GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יהושע מור יוסף: אני הולך איתך בכיוון, רק אני רוצה שתדע מה היה התיקון, התיקון היה של מילה שמחקו אותה בהקלטה.
יהושע מור יוסף: שזה אני בא לשרשרת ואתם, מחקו את המילה ואתם, זה לא פה איזה משהו מהותי, שנדע את האמת.
יהושע מור יוסף: זה אפילו פחות מסמנטיקה.
רן כהן: לא, זה יותר מסמנטיקה, אם אמרת גם אתם, חייבה אותי בתור שומע.
רן כהן: אני לא רוצה להיות בתור שומע להיות שותף.
רן כהן: זה לא יכול להיות שרשות השידור תשמש כלי תעמולה.
רן כהן: היא צריכה להיות כלי אינפורמטיבי, לכן הכללים שנקבעו על ידי בג"ץ כנראה נכונים.
גילה פינקלשטיין: אבל, תסלח לי רן, אתם אומרים חופש הביטוי, דיקטטורה זה חופש הביטוי?
רן כהן: לא, זו לא דיקטטורה.
גילה פינקלשטיין: מה זה אומר אני ואתם, מה קרה?
רן כהן: אני רוצה שתביני, אני חושב שמשהו בסיכומו של דבר הוחלט, הוא נכון.
רן כהן: העובדה שעומדים לשדר את זה ככלי שרשות השידור היא כלי אינפורמטיבי שחייב לשדר את אותם הכללים שבאים לומר את אותם המרכיבים הטכניים של הענין, וזה לא משמש תעמולה לדעתי זה הגדרה נכונה.
רן כהן: שמצד אחד הוא חייב לקיים את - -
אורי אריאל: לדעתי זה יותר מסובך, כי בעצם נניח ההגדרה של האירוע, אז אתה אומר שרשרת ישראלית, זה לא דבר אוביקטיבי, זה לא יום בשבוע ושעה, אבל, זה בעיתי מאד.
רן כהן: אז תראה, זה למשל בשבילי למשל ששרשרת ישראלית זה די גבולי, אבל זה אושר, אז אושר.
רן כהן: אז גם אני מעכל את זה, אני מניח שגם בתשדיר של ז'נבה, אני לא זוכר אותו, בטח יש דברים שיכלו ליצור לך, או ליהושע, איזו הרגשה שגם מחייב אותך, ואתה יודע מה, אני לא רוצה שנחייב אותך משום שזה לא הוגן שזה יחייב אותך.
רן כהן: כדאי שהפרוצדורות ייוודעו לכל המגישים כדי שכל אחד ידע.
עידית צ'רנוביץ: אני נציגתו של שר התקשורת, היום אני נציגתו גם "בכובע" של רשות השידור, בכל מקרה כבודו השיב לגילה במליאת הכנסת ודקה אחרי זה עדכנתי אותו שכבר ועדת הערר אכן אישרה את התשדיר והוא מאד שמח לשמוע את זה, בכל מקרה הוא גם הבטיח שהוא יבדוק האם באמת היה פה הליך שהוא תקין, בתהליך קבלת ההחלטות, ואם באמת נמצא שהיה פה איזה שהוא כשל, כזה או אחר, אז אנחנו כמובן נבדוק אותו, אם תרצו להגיש לי איזה משהו בכתב בענין הזה, אני שמח.
אורי אריאל: אנחנו נשמע את המבקר אם יש לו משהו, ואחרי זה סיכום.
עמוס סלייפר: רינה ברעלי כאן ביקשה להעמיד דברים על דיוקם, לגבי לוחות הזמנים.
עמוס סלייפר: יש בנהלי רשות השידור, זאת אומרת זה נייר פנימי לא חוק או תקנות יש לוחות זמנים לגבי הנושא של ועדת ערר.
רינה ברעלי: לא לגבי כל התהליך, אלא לגבי כמה זמן צריך להגיש לשפ"מ, וכמה זמן שפ"מ צריכה עד שהיא מעבירה את זה לרשות השידור לאישור, יש שמה לוח זמנים, לגבי המנכ"ל לא כתוב.
עידית צ'רנוביץ: שוב, כפי שאמרתי, אם אתם רוצים תגישו לי בכתב בענין הזה ולראות אם היה פה איזה שהוא כשל.
גילה פינקלשטיין: אני רק רוצה להגיד ליהושע, יהושע מהסיפור הזה הזדקן בכמה שנים, אני רק רוצה לשמח אותך, אבשלום וילן שמע על השרשרת וניגש אלי ושאל איך מצטרפים לשרשרת, אז שוב סיפרתי על השרשרת, אז אמרתי הנה, אפילו אבשלום וילן מבקש פרטים הוא רוצה להצטרף, אז הוא אומר, כן, רציתי להצטרף כדי לעמוד עם שלט אחר.
יהושע מור יוסף: ארבעה ימים של פרסום מבחינתי זה מבחן הצלחה של שרשרת או לא, זה דבר משמעותי, את עסקת הרבה בפרוצדורה אבל הנזק שנגרם הוא נזק משמעותי ולא בפעם הראשונה.
יהושע מור יוסף: גם לפני שנתיים לקחנו את רשות השידור לבג"ץ, וגם אז היה, אני לא צריך כל פעם ללכת לבג"ץ.
אברהם נתן: עניתי והסברתי לך שהיה שינוי, היתה החלטה של היועץ המשפטי, ואמרתי לך שיש החלטה של בג"ץ, אנחנו כולנו נשמח לקדם, הם הבטיחו שבעוד עשרה ימים הם את הנימוקים.
גילה פינקלשטיין: נמצאת כאן יועצת השר לענייני תקשורת, לפנות לעידית היית מונע את הכל ובזריזות יותר לא היינו מפסידים ארבעה, חמישה ימים.
צבי הנדל: אני אדבר עלי, לא מפי השמועה, אני מיום ראשון, כל יום ראשון וכל יום שני, וכל יום שלישי, ניסיתי להשיג את מר בראל, ומשום מה הוא היה מאד עסוק.
צבי הנדל: לי קוראים צבי הנדל ואני גם ממשפטים, והיה ברור לו למה אני מחפש אותו.
צבי הנדל: מזכירתו היתה מאד חביבה, ואמרה לי תמיד שהוא בישיבה והוא עכשיו לא יכול, ואני לא יכול לדבר איתו.
צבי הנדל: זאת הערה אחת.
צבי הנדל: הערה, אני רוצה שתבינו את הדורסנות, יש גבול, הרי, אם היו כללים אם היו חורגים מכללים, אני יודע את זה מפי השמועה, אני כלי ראשון.
צבי הנדל: שאבנר שמעוני, ראש מועצה אזורית חוף עזה, פנה ליושב ראש רשות השידור, אולי אני טועה, הוא פנה ליושב ראש ועדת הערר, בכל מקרה או זה או זה.
צבי הנדל: לפני שהוא הלך לבג"ץ.
צבי הנדל: אף אחד לא מת להוציא כסף על עורך דין.
צבי הנדל: ועוד שעתיים תנתן לו תשובה, בעוד שלוש תקבל תשובה, ועוד מעט וכו' ולא יצא מזה כלום.
צבי הנדל: ורק אז הלכו לבג"ץ.
צבי הנדל: ועדת ערר לא התכנסה עד שבג"ץ לא אמר להם מחר צריך לקבל תשובה.
צבי הנדל: עכשיו, אני לא יודע אם נגמר או לא נגמר, זה לא פעם ראשונה.
צבי הנדל: ואני אומר, שבענין הזה גם, בכלל לא משנה מי בשלטון ומה בשלטון, יהיו אשר ציבורי מינימלי על תשדיר שרות הכי תמים מול הרבה תשדירי שרות אחרים, לא יכול להיות שפעם אחר פעם, אחר פעם, עושים את אותו תרגיל, חוזרים על אותו תרגיל.
צבי הנדל: לא היה לי צל צילו של ספק ביום שני שתהיה תשובה שלילית, שהתשדיר ישודר, אפילו לא בפרומיל, אולי אם היה לי צל צילו של ספק היינו עושים רעש יותר גדול.
צבי הנדל: לא עשינו רעש, כי היה ברור לי.
צבי הנדל: אבל ב"ה הצליחו, שהנה עד יום חמישי לא נשדר, אולי היום בלילה ישדרו, אני לא יודע.
צבי הנדל: אני מבקש לקבל כללי משחק הכי ברורים שבעולם, כך שאני לא אצטרך ללכת לשום בית משפט, שאני יודע כך זה בכללים, לקרוא אותם, גם אם זה בלי ניקוד אנחנו נשתדל לקרוא אותם, ולא נחרוג מהם, אבל אי אפשר שמישהו אחר יחרוג.
צבי הנדל: ובעיקר הטענה שלי, מהכירי את הסיפור הזה, הוא על איש אחד, על מנכ"ל רשות השידור.
רן כהן: מאחר ולפני שצבי הנדל אמר, אמרתי מה עמדותי ועקרונותי, אני רוצה שבכל זאת החברים שכאן כולם מעורבים בצד - - של הענין, תבינו כן דבר אחד.
רן כהן: יש כאן מנכ"ל רשות השידור, אפשר להשמיץ אותו כמה שרוצים, היתה בכל זאת בעיה.
רן כהן: הגדרת הענין הזה כשרשרת הישראלית, היא בהחלט בעיתית.
רן כהן: כאשר אומרים בתשדיר הזה אני ואתם, או אנחנו ואתם, מתוך השרשרת הישראלית בעצם יש בזה הכללה של כל הציבור הישראלי, ועוד ילדינו, והכל, יש בזה.
רן כהן: רשות השידור חייבת להיות בענין הזה כלי מאד נקי וממלכתי ולהזהר בענין.
רן כהן: אני חושב שפסילת העניין של השידור הטכני, היתה טעות.
רן כהן: פסילת הענין של השידור שבא לעשות הכללה על כל הציבור הישראלי כאילו הוא כולו בתוך השרשרת הזאת, היא נכונה.
רן כהן: ובענין הזה אי אפשר לבוא בטענה למנכ"ל ראשות השידור כאילו הפעיל פה שיקול דעת לא נכון.
רן כהן: הוא הפעיל שיקול דעת, כן נכון, ואני, שלא יהיו אי הבנות, אני חושב גם עכשיו לאחר שזה אושר שההגדרה שרשרת הישראלית היא לא נכונה ולא הוגנת בצורה ציבורית.
אורי אריאל: אני מבקש לסכם את הדיון, ברשותכם.
אורי אריאל: נדמה לי שברור מהדיון פה שהנהלים ככל שהם קיימים, שמענו פה כל מיני דברים, הם לא בהירים ולא ידועים לכולם.
אורי אריאל: שמענו, פתאום מסתבר שיש כנראה לוח זמנים, לי לא ברור מה זה, לעוד אנשים פה לא ברור מה זה, זה חסר.
אורי אריאל: אני לא רוצה עכשיו להתיחס למילים, לתוכן, שעל זה יכולה להיות מחלוקת, אני חושב שזו היתה טעות, רן, מצד המנכ"ל ואתה חושב שהוא צודק, בסדר.
אורי אריאל: זה דבר שקשה מאד כי תכנים הם קושי, הם בעיתיים, אבל אם אתה משווה אותם לתכנים קודמים.
אורי אריאל: אין לי הסבר טוב למה שקרה פה, היה בג"ץ שאמר את מה שאמר, שמעת את ההסבר של מר נתן, אני לא קראתי את הבג"ץ, ואני מתקשה עכשיו להתיחס לענין של איך מגדירים דבר שנוי במחלוקת או לא שנוי במחלוקת, נדמה לי שירושלים לבה האומה להגיד שזה במחלוקת, מבחינתי זה בעיתי מאד.
אורי אריאל: אני לא מיניתי את בראל, אבל הוא איננו פה, אני לא יכול לשמוע מה הנחה אותו, הוא גם לא ענה לחבר כנסת הנדל שלושה ימים.
אורי אריאל: אני פונה, בסיכום, למבקר המדינה לבחון את הענין של נוהל האישורים, קבלת ההחלטות וכל מה שכרוך בזה בתחום אישור התשדירים, כולל שפ"מ, כולל כל המערכת שעוסקת בזה וגם להתיחס בבדיקת
אורי אריאל: כם לענין הידיעה של הלקוחות איך זה קורה ואיך זה צריך לקרות, כדי שנמנע טעויות, נחסוך מחלוקות, הרי אנחנו מחפשים את השלום לא את המחלוקת.
אורי אריאל: אז אם מהמקרה הזה או מקרים קודמים עכשיו נרוויח את זה, אני חושב שאפשר להגיד דיינו, זה גם משהו.
אורי אריאל: תודה לכולם, ועוד פעם סליחה על המהירות והשעה, כל טוב.
אמנון כהן: בוקר טוב אני רוצה לפתוח את הדיון, הנושא הראשון פעולות לשיווק תיירות- עמוד 777 בדו"ח 54ב' של מבקר המדינה.
אמנון כהן: יש לנו פה את ממצאי דו"ח מבקר המדינה, ממצאים לכאורה מאוד חמורים של חלוקת כספים לא שוויוניים, ללא קריטריונים, ללא פרסום.
אמנון כהן: מי מקריא את ממצאי הדו"ח, בבקשה.
מנחם גוטרייך: בסוף שנת אלפיים חלה מתקפת טרור פלסטינאית בארץ, בארצות הברית הייתה מתקפת טרור נוספת וכמובן שטרור ותיירות לא הולכים יחד, חלה ירידה של עשרות אחוזים בתיירות בישראל, גם תיירות בתוך הארץ הייתה חלשה.
מנחם גוטרייך: משרד התיירות נאלץ לשמור על תפוסה מינימאלית של בתי מלון כדי שלא יתמוטטו ולא יסגרו והחלו בפעולות שיווקיות.
מנחם גוטרייך: הפעולות השיווקיות התחלקו לשתיים, גם שיווק לתיירות פנים וגם שיווק לתיירות נכנסת בינלאומית, כאשר המיקוד בתיירות הבינלאומית היה בשני מגזרים עיקריים, המגזר היהודי והמגזר הנוצרי האוונגליסטי.
מנחם גוטרייך: בעצם העבירו, משרד התיירות הרי לא מבצע בכוחות עצמו פעולות שיווק, הוא מעביר תמיכות לגורמים אחרים והגורמים האחרים האלה הם שמבצעים את פעולות השיווק.
מנחם גוטרייך: הממצאים שאנחנו מצאנו הם היו בעיקר לגבי רשויות מקומיות, העברת תמיכות לרשויות מקומיות.
מנחם גוטרייך: לרשויות המקומיות ניתנה תמיכה בסכום של שלושה מיליון ₪ שלא לפי הנוהל שנקבע בתק"מ.
מנחם גוטרייך: הנוהל דורש פרט תקציבי מיוחד בתקציב המשרד, פרסום ברבים של הודעה בדבר האפשרות להגיש בקשה לתמיכה ופרסום המבחנים למתן תמיכה.
אמנון כהן: אפשר לקבל את הרשימות?
מנחם גוטרייך: כן, אתה תקבל את הרשימות.
מנחם גוטרייך: הבעיה היותר קשה הייתה לגבי תשע הרשויות המועדפות.
מנחם גוטרייך: פה המנכ"ל אישר באופן אישי---
אמנון כהן: זה מתוך 13?
מנחם גוטרייך: לא, זה תשע נוספים, תשע רשויות נוספות שפה אני יכול להביא אותם, חיפה, טבריה, נתניה, בקעת הירדן, חוף עזה, תל אביב, בית שאן, צפת ודרום הר חברון.
מנחם גוטרייך: כאן אישרו 2.4 מיליון ₪ לעידוד תיירות פנים, מתוכם שולמו 1.9 מיליון ₪ וזה החלטה ישירה של המנכ"ל.
מנחם גוטרייך: לדעת משרד מבקר המדינה, את מדיניות ההעדפה היה צריך להביא לידי ביטוי במסגרת תוכנם של המבחנים לתמיכה שיציינו כי יובא בחשבון מצבן המיוחד, כמו מצבן הכלכלי, אירועי טרור בתחומם.
מנחם גוטרייך: הדבר הזה לא נעשה, אמנם המנכ"ל קבע לכל רשות מה יהיה סכום התמיכה ומה הנימוק לתמיכה, אבל הדברים האלה נקבעו מראש, לא ניתנה הזדמנות לכלל הרשויות המקומיות להציג בקשה ולהיכלל במסגרת מבחנים מיוחדים שבהם הם יוכלו להוכיח שגם הם עומדים באותם המבחנים.
מנחם גוטרייך: עכשיו, לגבי התקשרות עם חברת פרסום באירופה, חברת פרסום באירופה קיבלה אישור לפטור ממכרז בהיותה ספק יחיד.
מנחם גוטרייך: הייתה התקשרות אחת בסכום של 38 אלף יורו יותר ממה שאישרה ועדת המכרזים.
מנחם גוטרייך: בבקשת הפטור ממכרז צוין שסכום שכר הטרחה לחברת הפרסום הזה יהיה 14 אלף יורו, בסופו של דבר ההתקשרות הייתה ב- 41 אלף יורו.
מנחם גוטרייך: בנסיבות אלה מן הראוי היה שוועדת המכרזים תביא לידיעת החשב הכללי את שכר הטרחה החדש, כיוון שבסופו של דבר---
אמנון כהן: מדובר בשתי חברות?
מנחם גוטרייך: כן.
אמנון כהן: אחת הייתה 93 אלף יורו.
אמנון כהן: השני התוכנית הייתה 14 אלף יורו ושולם 41 אלף יורו.
מנחם גוטרייך: זאת החברה הראשית שלקחה את החברה השנייה שלקחה את החברה השנייה, שבה מדובר ב- 93 אלף יורו, לקחה אותה כמין קבלן משנה ואמרה שבלי קבלן המשנה הזה, היא לא יכולה לבצע את העבודה.
מנחם גוטרייך: דבר נוסף היה בהתקשרות עם אותה חברת פרסום שדרך חשבון ספק במערכת הנהלת החשבונות בגין תשלומים שבוצעו לחברת הפרסום גרם לכך שנציגות המשרד בצרפת, שילמה לחברת הפרסום שכר טרחה כפול לחודש מאי 2002.
מנחם גוטרייך: היה תשלום יתר בסך 11 אלף יורו, גילוי הטעות נעשה על ידי חברת הפרסום והיא קיזזה את תשלום היתר מחשבון אוגוסט שהגישה יותר מאוחר.
אמנון כהן: זאת אומרת, אם היא לא הייתה עושה את זה לבד---
מנחם גוטרייך: אני מקווה שהמשרד היה עולה על זה בהמשך.
מנחם גוטרייך: עד כאן אני מניח שמשרד התיירות, מנכ"ל המשרד יוכל לעדכן.
אמנון כהן: בוקר טוב למשרד התיירות, אנחנו באמת רוצים לשמוע מדוע רק 13 רשויות היו צריכות לקבל את התמיכה.
אהרון דומב: בוקר טוב לכולם, אדוני היו"ר, כבוד המבקר, זה קצת נחמד, אני מדבר בלשון המעטה, לדבר על פעולות שיווק עידוד תיירות כפי שהטיב לתאר את זה מנחם, בחדר ממוזג בשנות טרור.
אהרון דומב: המציאות הייתה בצורה כזאת שכל מה שהיה מוכר למדינת ישראל, מנכ"ל משרד התיירות בתקופות השנים הללו, בתקופות השנים הרגילות לעבודת התיירות עם עליות וירידות, לא היה מוכר בשלושת השנים האחרונות בפעולה רציפה של טרור.
אהרון דומב: לעסוק בתיירות בתקופת טרור, אתה צריך לשנות מהמסילות הרגילות שבהן מוכר המשרד, כמובן הכול בהתאם להוראות החוק.
אהרון דומב: מצאנו את עצמנו במשבר גדול מאוד בתיירות הנכנסת, היטיב לתאר את זה מנחם, אז אני לא צריך להרחיב.
אהרון דומב: מצאנו את עצמנו גם במשבר רציני בעניין תיירות הפנים כי טבע הדברים של האנשים, זה כשיש טרור אנשים לא יוצאים מבתיהם.
אהרון דומב: אין רצון, אין אווירה של חופש, קל וחומר למקומות שבהם מתפוצצים באופן רצוף, אני אתן דוגמה ולא צריך להרחיב בעניין הזה, ירושלים.
אהרון דומב: אשר על כן, למיטב ידיעתי, על פי קריטריונים שבהם אנחנו עסוקים בהרי תיירות ובאזורים שהם אזורים תיירותיים.
אהרון דומב: המשרד קבע ערי תיירות, אם אני מוציא מבחן תמיכה לרשויות, לכלל הרשויות ואני מוצא את עצמי שלמשל, שעיריית שדרות, מגישה בקשה למשרד התיירות על עידוד התיירות לשדרות, אני מניח שאנחנו במשרד קצת נתמה או נפתח עין באופן שתמיכה לשדרות שאין בה כמעט אתרי תיירות או שירותי תיירות, מקומות אחסון לתיירות, שהיא תהנה מתמיכה בפעולות לשיווק תיירות לעניין שדרות.
אהרון דומב: אשר על כן, כל הרשימה שמופיעה פה, אחד לאחד, זו רשימה של רשויות שבהן יש או אטרקציות תיירותיות או חדרי אחסון למלונאות, או אזורי טיולים בארץ שנפגעים בעקבות הטרור ולכן, אשר על כן, התכנסה, המנכ"ל, עבדכם הנאמן, אכן קבע את הערים אבל את גובה התמיכה בכל אחת מן הרשויות התכנסה אחרי פלטפורמה ונייר שהצגתי לגבי הרשויות, התכנסה ועדת התמיכות, על אף שלמיטב ידיעתי מה שהוסבר לי, זה לא היה צריך נוהל שיתוף פעולה עם רשויות, אינו צריך לעבור ועדת תמיכות.
אהרון דומב: אני כבר שנתיים וחצי והיו לי הרבה ביקורות, ברוך השם, והרבה אנשים שלימדו אותי, נוהל שיתוף פעולה, למיטב ידיעתי, איננו מצריך נוהל ועדת תמיכות, זה לא תמיכה, שיתוף פעולה זה מסלול שבו הרשות, יש פה ראש רשות אחד, אפשר לשאול גם אותו, הרשות אומרת, אני מביאה את חלקי עקב מצבי, אני מביאה מכספי את חלקי על מנת לעודד את התיירות באותו מקום, בהנחה שאתם תתנו לנו איזה שהיא השוואה לגבי הפעולות האלה.
אהרון דומב: לכן נוהל שיתוף פעולה רשויות הוא איננו, לפי מה שלימדו אותי, אני אומר בזהירות, הוא איננו מבחן התמיכות לתמיכה לעמותות תיירות או פסטיבלים.
אהרון דומב: אני בכל אופן, לפי מה שהנחו אותי, זה איננו מצריך, אני הרי לא משפטן וגם לא למדתי בקורס מזורז את חוק יסודות התקציב, לפי מה שהנחו אותי הגורמים המקצועיים אצלי במשרד, נוהל שיתוף פעולה עם רשויות, איננו מצריך פרסום ויציאה למבחן אחר---
אמנון כהן: אז כל רשות שאתה חפץ בה, אתה יכול לתת לה?
אהרון דומב: הלוואי שזה היה כך.
אהרון דומב: בחיפה יש 850 חדרי אירוח ואטרקציה של מושבה גרמנית ובעכו לצערי יש מלון אחד עם 60 חדרים.
אמנון כהן: לכן היא לא קיבלה כלום?
אהרון דומב: לכן היא צריכה לקבל, אבל מבחינת תקציב שלנו, מבחינת סדרי עדיפויות ומבחינת היכולת, זה מה שיכלנו לתת, כנ"ל זה טבריה, כנ"ל זה נתניה, בקעת הירדן אתם יודעים יותר טוב ממני איך אנשים הדירו את רגליהם ולא נושאים בכביש 90.
אהרון דומב: לכל אחד מהתמיכה, חוף עזה, אני צריך להסביר מה קרה למלונות בחוף עזה ובמדרשה בעזה.
אהרון דומב: ולכן בכל אחד מן המקומות יש פרוט מאוד משמעותי---
אמנון כהן: למה מיועדת התמיכה?
אהרון דומב: התמיכה מיועדת לפעולות שיווק משותפות של רשות המקום פלוס משרד התיירות לפעולות לשיווק, לעידוד לתיירות הפנים וזה כמובן מגיע אחרי ביצוע פעולות, יש אסמכתאות, יש חשבוניות, יש הצגת החומרים, כך זה מתבצע.
אהרון דומב: על כל פנים, מאז הערתו של מנחם אנחנו בוודאי מכבדים את מוסד מבקר המדינה ומאז כמובן שהופסקו התמיכה באופן הזה, אנחנו פרסמנו את זה בנוהל כאתרי התיירות באתר האינטרנט של המשרד ולרשויות, הזמנו את כולם.
אהרון דומב: למיטב ידיעתי, נכון להיום, הגיעו כ- 90 בקשות ובמציאות הזאת אל מול התקציב, נראה לי שמה שנוכל לעשות אם זה יהיה על פי מה שמכנים חברי, יסודות התקציב, נוכל לתמוך בין 1200-1300 ₪ לרשות לפעולות לעידוד תיירות הפנים, כי מפעל התמיכה אומר שאתה מוציא לכולם, כל מי שרוצה וחפץ ואתה נותן איזה שהם קריטריונים שוויוניים, ואם המדד הוא לא חדרי אחסון, ערים תיירותיות, אנחנו נמצא את עצמנו בבקשה ל-90 רשויות בסך של 1300 ₪ לתמיכה ברשות.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אם יורשה לי, אני חושב שדרך הצגת הדברים על ידי גוף מבוקר לאחר הדו"ח, צריכה לטעמי, להיות אחרת.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אני לא חושבת שגוף מבוקר צריך להתחפר עם מה שהוא עשה קודם, אחרי שמבקר המדינה מעיר שהדרך לא הייתה ראויה ואף אחד הרי לא אומר שהיו כאן מעשים שגובלים בטוהר מידות, הייתה כנראה, סברה, הבנה, שכך צריך לעשות.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: בא מבקר המדינה ואומר לא כן, הדרך הזו שהייתה, איננה הדרך הראויה.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אני חושב שהדרך, כפי שאמרתי, להגיב על דו"ח מבקר המדינה, היא, טעינו, עשינו, הנחנו בטעות שכך הוא המצב הראוי והתקין, מהיום והלאה נתקן.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אני שמעתי מאדוני המנכ"ל שכאילו עדיין סובר שהדרך הקודמת הייתה הדרך הראויה, אני לא חושב שזאת הגישה הנכונה, עם כל הכבוד.
אהרון דומב: אני מצטער מאוד על דבריו של מבקר המדינה, אני אמרתי בסוף דברי, שמאז הערתו של המבקר אנחנו הוצאנו, אני הסברתי באריכות לחברי הוועדה, איך הגענו למציאות הזאת ומה הניע אותנו.
אהרון דומב: כרגע שכמובן מבקר המדינה סובר שאנחנו נוהגים שלא כדין, אנחנו בוודאי נפעל לפי הערות מבקר המדינה, כך אנחנו פועלים וכך נפעל.
אמנון כהן: איך מתפרסמות עכשיו תמיכות?
אהרון דומב: נוהל שיתוף פעולה עם רשויות, זה מתפרסם בנוהל התמיכות באתר האינטרנט ובפרסום בעיתון---
אמנון כהן: כתוב לי פה בדו"ח המבקר, העדר פרסום בדבר האפשרות להגיש בקשה לתמיכה.
אמנון כהן: לכן אני הייתי גם ברשות מקומית בתפקידי, יש תמיכות, יש שיתוף פעולה.
אמנון כהן: גם שיתוף פעולה צריך לדעת למי נותנים ולמי לא נותנים, צריך להיות איזה שהוא נוהל שמסדיר את הנושא הזה שאתה מחליט לתת לחיפה שיתוף פעולה ולעכו אתה לא נותן, מה הדרך, לא מה שאתה מחליט, אלא צריך להיות נוהל שזה לפחות יראה שאין פה איזה שהיא חברות, או אין פה איזה שהוא מצב פוליטי, אין פה איזה שהוא מצב שאתה אומר, מבחינתי כולם שווים.
אמנון כהן: אז יש לו 400 חדרים והוא יקבל איקס, מי שיש לו 40 חדרים יקבל איקס מינוס.
אמנון כהן: לכן צריך להיות שיתוף פעולה, אבל מבחינתי הוא צריך להיות שוויוני, אני לא אמרתי תמיכה, אתה רוצה להגיד לי שיתוף פעולה אז זה שיתוף פעולה.
אהרון דומב: לגבי הנושא של התמיכות, מתפרסמת, יש נוהל קיים לגבי תמיכה בעמותות תיירות או ברשויות עירוניות, יש נוהל שהוא תמיכה לעידוד תיירות פנים שהנוהל הזה הוא על פי מפתח---
אמנון כהן: מיועדת למי?
אהרון דומב: מיועדת במקומות מסוימים, לעמותת התיירות שליד הרשות במקומות מסוימים להתאחדות המלונות שעל יד הרשות או בתאום עם הרשות, במקומות מסוימים זה הרשות שעושה את העניין, שזה על פי קריטריונים---
אמנון כהן: איך אתה קובע לרשות?
אהרון דומב: אני מפריד, הרשות זה היוצא מן הכלל, זה לא הכלל, הכלל הוא עמותות תיירות ועמותות תיירות זה על פי מפתח של קריטריונים של חדרי אירוח, אם זה בתיירות, מה שנקרא התיירות האזורית, או אם זה בתיירות העירונית, יש מפתח לפי נתונים החדרים, או חדרי האירוח שנמצאים בכל רשות.
אהרון דומב: זה הקריטריון, אנחנו מקציבים סכום, זה התמיכה בעמותות תיירות פנים.
אהרון דומב: באשר לשיתוף פעולה עם רשויות לגבי ההערה של המבקר, נכון להיום בשלב זה אנחנו לא מבצעים את זה, שנרצה לבצע את זה, אולי בעזרת השם ב- 2005, נוציא נוהל מסודר שיפנה לכול הרשויות שבו יקבעו קריטריונים, אם זה חדרי אירוח או אטרקציות או קריטריונים אחרים, נפיץ את זה לכל הרשויות במדינת ישראל, נקבל את הבקשות, לפי זה נבחן את זה ונגיש את התמיכות.
אמנון כהן: אני רוצה הסבר בנוגע להתקשרות בשני המקרים, איך היה שאושר סכום ופתאום גלש להרבה יותר.
אהרון דומב: לא כל כך הרבה יותר, אבל גלש ליותר.
אהרון דומב: הנוהל אומר שכדי לבצע התקשרות עם ספק יחיד, ועדת המכרזים של המשרד לאישור החשב הכללי, המשרד נותן לאשר עד כ- 700 אלף ₪ התקשרות עם ספק יחיד.
אהרון דומב: אותו ספק ביצע פעולות שחבל שאני לא יכול להציג לכם אותם פה, מה הם הפעולות שהוא עשה לעידוד התיירות בצרפת.
אמנון כהן: אנחנו לא מדברים על מה הוא עשה, אנחנו מדברים על דרך קבלת הכסף, זה מה שחשוב כרגע.
אמנון כהן: אני בטוח שהוא עשה עבודה טובה.
אהרון דומב: אני מדבר על דרך קבלת הכסף.
אהרון דומב: בסוף החריגה נבעה למיטב ידיעתי ויתקנו אותי, יש פה אנשים שהיו בביקורת, נבעה מתוך זה ששילמו חודש וחצי יותר כ- 45 יום יותר מאשר היה גובה ההתקשרות וזה מסביר את החריגה.
אהרון דומב: העניין הזה הוא ליקוי טכני מהותי של החשבות שלא עשתה דו"ח חובה וזכות, העניין הזה תוקן מיום הערת המבקר שהיה, היום זה עובד על פי זה ונקווה שיותר לא יהיו תקלות בנושא הזה.
אמנון כהן: זה בשני המקרים?
אהרון דומב: כן, זה אותו מקרה, בחברה אחת.
אהרון דומב: חברה אחת שלקחה לעצמה לבצע מספר מטלות, רק חלק מהמטלות היא לא יכלה לבצע והעבירה חלק מן המטלות לחברה אחרת.
אהרון דומב: העניין כולו היה תחת מטריה אחת ולכן זה מקרה אחד גדול שמתחלק לשני סעיפים, אולי זאת ההגדרה הנכונה.
אמנון כהן: יש לכם עכשיו יומן.
אהרון דומב: היום יש לנו יומן, יש לנו חברה שזכתה במכרז מהחשב הכללי, עד גובה 25 מיליון שקל---
אמנון כהן: איך אני מבטיח שמחר לא יקרה שייקחו עוד פעם כסף שלא מגיע להם?
אהרון דומב: אלף, לזכותה של החברה יאמר שהיא גילתה את זה בתקלה, היא הודיעה למשרד התיירות והחזירה את הכסף, זה לא תקין כי משרד התיירות היה צריך למצוא את זה בעצמו.
אהרון דומב: בית, היום זה מתנהל תחת כרטיס אחד שנקרא חובה וזכות, למיטב ידיעתי ואני בקשר עם החשב, גם בעקבות דו"ח מבקר המדינה, העניין הזה נבדק בשבע זוגות עיניים פעם נוספת אחרי הערת המבקר.
אמנון כהן: טוב את הנושא הזה, ברשותך אדוני אני מכיר, אני רוצה לסכם את הדיון הראשון.
אמנון כהן: אני חושב שכספי ציבור צריכים להיות באמת לנהוג בהם ביתר זהירות וגם את חלוקת הכספים כאשר מחלקים הן דרך תמיכות או הן דרך שיתופי פעולה, צריך להיות ברור לכל נקודה בארץ שרוצים לתת סיוע כזה או אחר, לכן אנחנו נכתוב לשר התיירות החדש, מכובדנו גדעון עזרא, דרכך גם כמובן, שבאמת כל הנושא הזה יעבוד לסיום מבחינת נהלים, מבחינת גם התמיכות, גם שיתופי הפעולה עם הרשויות וכמובן הנושא של הזמנות גם שיוסדר, שיהיה ניהול יומנים תקין ורצוף שבאמת לא יקרו מקרים שקרו בעבר.
אמנון כהן: משרד התיירות- הגנת מלונות באזור ים המלח מפני הצפה- עמוד 761 בדו"ח 53 ב' של מבקר המדינה.
אמנון כהן: אני עובר לדיון על הנושא השני.
אמנון כהן: גם משרד התיירות, הגנת מלונות באזור ים המלח מפני הצפה, עמוד 761 בדו"ח 53 ב' של מבקר המדינה.
אמנון כהן: למעשה כרגע זה דיון המשך, הוועדה דנה בנושא הזה לפני שנה ואנחנו אז אמרנו שהנושא מאוד בעייתי, הרי לא יכול להיות שמעל שלושים שנה מתריעים שיש כאן בעיה אמיתית של הצפות ולמעשה מצפצפים על אנשי מקצוע ועולם כמנהגו נוהג.
אמנון כהן: מתריעים שיכול להיות אסון, אבל דבר אחד, מנהל מקרקעי ישראל נותן את הקרקעות האלה, מחכיר אותם לבתי המלון, בשביל לעשות כסף, כולם כמובן בונים את המלון וחותמים על כל מני מסמכים, אבל איפה אנחנו איפה האחריות הציבורית, מה אנחנו מחכים שיהיה פה אסון, למה אנחנו צריכים טלאי על טלאי, ואחר כך יגידו, כן מבקר המדינה התריע והגופים התריעו לפני שלושים שנה, והכול התריעו ואף אחד לא עושה שום דבר.
אמנון כהן: הכסף יעלה את הכול, עכשיו מרוויחים כולם, לכולם זה טוב.
אמנון כהן: אני אומר לכם, אסון ורסאי הוא אפס לעומת מה שעלול לקרות שם באזור ים המלח.
אמנון כהן: יש ארבעה חמישה מלונות שיכולים לקרוס ואני מצד אחד רוצה להיות אחראי שהתיירות לא תפגע, אסור להגיע לאזור ים המלח, אסור להגיע למלונות האלה, להתריע בארץ ובעולם, אסור להגיע לאזור ים המלח שלא יקרה אסון שוב פעם במדינת ישראל.
אמנון כהן: ואני מתכוון כאן לעשות דיון נרחב עם שרים, עם שר האוצר עם כולם, 33 שנה ולא עושים שום דבר טלאי על טלאי, דו"ח חמור ביותר של מבקר המדינה, לפני שנה דנו בזה, כל אנשי המקצוע אמרו אנחנו מטפלים ונגיע.
אמנון כהן: שר התשתיות הביא החלטה, הביא דו"ח, שיתחילו לעבוד, שיתחילו לטפל.
אמנון כהן: ברוך השם שיש דיון היום, והיום אצל שר האוצר יושבים בקבינט חברתי כלכלי, דנים היום, פעם ראשונה אחרי שנה שאנחנו מתריעים פה בוועדה, כאשר מבקר המדינה לפני שלוש שנים כבר התריע, כאשר לפני 33 שנה הנושא כבר עלה.
אמנון כהן: אז למה מחכים.
אמנון כהן: הממצאים חמורים, אני קורא פה דברים ואני אומר, ריבונו של עולם למה אנחנו מחכים.
אמנון כהן: אנחנו דנו פה בוועדה, יש פה סיכומים של הוועדה לביקורת המדינה, הסיכומים האלה עברו כבר את החלטת הכנסת שהיא מחייבת את משרדי הממשלה ויש פה הצעה של שר התשתיות הלאומיות, לפתרון קבע להגנת חופי ים המלח.
אמנון כהן: יש פה עבודה רצינית שעשו גופים ואנשי מקצוע בשיתוף כל מי שנוגע בדבר ואני רוצה לשמוע אם באמת זה מה שהגיש שר התשתיות הלאומיות, זה פותר את הבעיה לטווח הארוך או לא.
אמנון כהן: ייתכן שגם זה טלאי על טלאי עדיין ולכן צריך היום לעשות מעשה וכמובן בסופו של דבר אנחנו גם נפנה לראש הממשלה, לשר התשתיות, לשר התמ"ת שהוא אחראי על המנהל וכמובן לשר התיירות שכולם ישבו ויעשו מעשה סוף ושזה יתבטא בתקציב של 2004 וימשיך כתוכנית לאומית, חמש ושש ושבע, מעכשיו צריך להתחיל, שיתקצבו את זה מהיום.
אמנון כהן: לכן אני רוצה לשמוע כאן באמת, הנושא אני רוצה למקד אותו, אני לא רוצה לשמוע היסטוריה, אני רוצה לשמוע מה קורה היום ואם התוכנית שהגיש שר התשתיות הלאומיות זה פותר את הבעיה מהשורש, לא טלאי על טלאי.
אמנון כהן: לכן פה מועצה אזורית תמר, אני רוצה לשמוע אתכם קודם כל, אם הייתם שותפים, התרעתם, אני רואה את כל ההתכתבויות שלכם, את כל ההערות שלכם, איפה זה עומד היום, האם ההצעה שהגיש שר התשתיות לקבינט החברתי כלכלי, האם זה בסדר?
דב ליטבינוף: כמו שאמרת, קיבלת את ההתרעות שלנו ואנחנו עדיין לומדים מההתרעות שבעינם עומדות לגבי הדחיפות של פתרון הקבע.
דב ליטבינוף: אנחנו נמצאים באיחור רב בנושא פתרון הקבע והנושא עדיין לא הובא להחלטת ממשלה.
דב ליטבינוף: את הנושא המקצועי אני אתן למהנדס של המועצה להסביר, האם זה פותר את העניין או לא, שוב כדי לדעת אם הפתרון שלכאורה הוא נראה הפתרון הטוב ביותר, עדיין כדי להגיע לביצוע הפתרון צריכים להיעשות בדיקות האם בכלל הפתרון הזה הוא ניתן ליישום וזה השלב הראשון.
דב ליטבינוף: אנחנו מתקשים לקבל החלטה, אני מתכוון, לא אנחנו נקבל החלטה, אלא לקבל החלטה של ממשלת ישראל לגבי הפתרון עצמו---
אמנון כהן: אני רוצה לשמוע את המהנדס, אני רוצה למקד, האם ההחלטה או ההצעה שמגיש שר התשתיות לשר האוצר כיושב ראש הקבינט החברתי כלכלי, אני רוצה לדעת אם זה פותר לטווח הארוך או שזה עדיין טלאי, מי יכול לענות לי מטעמכם?
אבי רותם: הפתרון שמשרד התשתיות הגיש הוא פתרון טוב, הוא מאזן למעשה, הוא שומר על האינטרסים של כל הגורמים בשטח, הוא פתרון לטווח ארוך, הוא פתרון שיהיה טוב גם מעבר לעשרים שלושים, אם הוא יבוצע.
אבי רותם: הבעיה היא לא בפתרון שבהחלט צריך לקחת ולבדוק אותו, כפי שראש המועצה ציין, צריך לקבוע לאיפה להסית את מיי הקרקע ולקבוע איפה למקם בדיוק ואיך לבסס את כל הסוללה הזו.