לכך ייחלנו, על זה התפללנו, על זה נלחמנו, ועל זה אנחנו שופכים את הדם.
דוד שפירא: 55 שנות מדינה, ר' אמנון כהן והשופט גולדברג הנכבד, אחרי 55 שנות מדינה לזה הגענו.
דוד שפירא: אומר מכובדי מר יצחקי, שאני עכשיו לראשונה בחיי רואה אותו, שמעתי עליו רבות, איש מינהל, איש עשייה.
דוד שפירא: שהעבירו כספים, למה?
דוד שפירא: למשכורות- ודאי.
דוד שפירא: בלנית צריכה במשכורת, מה זה?
דוד שפירא: היא קנתה בזה פופיטס לשבת?
דוד שפירא: רב שכונה שנמצא בשכונת התפר בגילה, צריך משכורת?
דוד שפירא: ממה הוא יחיה, אדוני הנכבד?
דוד שפירא: מכך שאנחנו הולכים עם מגביות לרבנים בירושלים עיר הקודש, לזה חלמת מר יצחקי היקר.
דוד שפירא: אתה יודע שיש בירושלים, אני לא אגיד שמות, אבל יושבים חבריי מהמועצה הדתית בירושלים.
דוד שפירא: יש בירושלים רבנים שאנחנו מכניסים להם ביום שישי ירקות ופירות.
דוד שפירא: זה המשכורות שלך.
דוד שפירא: השבע לצערי הרב, אינו חש בכאב הרע.
דוד שפירא: אז יושב פה מנחם בלומנטל שמטפל במקוואות בירושלים והוא עושה מגביות.
דוד שפירא: בשביל מה?
דוד שפירא: מה אני אזרח דרגה ב?
דוד שפירא: צריך מגביות בשביל המקווה?
דוד שפירא: איפה נשמע דבר כזה?
דוד שפירא: במדינת ישראל, במדינת היהודים, מר יצחקי הנכבד היקר שלי.
דוד שפירא: בשביל זה חלמנו?