GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אילן כהן: אני חושב שבזה לא יהיה פה ויכוח ואף אחד לא יכנס לזה.
אילן כהן: לכן, אנחנו גם פועלים כפי שראש הממשלה יציין תיכף, ועדת כספים העבירה 26 מיליון שקל כדי להבריא את המועצות אם אפשר ברזרבות, אני אפעל, ואני אומר את זה גם בחדר הזה, בהנחית ראש הממשלה להביא כספים נוספים כדי להקל על המצוקה המידית.
אורי אריאל: אם 26 המיליון האלה יוכלו להוציא אותם, יהיו היום ממונים אלה של המועצה הדתית הן מורשי חתימה.
אמנון כהן: אני חושב שלא היה מורשה חתימה.
אילן כהן: זו היתה אחת הבעיות, פעלנו בנושא הזה ומצאנו פתרון עם היועץ המשפטי לממשלה.
אריאל שרון: תודה על ההסברים, אילן.
אריאל שרון: מתוך הכרה כי לא ניתן להפעיל את המועצות הדתיות בלי סיוע נוסף, הממשלה אישרה 26 מיליוני שקלים כתוספת תקציבית למועצות הדתיות לטובת תכניות הבראה.
אריאל שרון: אמש, כך נמסר לי, אישרה גם ועדת הכספים את התוספת התקציבית הזאת.
אריאל שרון: ישבתי אתמול עם יושב ראש ועדת הכספים, בנושאים אחרים, והוא דיווח לי על הענין הזה.
אריאל שרון: חידוש הרכבי המועצות הדתיות.
אריאל שרון: ראשית עלי להבהיר, חידוש ההרכבים ומינוי ממונים נעשה רק כשלב ביניים, וכפי שמתחייב מחוק שרותי הדת היהודיים, ומהתיקון שהוכנס בו, במסגרת חוק ההסדרים האחרון.
אריאל שרון: ההרכבים והממונים החדשים ישמשו בתפקידם עד לקביעת המודל הסופי במסגרתו יסופקו שרותי הדת בישראל.
אריאל שרון: לאחר איחוד הרשויות המקומיות נותרו 132 מועצות דתיות, שאת מצבן אפרט.
אריאל שרון: 47 מועצות דתיות מכהנות לאחר שנסתיימה הרכבת המועצה או נתמנו בה ממונים.
אריאל שרון: בהתאם למה שהסברתי קודם.
אריאל שרון: 26 מועצות דתיות נוספות, מצויות על סף פרסום ברשומות, והתחלת כהונה.
אריאל שרון: 59 המועצות הנותרות, נמצאות בהליך של הרכבה או מינוי ממונים.
אריאל שרון: במקומות שלא נתמנו מועצות בשל חילוקי דעות, הוראתי לכנס באופן מידי, את ועדת השרים לענייני הרכבי מועצות דתיות כדי להשלים במהירות הרכבן.
אריאל שרון: מדובר בשר הפנים, ראש הממשלה, ושר הדתות, בועדה הזאת יושבים נציגיהם.
אריאל שרון: כפי שאמרתי, הטיפול לטווח הארוך במתן שרותי דת, מחייב שינויים מבניים.
אריאל שרון: בחודשים האחרונים, במקביל לטיפול השוטף, כפי שפורט, ובהתאם להחלטת הממשלה מס' 900, מקיים צוות בראשות מנכ"ל משרדי, דיונים בעניין שינויו וארגונו של מערך שרותי הדת בישראל.
אריאל שרון: במסגרת עבודת הצוות נבחנות מספר סוגיות חשובות.
אריאל שרון: הגדרתו של סל שרותי דת, משמע, הגדרת היקף השרותים הדתיים שהמדינה צריכה לספק לאזרחי ישראל היהודיים.
אריאל שרון: בחינת מודלים חילופיים לאספקת שרותי הדת האמורים.
אריאל שרון: בין החלופות נבחנות האפשרויות לספק את השרותים במסגרת המערכת המוניציפאלית, או באמצעות מועצות דתיות מרחביות.
אריאל שרון: עבודת המטה בענין זה נמצאת בעיצומה, במגמה למצוא את המסגרת המתאימה ביותר לאספקת השרותים הללו.
אריאל שרון: אם תשאלו בוודאי מתי זה יסתיים, הדבר הזה יסתיים בחודש ספטמבר.
אריאל שרון: חברי הוועדה, בחנתי לפניכם בפירוט את הסוגיות הקשורות לשרותי הדת היהודיים בישראל, כפי שנוכחתם לדעת מדובר בנושא מורכב וקשה לטיפול, זה המקום לחזור ולהדגיש את מחויבותי להמשך אספקת השרותים הללו, בכל מסגרת שלא תהיה.
אריאל שרון: באופן הטוב ביותר לרווחת אזרחי ישראל.
אריאל שרון: תודה לכם על ההאזנה.
דוד שפירא: בוקר טוב לכולם, כבוד יושב ראש הועדה, פותחים בכהן, לכבודה של אכסנייה, השופט גולדברג מכובדי מבקר המדינה, כבוד ראש הממשלה, קהל נכבד.
דוד שפירא: אנחנו קודם כל מודים לכם שהואלתם להקציב מזמנכם הדחוס לדון בעניינים שלנו, אני מקווה שהפעם בדיון הזה סוף סוף ייצא משהו, כיוון שלפני שלושה חודשים היינו פה וטחנו את אותם מים.
דוד שפירא: גם כן דיברנו שלא קיבלו, וגם כן אמרו לנו, מועצות מרחביות, ויעבירו ולא יעבירו, והבראה ולא הבראה, עשו מי שברך גדול, ועברו שלושה חודשים ואני שואל את עצמי, מה השתנה מאז.
דוד שפירא: כן, השתנה מאז, האוברדרפט בבנק שלנו גדל.
דוד שפירא: לא של המדינה ב"ה.
דוד שפירא: אז האוברדרפט גדל, למי זה איכפת.
דוד שפירא: עכשיו, מזכירים פה כל הזמן חוק,
אופיר פינס-פז: כמה זמן נמשך המשבר הזה?
דוד שפירא: בירושלים למשל, אתה הרי ירושלמי, אופיר פינס, אנחנו בירושלים המשבר נמשך כשנתיים וחצי, אנחנו בירושלים לא קיבלנו משכורת 3 חודשים.
דוד שפירא: תתאר לעצמך, גובה המשכורת הממוצע במועצה הדתית בירושלים זה לא 13 אלף, ולא 20 אלף דולר, אלא סך הכל 6,000 שקל, 3,000 שקל.
אופיר פינס-פז: שנתיים וחצי זה לפני שהיתה הקריסה.
דוד שפירא: אדוני ראש הממשלה הזכיר, כולם מזכירים את החוק, את החוק, הנה הוא בידי.
דוד שפירא: אני מבקש לומר לראש הממשלה ולציבור הנכבד, החוק הזה מר גולדברג ברשותך, הוראות סביב החוק הזה לא יחולו רק על מוסד דתי שלא שילמה מעבר ל-6 חודשים.
דוד שפירא: למה הכניסו כזה חוק אני לא יודע.
דוד שפירא: נגד השטר ושיברו בצידו.
דוד שפירא: מועצה דתית בירושלים, מר פינס, אתה ירושלמי, מר בר און, מועצה דתית בירושלים שלא שילמו 3 חודשים, אנחנו לא בחוק הזה.
דוד שפירא: למה?
דוד שפירא: למחוקק הפתרונים.
דוד שפירא: זה החוק.
דוד שפירא: הנה חתום על זה ראש הממשלה.
דוד שפירא: עכשיו, מסתובבת עוד הערה אחת, מזכירים פה את ההעברה, ולועסים את זה כמו מסטיק.
דוד שפירא: כמו מעלים גירה.
דוד שפירא: העבירו, ומעבירים, והעבירו ויעבירו עשרים מיליון.
דוד שפירא: מורי ורבותי, לתשומת הלב, לפי דעתו של הרב לוי שלא נמצא פה, וחבל, החוב של נמסר על ידו זה 500 מליון, לפי דעתו של ראש הממשלה שהזכיר פה, 200 מיליון, בירושלים לבד החובות של המועצה הדתית, שימו לב, זה 20 מליון, הווה אומר, שכל הגליק הגדול, שראש הממשלה השפיע על יושב ראש הועדה לאשר את זה פה אחד, ישר כח על כך מקרב לב, אני מאד מעריך את זה, מועצת דתית ירושלים תקח את כל הכסף, אם זה נקרא הבראה אז אני לא יודע מה זה נקרא, הבראה זה לא, לא מה זה כאילו.
דוד שפירא: אוי ואבוי לכזה כאילו.
נתן נתנזון: ראש מועצה אזורית דתית מטה בנימין.
נתן נתנזון: אדוני היושב ראש, ראש הממשלה, אני מאד מקווה לקצר אקווה בשלוש דקות, כי אני אמור ליצג פה את כל חבר המועצות הדתיות.
נתן נתנזון: שאנחנו מדברים על 134 מועצות 4,000 עובדים, 1,000 פנסיונרים, ועוד כ-2,000 משגיחי כשרות, שהם לא עובדי המועצות הדתיות אבל עובדים מטעם המועצות הדתיות ופרנסתם על המושגחים.
נתן נתנזון: עלות השכר שהמועצות הדתיות אמורות לשלם על פי הדוחות הכי עדכניים שקיימים במשרד הדתות, ביצוע 2002 מדובר על למעלה מ-430 מיליון שקל עלות שכר.
נתן נתנזון: כדי שנבין, כל עובד במועצה דתית לפני שהוא נכנס לעבודה הוא מתוקנן על ידי משרד הדתות בעבר, היום על ידי משרד ראש הממשלה, קובעים לו את הדרגה, את הדרוג, את הוותק, את גובה השכר, הכל המדינה קובעת.
נתן נתנזון: זאת אומרת, המועצה הדתית לא יכולה לטפל בזה.
אמנון כהן: כמה עובדים לא קיבלו שכר היום?
נתן נתנזון: אני לא יודע להצביע על מספר של עובדים.
נתן נתנזון: אני יודע שהיום אנחנו נמצאים במצב, מה-2 במאי, אין מועצות דתיות.
נתן נתנזון: כי כל מועצה דתית חדלה לכהן על פי איזה שהוא תרגיל שעשו בזמנו, והעבירו את זה כחוק בהוראת שעה, במסגרת חוק ההסדרים.
נתן נתנזון: לא דאגו לרצף שלטוני.
נתן נתנזון: אנחנו לצערנו התרענו על זה מספר פעמים לפני שהתקבל החוק.
נתן נתנזון: הדבר הזה עבר כחוק.
נתן נתנזון: אנחנו התרענו שלא מכינים את עצמנו בזמן.
נתן נתנזון: עד היום הזה למרות הדברים שראש הממשלה אמר פה קודם, מורשי חתימה שנקבעו, התקנה שראש הממשלה חתם עליה ב-14 ביוני, להזכירם זה חודש וחצי אחרי שאין מועצות דתיות.
נתן נתנזון: גם בקופות שבהם יש כסף אי אפשר לשלם שכר כי אין מורשה חתימה, גם היא תקנה מותנית.
נתן נתנזון: זאת אומרת, צריך את המזכיר של המועצה הדתית ורואה חשבון שעד היום אין שום מועצה דתית שיודעת מי הוא רואה החשבון שחותם מטעמה חותם שני.
נתן נתנזון: זה אמור לצאת, אבל עוד עד היום לא יודעים את זה.
נתן נתנזון: נזכיר לדבר הזה תוספת, תבדקו את מה שאני אומר.
נתן נתנזון: נוסיף לדבר הזה שבאמת נתקבל התקנה הזאת נכנסה, ונכנס גם החוק של פתיחת החשבונות שהרב שפירא קודם התלונן, נתקבל החוק הזה של החשבונות המועדפים, אלה שאי אפשר לעקל אותם, אבל מה לעשות שהחוק הזה קובע שתוך שבעה ימים יפתחו החשבונות.
נתן נתנזון: מי שיכול לפתוח את החשבון זה אותו שותף שני, המורשה חתימה השני, שעוד לא יודע מיהו.
נתן נתנזון: זאת אומרת, היום שאנחנו נמצאים 14 יום אחרי זה, זאת אומרת שהיום החוק הזה לא יכול להגיע למימוש בשום מקום לא רק בירושלים.
נתן נתנזון: כי אין מורשה חתימה שני שיפתח חשבון ולכן כל החוק הזה לא יכול לבוא לידי מימוש.
אמנון כהן: תאמין לי, אנחנו מבינים את הענין.
אמנון כהן: ושפיגלר יענה לך.
אמנון כהן: אבקש את נציגת הבלניות.
שרה אהרוני: אני רוצה לשאול את ראש הממשלה, מה אני צריכה לענות לילד שלי שהנעלים שלו נקרעו, ואבא שלו ואמא שלו עובדי מועצה דתית ואין להם שקל לקנות לו נעלים.
אמנון כהן: כמה זמן לא קיבלת שכר?
שרה אהרוני: שלושה חודשים.
שרה אהרוני: מה אני צריכה לענות לילד שאמא עוזבת אותו ערב ערב בבית.
שרה אהרוני: שבעה ימים, גם כסף לקנות נעלים אין לה.
שרה אהרוני: אני עובדת.
שרה אהרוני: אנחנו עובדים עבודת קודש, ואנחנו עובדים בחגים ובשבתות וכל הימים שכולם יוצאים עם המשפחה לבלות ולהנות, אנחנו בעבודה, ומשרתים את כל הישראלים, יהודים דתיים וחילוניים כאחד.
שלמה שטרן: נציג ההסתדרות הכללית.
שלמה שטרן: אדוני ראש הממשלה, כבוד מבקר המדינה, נכבדי יושב ראש הועדה, רבותי חברי הכנסת, רבנים נכבדים, מורי ורבותי.
שלמה שטרן: שמי שלמה שטרן ואני משמש זה שבעה חודשים כראש חטיבת עובדי חינוך ודת בהסתדרות, המעוף, הסתדרות הפקידים לשעבר, ומחזיק תיק עובדי המועצות הדתיות.
שלמה שטרן: נכבדי, שלום ביטון, תושב חצור הגלילית, בן 56, נשוי ואב לשבעה ילדים, חלקם נשואים והם שרתו את המדינה בצה"ל ובשרות הלאומי חלקם תלמידים ואחד מהם חייל בשרות חובה.
שלמה שטרן: שלום מועסק כשש שנים במועצה הדתית בחצור הגלילית כעובד כללי.
שלמה שטרן: שלום, עבד לפרנסתו קודם כניסתו למועצה דתית בחצור במפעל הבונים בכפר הנשיא, כ-30 שנה עד שהמפעל פשט את הרגל, עובדיו פוטרו וכמו היתר יצא שלום ללא שקיבל פיצויי פיטורין.
רוני בר-און: מה עשתה ההסתדרות עם זה?
שלמה שטרן: ממשכורתו במועצה הדתית הנוספת לשכר המינימום כ-3.500 שקל, פרנס שלום את משפחתו בדוחק, שמח שיש לו עבודה, חרק שיניים ולא התלונן.
שלמה שטרן: לפני תשעה חודשים חדלה המועצה הדתית בחצור, כמו רבות אחרות ברחבי הארץ לשלם את שכרו של שלום ושל חבריו, ושלום נאלץ לקחת הלואות מכל הבא ליד לקיום מפחתו כדי להמשיך לשלם את חובותיו, 1,100 שקלים למשכנתא, 800 שקלים לחשמל, וכ-1,000 שקלים למועצה המקומית למים ולארנונה.
שלמה שטרן: חובותיו של שלום תפחו והלכו ומגיעים כיום לכ-30,000 ש"ח.
שלמה שטרן: לשלום אין טלפון סלולרי, אין הוא משתמש בטלפון הביתי לשיחות יוצאות, אין לו כרטיס אשראי, אין לו פנקס צ'קים, הוא בוכה בסתר בימי ההולדת של אשתו ושל ילדיו, כי אין לו פרוטה לקנות מנתה או לשלוח להם פרח.
שלמה שטרן: והוא מת שבע פעמים מבושה בכל פעם שהוא מוזמן לאירוע אצל חברים כי אין לו כסף לקנות להם מתנה.
שלמה שטרן: המקרר בביתו של שלום ריק.
שלמה שטרן: ובהגיע בנו החייל לחופשה מיחידתו הוא בוכה בצד כדי שבנו לא יראה, משום שאין לו שקל לתת לו דמי כיס.
שלמה שטרן: הבן החייל מממן את נסיעתו בחזרה לבסיסו ממכירת פחיות שתיה שהוא אוסף בעת חופשתו.
שלמה שטרן: במפגשנו האחרון השפיל שלום את עיניו, אשר מלאו דמעות, ובבושת פנים התריס בפני, וכך אמר לי, לו הייתי נרקומן או אלכוהוליסט, הייתי מקבל מידי חודש את ההקצבה ממשרד הרווחה.
שלמה שטרן: היו לי אבא ואמא.
שלמה שטרן: ואני, ששרתתי במסירות את המדינה אך איתרה מזלי שבחרתי לעבוד בעבודת כפיים ובמועצה הדתית אפילו להשתכר בכבוד אין נותנים לי, ואין לי דואג ואין לי שומע.
שלמה שטרן: כמו שלום ביטון ישנם כיום עוד אלפי עובדים ומאות גמלאים, אשר אינם מקבלים שכרם או גמלאותיהם זה חודשים רבים.
שלמה שטרן: ולמרות זאת, הם קמים כמו הגברת בבוקר, מידי בוקר לעמל יומם, מבצעים את המוטל עליהם ובהגיע מועד התשלום, אין הם מקבלים אותו.
שלמה שטרן: כל חטאם מתמצא בכך שהממשלה בהחלטה פזיזה וחסרת הגיון ללא מחשבה, וללא תכנון מוקדם החליטה לסגור את משרד הדתות ולפרק את המועצות הדתיות ובמעשה חסר אחריות ורחמים, הקריבה את פרנסתם של אלפי עובדים גמלאים ובני משפחותיהם.
שלמה שטרן: מורי ורבותי, אין לך שערוריה גדולה מכך שמדינה החורטת על דיגלה את עניין זכויות האדם, והמעודדת יציאה לעבודה במקום הזדקקות לקבלת דמי אבטלה, תהיה אחראית למחדל מתמשך וחמור כל כך של סבל, השפלה, ביזוי כבוד האדם, ושל התעללות בעובדים אלה.
שלמה שטרן: מורי ורבותי, החלטתם לפרק את המועצות הדתיות, אין חולק על זכותכם.
שלמה שטרן: החלטתם לצמצם בפעילות המועצות הדתיות, מותר לכם.
שלמה שטרן: החלטתם לזרוק את הטלית ואת התפילין, יערב לכם.
שלמה שטרן: אתם רשאים לעשות בתוקף הרוב הפרלמנטרי שיש לכם פה בבנין לעשות ככל העולה - -
אריאל שרון: תראה, אני מאד מאזין לנאום הנמרץ שלך, אני מבין שאתה מיצג בוודאי גוף מסוים, אבל אולי תתיחס לנושא הזה, החלטתם לזרוק את מה שאמרת, אולי תחזור על המשפט הזה, ותסביר גם כן מי החליט, איפה התקבלה ההחלטה הזאת, שפה לעיני עם ישראל כי התקשורת כאן, וודאי מגלה עניין רב בדבריך, אז אתה בא כאן ואולי היית מוכן להסביר מתי קיבלה הממשלה או בראשותי החלטה לזרוק את התפילין וכן הלאה, אולי תסביר את זה.
שלמה כהן: אינני יודע אם התקבלה החלטה כזאת, באופן מעשי הדבר מבוצע.
שלמה שטרן: תנו לי לענות.
שלמה שטרן: קיצוץ של 50% בתקציבים מועצות דתיות משליכות באופן מעשי זריקת הטלית והתפילין.
רוני בר-און: אתה לא קיבלת משכורת.
רוני בר-און: כולם קבלו משכורת חוץ - -
משה גפני: אדוני היושב ראש, אתה רואה את החיוך שלהם - -
שלמה כהן: אתה תפתור את הבעיות של הבלנית הזאת.
רוני בר-און: אני אשתדל לפתור את הבעיות.
שלמה כהן: לא אתה לא משתדל , בלי דמגוגיה ובלי - -
דוד שפירא: זה משל מדרשי.
רוני בר-און: ראש הממשלה שאל איפה היתה ההחלטה לזרוק את הטלית והתפילין.
ישראל אייכלר: ההחלטה התקבלה במועצת - -
אליהו ישי: אני שומע דברים קשים וכואבים, ובאמת מזעזעים זה לא פעם ראשונה שאני שומע, הבקשה גם של הבלנית היתה עדינה, והמצוקה שאני ער אליה יום יום, זה לא רק נעלים, לצערי זה גם לחם וחלב, ואוכל במכולת ומשכנתא שחוזרת, וחשמל שמנותק, וגם מים שמנתקים, והמצב הוא קטסטרופה.
אליהו ישי: עכשיו פה באמת, בגלל ששרותי הדת, אני חושב שאף אחד לא צריך להיות במונופול על שרותי הדת של העם היהודי, כי לא רוב העם היהודי, כל העם היהודי זקוק לשרותי דת, מי רוצה יותר ומי רוצה פחות.
אליהו ישי: יש גם כאלה שלא רוצים להיקבר בקבר יהודי, זכותם שיקברו בקבורה לא יהודית.
אליהו ישי: אבל רוב העם היהודי מכבד את שרותי הדת היהודית.
אליהו ישי: עכשיו, הקטסטרופה היא גדולה מאד, הכאב הוא עצום, והנסיון לפתור אותו אולי הוא באמת טוב, אבל צריך להבחין בין שני דברים.
אליהו ישי: יש את הויכוח שישבו מזה אפרופו, מורשי החתימה, וההתייעלות, והממונים, זה טוב ויפה וזה ויכוח טכני שיכול גם להרוג בסוף את שרותי הדת, ואני מאד מקווה שמנכ"ל משרד ראש הממשלה עושה מאמצים ומגלה נכונות, מה שלא היה בעבר, ואולי באמת יהיה פתרון בנושא הטכני.
אליהו ישי: אבל יש דברים אחרים שהם בעצם הבעיה האמיתית.
אליהו ישי: דבר אחד, אחרי שהכל יפתר, ובקרוב מאד בעגלה ובזמן קריב, אמרו אמן, בע"ה, אבל זה כנראה כבר המים נשפכו עם התינוק, וכנראה כבר הכל מת, כי אדוני ראש הממשלה, אתה אמרת שיש קיצוץ של 40%, והיה ויכוח בינך לבין גפני על הקיצוץ.
אליהו ישי: גם אתה צודק וגם הוא צודק.
אליהו ישי: אתה צודק כי אנשי משרד האוצר קיצץ 40% במשרד הדתות, בתקציב שהממשלה מעבירה לשרותי הדת.
אליהו ישי: אבל, החוק אומר שהמועצות הדתיות מקבלות 40% מהממשלה 60% מהגורמים ביחד זה עובר את ה-50%.
אליהו ישי: עכשיו, הויכוח גפני אם זה 40 או 50 זה תלוי מאד, אתה הרי ותיק, זה ישב בתוך האוצר, ובתוך אגף התקציבים וקוראים את הסעיפים ומחלקים את הסעיפים, 50% בסעיף ראשון זה 40% ועוד כמה סעיפים בין השורות, זה עוד 10%.
אליהו ישי: אבל לא זה הויכוח כרגע, אני מודיע אם יש באמת רצון, ראש הממשלה יפתור את הבעיה.
אליהו ישי: אני מאד מקווה שכן, כי הזעקה היא אדירה.
אליהו ישי: הזעקה היא כואבת, גם על שכר העובדים וגם על שרותי הדת, כשרותי דת.
אליהו ישי: אם באמת רוצים לפתור את הבעיה אין מנוס, אפשר לפתור אותה מידית, כי גם אם יעשו את החוק של עוקף עיקולים, וישלמו משכורות, לא יהיה תקציב לשלם לבלנית הזאת, ולא לעובדי המועצות הדתיות, ולא לפנסיונרים, משום שאין כסף בקופה.
אליהו ישי: היועץ המשפטי לממשלה אמר, אני מנסה לצטט אותו, אבל אני אשמח אם מזכיר הממשלה יביא פעם סטנוגרמה של היועץ המשפטי לממשלה בדיוני התקציב.
אליהו ישי: אדוני ראש הממשלה, היה נוכח לפני שנתיים, אמר אליקים רובינשטיין שהקיצוץ בכל משרדי הממשלה הוא קיצוץ די בסדר, הוא לא יכול לדבר נגד זה, אבל הקיצוצים במועצה דתית הוא התבטא אם אני לא טועה, שמשרד הדתות שהוא לא תקין ואפילו גובל בבלתי חוקיות והוא אולי לא חוקתי.
אליהו ישי: עד כדי כך הקיצוץ היה באמת קשה, רע ואכזרי.
אליהו ישי: השאלה היא אם באמת רוצים לפתור ואני מאמין שרוצים לפתור, אדוני ראש הממשלה באמת רוצה לפתור את הבעיה, אני רואה שהצוות גם אילן וישראל מימון, באמת מאד רוצים לפתור את הבעיה.
אליהו ישי: אבל אמרתי גם לאילן וגם לישראל אם לא יהיה תקציב לא יעזור שום דבר.
אליהו ישי: נכנס פה בעוד שלושה חודשים ונבכה שוב פעם וכל אחד יביא את הכאב שלו וזה יביא את ההלוויות שלו, תכריכים כבר אין לתת לאנשים, זה אמיתי, בגלל שאין תקציב.
אליהו ישי: אם ראש הממשלה יחליט שצריך לתת תקציב אמיתי, אם הקיצוץ היה 40%, הוא לא שוויוני הוא לא צודק ולא חוקי, מי שמתנהל לא נכון שיפטרו אותו, ראש מועצה שמתנהל לא נכון שיפטרו אותו, שלא יהיה משכורות למועצות דתיות, שיקבלו שכר מינימום מצידי.
אליהו ישי: זה לא מה שמפריע לי, השכר בתקשורת החוגג, אנשי שינוי נהנים מזה כל הזמן, ליצור דה-לגיטימציה ולהגדיל את ההפקרות של אנשי המועצות הדתיות.
אליהו ישי: מה אשמים הבלנים ששכר המינימום והרבנים וכל האנשים מסביב שמקבלים באמת שכר מינימום.
אליהו ישי: אני מבקש לגבי השכר של הבכירים תורידו, אני אומר לך יש לך אישור, גיבוי להוריד את שכר הבכירים במשרד הפנים, ומי שלא יתנהל נכון ויפטרו וידיחו אותו, לא משנה, אבל ככה מתנהגים כל הזמן, גם שינוי והתקשורת מציירים את המועצות הדתיות כאוכלי חינם, כמושחתים כמתנהגים לא נכון.
אליהו ישי: בסדר גמור, עכשיו אין מועצות דתיות, אני מבקש מאדוני ראש הממשלה, אני מכיר מקרה, אני לא רוצה שדבר שיתנהל ויכוח בשביל הכותרות כרגע אני מצטער שלא יהיו כותרות על גבם של העובדים והעובדות שבקושי מתקיימים.
אליהו ישי: לא זה הנקודה.
אליהו ישי: הנקודה היא הפתרון, עם כל מה שהצהרתם הרי חוץ מהמועצות הדתיות שאדרבא נשמע אם הם טובים נברך עליהם, הנסיון וכל מיני הפתרונות הטכניים אני מקווה שיתקדם, אבל אם לא יהיה תוספת תקציב לפחות אמיתית, אני לא רוצה שיהיה קיצוץ, שיהיה קיצוץ כמו כולם, אבל כמו כולם ולא 50% או 60% יותר מכולם.
אופיר פינס-פז: אדוני מבקר המדינה, אדוני היושב ראש, אני מסכים עם משפט הפתיחה של ראש הממשלה.
אופיר פינס-פז: גם אני מוחה על הכותרת.
אופיר פינס-פז: הכותרת של הישיבה אומרת קריסת שרותי הדת בישראל, ואני חושב, אדוני היושב ראש, הכותרת היתה צריכה להיות קריסת כל השרותים במדינת ישראל.
אופיר פינס-פז: כי זו האמת המרה.
אופיר פינס-פז: קריסת שרותי הדת במדינה היא חלק כואב וקשה, מקריסה כוללת.
אופיר פינס-פז: תראו מה קורה בעיר לוד, אדוני ראש הממשלה, איפה אתה.
אופיר פינס-פז: תראה מה קורה שם לעובדים.
אופיר פינס-פז: מה קורה שם לילדים, מה קורה שם לבתי הספר, למתנ"סים ולא רק שם.
אופיר פינס-פז: כמעט בכל רשות מקומית היום במדינת ישראל אנשים לא מקבלים שכר עבור העבודה שלהם חודשים ארוכים.
אופיר פינס-פז: תנהלו את המדינה.
אופיר פינס-פז: מה אתם בורחים מאחריות.
אופיר פינס-פז: אז פעם בכמה זמן ב"ה יש ישיבה בועדת ביקורת המדינה, אז מי שהוא בענין הזה צריכים לגלות את האחריות.
אופיר פינס-פז: אני לא מכיר מדינה, אולי אתם מכירים, אולי אתם זוכים בתולדות מדינת ישראל, שככה דברים מתנהלים, חודשים על גבי חודשים, סיפורים קורעי לב, משפחות נקרעות.
אופיר פינס-פז: אנשים מתאבדים.
אופיר פינס-פז: כלום, הכלבים נובחים והשיירה עוברת.
אופיר פינס-פז: אני, אדוני ראש הממשלה, לא מצטער על זה שפירקת את משרד הדתות.
אופיר פינס-פז: אדרבא, אני מברך אותך על זה, דעותי ידועות.
אופיר פינס-פז: אבל אני לא מסכים, שתחת המהלך החשוב הזה יקופחו אנשים, לא יקבלו שכר ועובדים שיצאו לגמלאות אחרי עשרות בשנים לא יקבלו פנסיה.
אופיר פינס-פז: את הגישה הזאת אני לא מכיר.
אופיר פינס-פז: אני מכיר בגישה שאומרת, אני משנה דרכי עולם, משנה מדיניות מאה אחוז, אבל אני כממשלה ממשיכה לשאת באחריות לאנשים.
אופיר פינס-פז: מה מפחיד אותי יותר מהכל, אגיד לך מה.
אופיר פינס-פז: הרי את הציבור הזה לא השבעת בתשובות שלך, למרות שעשית מאמץ גדול אתמול בערב, באישון לילה, בועדת הכספים, אבל לא השבעת את רצונם.
אופיר פינס-פז: אני מוטרד, אני אגיד לכם בדיוק חברי חברי הכנסת ממה אני מוטרד, במקום לטפל טיפול אמיתי בבעיה המשמעותית והגדולה הזו, מה יעשו ברגע האחרון חבר הכנסת גפני, כבוד הרב חברי חבר הכנסת גפני, ישבו איתך ועם כמה חברים ערב הבחירות ויגידו, עזבו את המועצות הדתיות, תעזבו את שרותי הדת.
אופיר פינס-פז: בואו נחלק לכם כמה מאות מיליוני שקלים ונגמור את הענין ונעביר את התקציב.
אופיר פינס-פז: את השיטה הזאת צריך להעביר מהעולם.
משה גפני: למה לך היא לא אומרת?
אופיר פינס-פז: כי אני מכיר את הנייר - -
משה גפני: אבל אתם מפלגת העבודה בוגדים.
משה גפני: אנחנו היינו נאמנים.
משה גפני: אתם הבוגדים.
משה גפני: לנו אתה מטיף מוסר.
משה גפני: אנחנו עמדנו הכי חזק.
משה גפני: תשאל את חיים רמון, איך הוא מתרפק לפני ראש הממשלה.
אופיר פינס-פז: חבר הכנסת גפני, אתה לא צריך להתרתח.
אופיר פינס-פז: אני מנסה להזהיר אותך מהתרגיל הבא.
אופיר פינס-פז: תעמדו על כך - -
משה גפני: הוא מתקיף אותנו.
אופיר פינס-פז: תעמדו על כך שאנשים יקבלו משכורת, ופנסיה ואל תתנו להם להוביל אותך בכחש, בנושאים אחרים.
רוני בר-און: תודה רבה, אדוני היושב ראש, אדוני המבקר, אדוני ראש הממשלה.
רוני בר-און: ראיתם מי הסניגור שלכם, בהזדמנות הזאת שלכם יש צרה צרורה כל המשרתים בקודש, כל המועצות הדתיות, הם עושים חשבון עם הממשלה.
רוני בר-און: אז תדעו.
רוני בר-און: ולגופו של עניין.
רוני בר-און: אני לא צריך פה תעודת יושר מאף אחד, בקשר לזיקה שלי לדת, והמחויבות שלי לדת.
רוני בר-און: אני יודע שהמצוקה היא קשה, אנחנו שומעים את זה פעם אחר פעם, גם במליאה, גם בדיונים, גם מחברים, גם מאנשים מקורבים.
רוני בר-און: אבל, חבל שדרך לפתרון של מצוקה אמיתית, אתם תתנו לעסקנות פוליטית אפילו דתית, בוודאי הסתדרותית, לחבל בדרך לקראת הפתרון והשאלה היא כרגע, באמת, ואני אשאל אותה באופן הבוטה ביותר, האם אתם רוצים לאכול ענבים או אתם רוצים להתקוטט עם השומר.
רוני בר-און: אם אתם מעלים נושא על סדר היום, כאשר אתם מבקשים חוות דעת ממבקר המדינה, כאשר אין לאנשים לאכול בסוף החודש, מתי יבוא לכם דו"ח מבקר המדינה, עוד חודשיים, עוד שלושה, עוד חצי שנה.
רוני בר-און: במה תלכו עם דו"ח מבקר המדינה למכולת, עם כל הכבוד, אז הצבתם נושא, כתבתם קריסת שרותי הדת, לא מספיק, הוא רוצה קריסת המדינה.
רוני בר-און: ברגע שכתבתם קריסת שרותי הדת מה יעשה המבקר, מה יש לו לבדוק.
רוני בר-און: תזכרו דבר אחד, חלפה רק חצי שנה מאז פרוק המשרד, זה מוקדם מידי בשביל דו"ח מבקר המדינה, לא זו אף זו, חברי אלי ישי אמר דברים שבטעם, הרי הוא בוודאי איננו חשוד שהמצוקה איננה נוגעת לו.
רוני בר-און: הוא אמר לכם, זה לא בעיה של ניהול, זה בעיה של תקציב, מבקר המדינה יושב על תקציב, מבקר המדינה יכול להגיד למדינה משהו, קבעתם תקציב כזה, קבעת תקציב אחר - -
אמנון כהן: יש גם בעיה טכנית.
רוני בר-און: אז מה אתם באים עכשיו לבקש.
רוני בר-און: אתם באים לבקש מה קרה בחמשת החודשים, או ששת החודשים שנושא משרד הדתות פורק, זה טווח זמן, לקבל ביקורת.
נסים דהן: איפה היה התכנון, זה הבעיה.
רוני בר-און: מי החריב את שרותי הדת, קודם.
רוני בר-און: מי הביא את המועצות הדתיות לקריסה קודם.
רוני בר-און: תסתכלו הביתה.
רוני בר-און: תסתכלו בראי לפני - -
אליהו ישי: רוני, הפקידות כל שנה לא שוויונית זה מה שהרס את כל הכוחות.
רוני בר-און: מה שאני אומר, אני לא רוצה להכנס לפלוגתא איתך, אתה פשוט לא יודע לקרוא את הסעיף.
רוני בר-און: הסעיף חל על המועצה בירושלים, ואם לא שמעת את זה, אומרים לך את זה מהאנשים שאחראים לענין הזה.
רוני בר-און: כדי לקבל פרספקטיבה מבחינת ביקורת, וזה דיון בועדת הביקורת, צריך זמן.
רוני בר-און: זה אל רציני לבקש ממבקר המדינה להכנס, להתערב, להחליף את הניהול.
רוני בר-און: הוא לא יכול לתת חוות דעת על חצי שנה.
רוני בר-און: אני לא נותן למבקר המדינה הוראות, זו דעתי.
רוני בר-און: אני אציע לכם בסיכום הדיון, לא לקבל החלטה להעביר את הענין לחוות שדעת של מבקר המדינה.
רוני בר-און: העלתם את הנושא הזה כאן על סדר היום, קיבלתם תשובה ממצה מראש הממשלה, לא זו אף זו, לפני שבוע, כמדומני, בהצעת אי האמון שהעלתם, ראש הממשלה באופן חריג וחד פעמי, עצר את כל השרים הנוגעים בדבר ואמר, אני עולה לדוכן, להשיב כדי שהמחויבות תהיה שלי, ולא תהיה של שר מן השורה.
רוני בר-און: אני חושב שזה מן מחויבות שאתם צריכים להעריך אותה, ואני בטוח שהענין יבוא על פתרונו, ואל תתעסקו תיכף עם כל דבר בקורת המדינה.
משה גפני: מכיוון שאני בידידות עם ראש הממשלה, אני לא רוצה שבפגישה הבאה עם סיעת יהדות התורה, תאמר אדוני ראש הממשלה, שלא ידעת שזה המצב.
משה גפני: אז אני רוצה לעדכן אותך.
משה גפני: הממשלה כשלה, עד לרגע זה בכל המערכת הזאת שנוגעת לשרותי הדת.
משה גפני: מבחינתי מועצה דתית זה לא דבר קדוש.
משה גפני: משרד הדתות זה לא דבר קדוש.
משה גפני: מבחינתי שימושי הדת, שרותי הדת זה דבר קדוש.
משה גפני: מה שעשת הממשלה בראשותך, עוד תקופת המנכ"ל הקודם אביגדור יצחקי, וגם חבר הכנסת בר און, כמו רבים אחרים הצביעו על הדבר הזה כשאנחנו התווכחנו, ואמרנו אי אפשר, מפרקים את משרד הדתות, מפרקים את משרד הדתות.
משה גפני: אני לא רואה בזה הישג, ולא רואה בזה כשלון, לא רואה בזה כלום, אין לזה קשר לקריסת שרותי הדת.
משה גפני: אנחנו דנו בועדה כאן, פעמיים, והתברר שסגירת משרד הדתות לא הביא לפיטורי איש אחד, וזה בסדר, ואנחנו ברכנו על כך.
משה גפני: רוני בריזון יכול ממש לחייך, אבל זה המצב.
משה גפני: המציאות הזאת של קריסת שרותי הדת נגרמה כתוצאה מכמה דברים מופקרים לחלוטין, ואמר את זה פה מבקר המדינה, בדיון הקודם, חייב שיהיה רצף שלטוני, מה שלא היה.
משה גפני: קיצצתם בתקציב המועצות הדתיות, היינו בתקציב שרותי הדת מ-300 מיליון שקל ל-150 מיליון שקל, אתה אדוני ראש הממשלה הבאת את התקציב הזה באמצעות שר האוצר, ואתם חברי הקואליציה הצבעתם עבור זה.
משה גפני: תקציב המועצות הדתיות קוצץ מ-150 מיליון שקל ל-75 מיליון שקל.
משה גפני: דהיינו, חבר הכנסת הרב אלי ישי, כשמקצץ תקציב משרד ראש הממשלה 50% בתקציב המועצות הדתיות, המשמעות של העניין שעוד 60% מקצצות גם הרשויות המקומיות, בגלל - -
אליהו ישי: לא עוד 60% מתוך ה-60% של - -
משה גפני: התקציב של המועצה הדתית שאתה מעביר את ה-40%, מה שאתה קובע 40%, הרשות המקומית מעבירה את ה-60%.
משה גפני: אם אתה קבעת קיצוץ של 50% ב-40% שלך, הרשות המקומית איננה יכולה לתת יותר מה-50% שהיא יכולה לתת ב-60% שלה אם הובנתי נכון, טוב, אם לא, תאמין לי שהמנכ"ל וכל האנשים שלך יסבירו את זה, והמשמעות של הענין קריסה מוחלטת, וזה נכון שהתהליך הוא מתמשך על פני שנים.
משה גפני: אתם הבאתם את זה למצב שהוא פשוט בלתי נסבל, הוא בלתי אפשרי, גם אם הניהול היה מצוין.
משה גפני: אתם הבאתם בחוק ההסדר שב-2 למאי, אין מועצות דתיות.
משה גפני: ואני רוצה שתדע, אדוני ראש הממשלה, אנחנו התרענו על זה בועדת הכספים ובמליאת הכנסת, אמרנו, אין יכולת, לא חוקית ולא טכנית, להגיע ל-2 במאי, עם מועצה דתית, העובדים שאין להם שכר בגלל שאין כסף, לא יהיה להם שכר בגלל החוק הזה, לא יהיה מי שיחתום, לא יהיה מי שינהל את המועצה הדתית.
משה גפני: והמציאות קרתה.
משה גפני: מכיוון שזה היה ברור לגמרי, הרי דיברנו על זה שעד 2 במאי, לא יכול להיות תהליך שהוא יכול להסתיים ב-2 במאי, לא יכול להיות.
משה גפני: ידעתם את זה.
משה גפני: נהגתם בהפקרות מוחלטת, עכשיו שכאתה אדוני ראש הממשלה יושב פה, ואומר, יש תהליכים, וזה נכון, מנכ"ל חדש, סדר גמור.
משה גפני: מזכיר ממשלה, סדר גמור, כולם אנשים טובים.