GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיקי הרן: איפה אני רואה שהיא יכולה לא ללכת כפי שהיא, אם המפעלים יתעקשו לקחת אותנו לבית המשפט, ומשום מה יצליחו, אני לא נותנת לזה סיכוי גדול, אבל בתאוריה אני לפחות אני חייבת להביא את זה בחשבון, זה הדבר היחידי שיכול לעצור את התכנית.
מיקי הרן: אם זה לא יהיה אז אני חושבת שאפשר להצהיר פה, שאת עיר הבה"דים ניתן יהיה להקים במידה והתכנית שלנו תצא לפועל בשיתוף המשרדים האחרים.
איתן זילדיגר: נציג של אחד המפעלים ברמת חובב.
איתן זילדיגר: אני רק רוצה להגיד כדי להשלים את מה שריקי אמרה, כי לדעתי זה גם יעזור.
איתן זילדיגר: היום במרכז ההשקעות, השקעות בתחום איכות הסביבה לא מוכרות.
איתן זילדיגר: הם מופיעות במסגרת שונות ולא מוכרות.
אמנון כהן: אמרו לי שקבלתם כסף בהתחלה כשהקמתם את המפעלים.
קריאה: זה היה לברכות האלה, זה היה לפני 30 שנה.
איתן זילדיגר: היום מפעל שרוצה להקים מתקן לטיפול בשפכים, או דבר אחר שמתעסק בנושא של איכות סביבה, ואין בגינו הוספת עובדים, או אין בגינו יצוא לא מקבל אישור, וזה לא קיים.
איתן זילדיגר: אני חושב שזה יעזור למפעלים וגם יעזור לתכנית, אם נושא של השקעות בתחום איכות הסביבה שהם לא בתחום היצוא והם לא בתחום הוספת עובדים, יקבלו אישור דרך מרכז ההשקעות זה יעזור כדי שהתכנית תצא לפועל, ויוריד את ההתנגדויות.
ולנטינה נלין: נציבות הדורות הבאים.
ולנטינה נלין: רציתי להגיד שתי מילים לענין הסנקציות.
ולנטינה נלין: צריך להבין שהזכירה המנכ"לית, זה גזר דין הכי גבוה שנתקבל במדינת ישראל מאז ההיסטוריה בפדרציה וטית, וזה גזר דין יחיד נגד מפעל ברמת חובב.
ולנטינה נלין: גזר דין הכי גבוה שאפשר לקבל לפי חוקה קיימת, זה שני מיליון וחצי שקל.
ולנטינה נלין: וזה לא עולה בקנה מידה עם החסכון במפעל שלא משקיע באיכות הסביבה.
ולנטינה נלין: ואני רוצה למשוך את תשומת הלב של חברי כנסת שהם לדעתי צריכים לתת את הדעת בחקיקה סביבתית בענין.
מיקי הרן: אני רק רוצה לומר לך דבר אחד, אנחנו היום מגישים כל תביעה שלנו מלווה בחישוב של אגף הכלכלה שלנו, שהוא הכין כמה כסף חסך המפעל מלזהם.
מיקי הרן: אין היום תביעה שלנו בלי שיש חוות דעת כלכלית.
מיקי הרן: לא שכל השופטים מתיחסים אליה, אבל מתחילים להתיחס.
ולנטינה נלין: רק רציתי להגיד, שהנציג קבל את הוויניג יש מידע בנושא זה, לועדת הפנים אז נשמח להעביר גם לועדה.
ענבר תלם: אני ענבר, ועובדת בשת"יל ומרכזת פורום של ארגונים בדרום, כ-20 ארגונים ועוד אני מיצגת אוכלוסייה מאד מגובה והיה לי חשוב לדבר, כי אני עומדת ליצג את אותה אוכלוסיה.
ענבר תלם: ואני רוצה להגיד כמה דברים.
אמנון כהן: ראש העיר מיצג מספיק טוב את אוכלוסיית באר שבע - -
ענבר תלם: ראש העיר מיצג מצג כמו שראשי המועצות מיצגים מועצות, אני מיצגת אנשים - -
אמנון כהן: הוא גם מיצג את האזרחים שלך.
אמנון כהן: את לא יכולה להחליף אותו.
אמנון כהן: בבקשה תתרכזי בדו"ח מבקר המדינה ולא בדברים מסביב.
ענבר תלם: אני רוצה להגיד ככה, קצת מהבטן, ההרגשה שלנו כתושבים זה כולם מברכים פה על הדו"ח, כולם, כל הרשויות, רמת חובב, כולם מברכים.
ענבר תלם: והתושבים, מה לעשות, כל ערב מריחים את אותו סרחון, ואני מיצגת את האנשים שעוד לא לגמרי הרימו ידיים.
ענבר תלם: וההרגשה היא שאיך שהוא יש פה איזה שהיא ניגוד בין כל המשרדים המברכים על הדו"ח, ואומרים שזה נורא חמור, אבל בסופו של דבר המשרדים הם - -
אמנון כהן: לנתק את האזרחים?
ענבר תלם: אני יכולה למסור כמה המלצות, אני חושבת שיש דברים ברורים מאליהם, כמו מפעל שיטפל בשפכיו והניטור וכל מיני דברים.
ענבר תלם: אני לא חושבת שהתפקיד שלי כרגע הוא לתת את הפתרונות למרות אני יכולה.
ענבר תלם: ההרגשה היא, המשרד לאיכות הסביבה הוא אחד הראשיים שההרגשה היא שהם מזניחים אותנו, הרגשה זה באיזה מקום החתול שומר על השמנת.
ענבר תלם: מדינה מרוויחה מהמסים, שהמפעלים משלמים.
ענבר תלם: ובסופו של דבר הוצאות חוק לשינוי הרכב המועצה נתקעות, והמשרדים לא ממצים את כל האמצעים העומדים לרשותם כולל המשרד לאיכות הסביבה.
ענבר תלם: כמה פעמים המשרד לאיכות הסביבה עשה בדיקות פתע ברמת חובב בשנה האחרונה.
ענבר תלם: כמה פעמים בבדיקות הפתע נתגלו חריגות חמורות.
אמנון כהן: המסים שלהם לא באים למדינה.
אמנון כהן: מה הם משלמים, ארנונה.
ענבר תלם: המפעלים לא משלמים למדינה - -
אמנון כהן: המסים שלכם את מטפלים בכל, אתם לא מקבלים תמיכה מהממשלה.
יוסי זיו: אצלנו זה אגרות, וחוץ מארנונה אין השער סגור לחלוטין.
יוסי זיו: זה הולך ישר חזרה לאיכות הסביבה,
קריאה: לא למשרד לאיכות הסביבה.
קריאה: וזה הולך הכל ישר חזרה לאיכות הסביבה.
ענבר תלם: מוציא למנכ"ל את הרווחים שלהם - - תפקיד משרדי הממשלה הוא להגן על האזרחים זה דבר אחר.
ענבר תלם: וההרגשה שמשרדי הממשלה לא מפסיק עושים את זה.
ענבר תלם: לא מנצלים את כל האמצעים שעומדים לרשותם, לא מספיק תובעים, לא מספיק נותנים קנסות חמורים, וכו' אוכפים.
ענבר תלם: למיקי הרן כמה הערות.
ענבר תלם: גם התביעות שלכם לא מספיקות.
ענבר תלם: בחלקן גם תביעות שבאות בעקבות תביעות שיזמו ארגונים אזרחיים.
ענבר תלם: זה שיש שיתוף פעולה זה בסדר, אבל ההרגשה היא שהאזרחים צריכים לתת את הדעת.
ענבר תלם: הבעיה החמורה שאין חוק איכות אוויר.
ענבר תלם: ליוסי זיו, לגבי תלונות הריח.
ענבר תלם: לצערי הרב, לצערנו ואנחנו עושים עבודה כדי שזה לא יהיה ככה, אבל רוב האזרחים לא מתלוננים על תלונות ריח, כך שאנחנו חושבים הניטור שלכם על תלונות ריח הוא לא כל כך מיצג.
ענבר תלם: ולגבי מה שאמרת על השפכים, אין הם באמת כל כך נקיים ויכולים להיות כל כך נקיים ונפלאים, למה אי אפשר לנצל אותם קדימה לגינון.
ענבר תלם: להשקיה.
ענבר תלם: נראה שזה באמת לא עובד ככה.
ענבר תלם: על הסקר האפידמולוגי שאנחנו הגשנו, שילמנו אגרת חופש מידע והתשובה שקיבלנו היא שהדו"ח לא הושלם.
ענבר תלם: זה אנחנו מקווים שזה לא משהו בעיתי.
ענבר תלם: וגבי הדיווח בבאר שבע, גם יש לנו הרבה שמתנגדים הסיבות כבר הובהרו, אבל חשוב לי להגיד שגם בתוך תושבי באר שבע, פה שלאלתך, יש גם בבאר שבע תושבים שלא חושבים שזה נכון.
ענבר תלם: ודבר אחרון קטן מאד, אנחנו דיברנו על כל מיני אוכלוסיות, אבל לא מספיק הכרנו אוכלוסייה נמוכה, לא מספיק הכרנו אוכלוסייה של שגב שלום וזה מקומות גדולים שאנחנו לא מתיחסים אליהם.
אמנון כהן: תודה רבה, הכל נשאל הכל נעשה, אבל אם באת מבאר שבע- - - .
מוריה בן עמית: לגבי ביקורות הפתע שאתם עושים, כמה אתם עושים לשנה עד כמה זה אמין וביקורתי?
מיקי הרן: הבדיקה נעשית על ידי חברות שהוסמכו במכרז של המשרד לאיכות הסביבה, והדגימה נלקחת על פי פרוטוקול.
מיקי הרן: אני חושבת שאני לא מגזימה, שזה נראה ככה, איך צריך לבדוק.
מיקי הרן: זאת אומרת קביל לחלוטין בבית המשפט, הרבה יותר מכל ניטור רציף, מכוון או לא מכוון כזה או אחר.
מיקי הרן: זו הדרך הנכונה לעשות את זה.
מיקי הרן: המפעלים יש להם ניטור רציף כל הזמן, שלהם, בחלקם זה כבר קיים ואותו אנחנו תמיד יכולים לבדוק.
מיקי הרן: ואז על פי זה אנחנו מכוונים לאותם תהליכים שאנחנו יודעים שיש בהם בעיה.
מיקי הרן: ואז אנחנו מגיעים לעשות בדיקות כאלה, עשרות בדיקות בשנה.
אמנון כהן: הועדה מסכמת את הדיון.
אמנון כהן: ראשית, אנחנו כמובן רוצים לדעת ולהתעדכן על כל מה שאם מדווחים לועדת השרים לעניני ביקורת המדינה, שאז התחייבתם ב- 4.4, שתוך שישה חודשים תגישו להם כל מיני מסקנות ותכניות עבודה, ונושא חקיקה, ואני הבנתי שזה בעיה קצת מורכבת, לכן אנחנו כועדה נפנה לראש הממשלה בנוגע לקבלת החלטה בהליכי חקיקה לשינוי הרכב המועצה המקומית לתעשית אינטל ברמת חובב, עקב ניגוד העניינים, בגלל שהדברים נופלים כנראה בגלל מאבקים של השרים, בין הכסאות, לכן מבקשים החלטה של ראש הממשלה.
אמנון כהן: והנושא של להכפיף את רמת חובב לבאר שבע או לאיזו עיר אחרת, על מנת באמת ליעל אולי, את המערכת שהדבר הזה יבדק, מבחינה עניינית ומקצועית, ובגלל שהתנו את זה באיחוד רשויות, ואנחנו לא רואים כרגע שזה מתקיים, אז אנחנו מבקשים בדיקה נוספת של משרד ראש הממשלה, שיטיל את זה על מישהו, שיבדוק את זה.
אמנון כהן: ואנחנו מקבלים את הבקשה של המפעל, נציג המפעל שדיבר על השקעה בתחום איכות הסביבה, שזה גם יהיה דרך משרד ההשקעות, אולי נפנה לתמ"ס, לשר התעשיה והמסחר.
אוהד אורנשטיין: זה ממש לא נכון, זהו מפעל פרטי ששייך למשרד איכות הסביבה.
אוהד אורנשטיין: לוח המחירים, תחת פיקוח המחירים, כולם שם יצואנים, כולם מפעלים מאושרים.
אוהד אורנשטיין: כולם מקבלים סיוע.
אוהד אורנשטיין: בתחום המפעל כולם מקבלים סיוע.
אמנון כהן: אז באותה מסגרת שאתם נותנים השקעות.
אמנון כהן: מקבלים סיוע.
אמנון כהן: אני לא רוצה לכתוב לשר ופתאום יגידו שיש, קיים דבר כזה.
דב באסל: אני נציג של התאחדות התעשיינים.
דב באסל: המפעלים לא מקבלים סיוע מהשקעה שהיא לא מגדילה יצור, יצוא.
דב באסל: כאשר מפעל משקיע בטיפול בשפכים, ואיכות אוויר שלו, הוא משקיע טכנולוגיה, הוא יכול לקבל החזר השקעות.
אמנון כהן: אז המדינה מעודדת כיסוי.
אוהד אורנשטיין: אמרתי קודם שמפעל שבא ומתקן עוולות עבר, בתוכנית השקעה מסוימת מקבל את התיקון לעוולות עבר כחלק מהתכנית.
אמנון כהן: אז אנחנו נפנה לשר התמ"ס, שתהיה בחינה מחודשת בנוגע לנותנים את המענקים או ההשקעות ושהבחינה המחודשת גם תסומן לנושא איכות הסביבה.
אמנון כהן: ודבר למשרד הייחודי, המשרד לאיכות הסביבה.
אמנון כהן: אנחנו נפנה אליך, שרה, על מנת שבאמת, יש תחושה גם בציבור גם מצד ראשי רשויות, שיש חוסר אכיפה, שיש עדיין חוסר אכיפה, אז אולי באמת, לתת יותר תקנים לאזור הזה, או בסדרי עדיפויות של המשרד שלכם, ליעד יותר לאזור הזה, שנושא האכיפה שיחובר יותר, וגם נושא של קנסות, שאתם מטילים שיהיה אולי יותר משמעותי, אבל אם תרצו, אותנו בחקיקה, שאנחנו ניתן לכם את הכלים להתמודד, אם יש לכם נגיד פרמטרים כאלה או אחרים שהם נמוכים מידי, לקנס, את אמרת לי שיש לכם איזו בדיקה כלכלית, כמה הוא הרוויח כתוצאה מזיהום הזה.
אמנון כהן: אז יש לכם את הכלים, בסדר, אני חושב שצריך להגביר ולהגדיל את הקנסות, על מנת שיהיה הרתעתי, ואנחנו כמובן מחזקים את ידיכם שתעשו את עבודתכם.
אמנון כהן: אני פשוט ראיתי את זה להרבה שנים, עד 2008, ו- 2010.
אמנון כהן: להרכב המועצה, אמרתי שאני פונה לראש הממשלה, כיוונתי זאת.
אמנון כהן: גם לשר הפנים, חזק בצורה עניינית שהוא לא כיבד את הועדה הכי חשוב ה בכנסת ישראל ולא שלח פה נציג, ואני רוצה לראות מה הוא עשה, עם עורך הדין קובי שלום, שהוא היה אמור להיות שם קודם כל, עוזר המנכ"ל .
אמנון כהן: בהעדר נציג משרד הפנים, זה הקשה מאד על עבודת הועדה, ואנחנו רוצים להתעדכן מה קורה עם נציג שלהם, הבנתי שהנציג שלהם בכלל לא מופיע במועצה למרות שהוא ראש המועצה, אז כנראה שהיא גם לא מתכנסת, נאמר שנציגים לא מופעים ואני מאד חושש שזה נציג של משרד הפנים שהוא לא מופיע שם, ולכן הוא לא הופיע לועדה.
אמנון כהן: מבקשים שינמק.
אמנון כהן: אדוני המבקר, חבר הכנסת המציע מוחמד ברכה ועמיתי חבר הכנסת אופיר פינס-פז.
אמנון כהן: אנחנו דנים בנושא: הצעה לסדר היום ל"דיון מהיר" של חבר הכנסת מוחמד ברכה בנושא:
אמנון כהן: פסילתו של העיתונאי עלי ואקד על ידי השב"כ מלצאת במטוסו של שר החוץ למצרים והתנהלות רשות שדות התעופה כלפי האזרחים הערביים.
אמנון כהן: קראנו כתבות בנושא, וראינו גם באינטרנט, בתקשורת ובטלויזיה.
אמנון כהן: קודם כל, היינו רוצים לדעת ברמה העקרונית איך מתבטא חופש העתונות, ואיך מתחבר לכך נושא ביטחון המדינה.
אמנון כהן: הבנתי שזה איננו המקרה הראשון, ולצערי גם לא האחרון כנראה.
אמנון כהן: המטרה היא לבדוק האם ישנם נהלים ברורים, כי אם אומרים שאסור, אז האדם לא צריך להגיע בכלל.
אמנון כהן: באופן זה לא יהיה מצב שבו אדם מגיע, נותנים לכולם להיכנס, ועושים סלקציה – אתה לא תיכנס.
אמנון כהן: הנושא השני הוא התנהלות לא ראויה כלפי אזרחים ערביים בכלל במעברים.
אמנון כהן: אני מציע שנחלק בין שני הנושאים.
אמנון כהן: מייד אתן את רשות הדיבור לחבר הכנסת ברכה, אך תחילה אבקש לשמוע את עלי ואקד.
אמנון כהן: עלי, האם אתה אזרח ישראלי או ערבי?
אמנון כהן: כתוב "ערבי".
ג'עפר פרח: זה מסובך – אנחנו שניהם יחד.
אופיר פינס-פז: אגב, אדוני היושב ראש, גם אתה ערבי ישראלי.
אמנון כהן: גם אני – עליתי מאוזבקיסטן.
אופיר פינס-פז: אז אתה לא ערבי ישראלי.
אמנון כהן: אני אוזבקי, אבל כבר לא – אנחנו אזרחים ישראלים לכל דבר.
אמנון כהן: אין לנו שתי אזרחויות – אנחנו לא יכולים, במיוחד כחברי כנסת.
אמנון כהן: חבר הכנסת ברכה, הבמה שלך.
מוחמד ברכה: אקדים בכמה מילים לגבי המכתב שלא הזכרת, מכתב שקיבלת מלשכתו של ראש הממשלה בנושא התייצבותם של אנשי השב"כ בוועדה כדי לענות על הדברים.
מוחמד ברכה: אני חושב שההודעה של משרד ראש הממשלה ליושב ראש הוועדה בדבר אי נכונותם של אנשי השב"כ – או מי מטעמם, כי אני לא עומד על כך שאלו יהיו אנשי שב"כ – להופיע כאן, אלא רק בוועדה לשירותים חשאיים--
אופיר פינס-פז: אגב, רק להזכירך: הרי העליתי את העניין הזה במליאה, והשר אולמרט הודיע שהוא ידווח לנו.
אופיר פינס-פז: אז הוא לא דיווח.
מוחמד ברכה: אני רואה את זה בתמיהה רבה.
מוחמד ברכה: כאן לא מדובר על התערבות בשיקולים מבצעיים של השב"כ או בקודים פנימיים של התנהגות.
מוחמד ברכה: כפי שאמר אדוני היושב ראש בתחילת הדברים, מדובר בסלקציה כלפי עיתונאי ישראלי ידוע ובעל שם.
מוחמד ברכה: עלי ואקד נחשב לאחד העיתונאים הבולטים שמכסים את נושא הערבים בישראל – השטחים בעיקר – ב-ynet, שהוא האתר הנקרא ביותר במדינת ישראל מבחינה חדשותית.
מוחמד ברכה: הוא איש מוכר, ודווקא הוא – להבדיל מכל עמיתיו העיתונאים שהתלוו לביקורו של שר החוץ במצרים – התבקש שלא לעלות על המטוס.
מוחמד ברכה: הדברים האלה אינם מתקבלים על הדעת על פי שום קריטריון שיכול להיות בעולם.
מוחמד ברכה: מי שהחליט את ההחלטה הזאת חייב לבוא ולהגיד באיזו מידה הרשויות הללו מחוייבות קודם כל לאי אפליית אזרח על פי מוצאו.
מוחמד ברכה: כי אם יש משהו נגד עלי ואקד, יש כל מיני כלים כדי לטפל בכך, כולל העמדתו לדין אם זה מתבקש, חס וחלילה.
מוחמד ברכה: אבל אין שום דבר; להיפך, ואומרים לו: אתה בחוץ.
מוחמד ברכה: לכן אני רואה בחומרה רבה את עצם העובדה שאנשי השב"כ או מי מטעמם לא מתייצבים לישיבה כאן.
מוחמד ברכה: אני לא יכול להיפטר מהמחשבה שכנראה אין להם מה להגיד, או שיש להם מה להסתיר בעצם ההיעדרות מכאן בצורה כל כך בוטה וגסה.
מוחמד ברכה: האמירה שלהם, לפיה הם מוכנים להופיע אך ורק בפני ועדת המשנה לשירותים חשאיים של ועדת החוץ והבטחון איננה נכונה.
מוחמד ברכה: אני ישבתי בישיבות של ועדות כנסת ישראל, שדנו בכל הנושאים, והם באו והתייצבו שם.
ג'עפר פרח: חוק האזרחות.
מוחמד ברכה: בכל מיני נושאים – אפילו בנושאים של אבטחת אישים ואזרחות.
מוחמד ברכה: מה גם שהוועדה הזאת היא ועדה לענייני ביקורת המדינה, ואני עדיין סבור שהשב"כ הוא חלק מהמדינה; הוא לא מדינה בתוך מדינה, ולא מדינה מעל למדינה, ולכן הוא חייב לתת הסברים לנציגות הריבון במדינת ישראל, שהיא הכנסת.
מוחמד ברכה: אי אפשר שמוסד כלשהו יגיד שבנושאים שקשורים באפלייה, בסלקציה ובחופש העיתונות, אני לא מדווח לוועדה הזו, אלא בוחר עם מי לדבר.
מוחמד ברכה: זוהי הוועדה לענייני ביקורת המדינה.
מוחמד ברכה: גם אם הם היו מתבקשים להופיע בוועדת החינוך והתרבות, הם צריכים להופיע אם הנושא נוגע אליהם.
אופיר פינס-פז: אגב, אם הם היו מבקשים לדבר על העניין בדלתיים סגורות, יש פרוצדורה--
מוחמד ברכה: לכל הפחות חובתם לבוא, לשמוע את הדברים ולתת תשובות בנושא של אפלייה על רקע לאומי כלפי עיתונאי ערבי בגלל שהוא ערבי.
מוחמד ברכה: אין שום סיבה אחרת, שאף אחד לא יגיד לי שום דבר אחר.
מוחמד ברכה: הנושא השני הוא חופש העיתונות.
מוחמד ברכה: לו הדברים היו חד-פעמיים, היו אומרים שהיתה תקלה, והאנשים מתביישים לבוא ולהופיע כאן.
מוחמד ברכה: אבל רק לפני כמה חודשים נערך חיפוש משפיל, שונה מזה שנערך לשאר העיתונאים, לעורך א-סנארה לוטפי משעור, כשרצה להתלוות לכבוד נשיא המדינה בביקורו בצרפת.
אופיר פינס-פז: והוזמן להתלוות.
מוחמד ברכה: אבל כנראה שזהו לא המקרה היחיד.
מוחמד ברכה: כנראה שיש תפיסה מערכתית, לפיה עיתונאי הוא עיתונאי אלא אם כן הוא ערבי, ואז הוא יכול לקבל מכות – כפי שהיה שלשום עם הצלם של ידיעות אחרונות עטא עויסאת, שקיבל מכות רצח אחרי שאנשי משמר הגבול ידעו שהוא עיתונאי.
מוחמד ברכה: הוא איש מוכר, ואני רואה אותו כמעט בכל ההפגנות כמפגין סדרתי.
אמנון כהן: אתה, לא הוא.
מוחמד ברכה: אני.
מוחמד ברכה: הוא מכסה באופן סדרתי את מה שאני עושה באופן סדרתי.
מוחמד ברכה: על כן אדוני היושב ראש וכבוד המבקר, אני מרגיש שיש דברים שאי אפשר לעבור עליהם לסדר היום בהתנהלות הזאת.
מוחמד ברכה: יש כאן תפיסה מערכתית.
מוחמד ברכה: ועדת אור לא מזמן הזהירה את המשטרה שהיא לא יכולה להתייחס לציבור הערבי, אזרחי מדינת ישראל, כאל ציבור עויין וכבעיה בטחונית.
מוחמד ברכה: הדברים הללו נכתבו מפורשות, וכנראה ששום דבר לא הוסק.
מוחמד ברכה: יש לי טענות כלפי הממשלה, שהקימה ועדה כדי לטפל בהמלצות ועדת אור, אבל זהו סיפור אחר שלא שייך לדיון.
מוחמד ברכה: אבל יש תפיסה מערכתית לקויה.
מוחמד ברכה: יש תפיסה מערכתית מפלה.
מוחמד ברכה: יש תפיסה מערכתית שמנסה פשוט למדר את האזרח הערבי, להתייחס להיותו ערבי – ללא שום קשר לעובדת היותו עיתונאי, וכולי.
מוחמד ברכה: הערה אחרונה: מנת חלקם של העיתונאים לא ייחודית אך ורק להם; הרבה אזרחים ערביים מתלוננים על חיפושים משפילים וממושכים.
מוחמד ברכה: אני מבין שיש צורכי ביטחון.
מוחמד ברכה: לטובת האנשים שעוסקים במלאכה, אני אפילו יכול להעיד על כך שהם יותר מנומסים בשנה-שנתיים האחרונות.
מוחמד ברכה: כשהם עורכים חיפוש יסודי, הם לפחות מתנצלים.
מוחמד ברכה: אני יודע את זה.
מוחמד ברכה: אבל זה עדיין איננו מצדיק את ההתייחסות המשפילה.
מוחמד ברכה: לא מזמן, בסוף חודש אפריל, חזרתי ממצרים לאחר שהשתתפתי באיזושהי ועדה שם.
מוחמד ברכה: אזרח מכובד – נדמה לי שהוא רופא – בא והתלונן בפניי, וסיפר לי: אחרי שעברתי את הטרמינל ואת החיפוש שם ונכנסתי לאזור הדיוטי-פרי, ביקשו לערוך חיפוש שוב.
מוחמד ברכה: לפני שעליתי למטוס, ערכו בי שוב חיפוש.
מוחמד ברכה: זה משהו שגובל בהתעללות.
מוחמד ברכה: אומנם עכבו אותי קצת, אבל יכול להיות שעצם העובדה שיש לי חסינות סייעה לי קצת.
מוחמד ברכה: על כן, אדוני היושב ראש, אני מבקש שהוועדה תגיע למסקנות מאוד ברורות בעניין הזה.
מוחמד ברכה: אני מצטער על העובדה שאנשי השב"כ – או מי ממשרדו של ראש הממשלה – בחרו שלא להגיע לכאן, אדוני.
מוחמד ברכה: אני חושב שזהו דבר פגום.
מוחמד ברכה: פניתי ליושב ראש הכנסת בעניין הזה, ואני חושב שהוא צריך להתערב בעניין הזה.
מוחמד ברכה: אי אפשר להתייחס בזלזול ובמידור לוועדות הכנסת – הריבון במדינת ישראל.
אמנון כהן: כשקיבלתי את הידיעה לפיה הם מבקשים להופיע בוועדת משנה – גם של ועדת חוץ ובטחון, אבל גם לנו יש ועדת משנה בנושאי בטחון וצה"ל – שאלתי את חבר הכנסת ברכה אם הוא רוצה דיון בהשתתפותם, כך שאני אוכל לקיים אותו בוועדת המשנה.
אמנון כהן: חבר הכנסת ברכה, אתה הסכמת לקיים כרגע דיון פתוח, ונראה היום בהתאם לסיכומים ומסקנות שנגיע אליהם--
מוחמד ברכה: לא כדי שתהיה דינמיקה קבוצתית של שלושה אנשים, אלא אם אנחנו נוכל להופיע שם.
אמנון כהן: להופיע – כן.
אמנון כהן: אבל את הדיון כנראה נקיים אחר כך לבד.
אמנון כהן: אבל המטרה היא למגר את התופעה, וכבר ציינת שמדובר בתופעה רחבה.
אמנון כהן: אנחנו מבינים שזהו איננו מקרה יחידי ובודד.
אמנון כהן: כדי שזה לא יקרה שוב, אנחנו צריכים ללמוד וגם לתקן – ולא רק לעשות מזה רעש.
אמנון כהן: בנוסף, אני צריך לשמוע מהצד השני – מהשב"כ – את המניעים.
אמנון כהן: לא פעם אנחנו שומעים – כך גם בפרשת העיתונאי הבריטי, איש ה-BBC, שהיתה איתו בעיה ועצרו אותו, וזה היה ממש מביך.
אמנון כהן: יש כאן תופעה, ואנחנו באמת צריכים להגדיר מה כן ומה לא, אם יש כאן קווים מנחים ברורים ונהלים, ובאמת לראות את הדברים הללו לעומק.
אמנון כהן: לגבי הנושא השני, הבטחוני: גם אני הייתי בארצות הברית, ואמרתי שאני חבר כנסת, חבר פרלמנט – והפשיטו אותי, הורידו לי נעליים והורידו לי את הכל.
מוחמד ברכה: לפרס הורידו נעליים.
אמנון כהן: מה לעשות – אין מה לעשות.
אמנון כהן: זהו מצב בטחוני.
אמנון כהן: גם אתה וגם אני – כולנו רוצים לטוס בשלום ולהגיע בשלום אל היעד.
אמנון כהן: מה שצריך לעשות אנחנו כמובן מוכנים, ונעשה.
אמנון כהן: אבל כפי שאמרת, צריך להשתדל לפגוע כמה שפחות בכבודם האישי של האנשים.
עלי ואקד: אני לא רוצה לחזור על המקרה – כולנו קראנו עליו ועקבנו אחריו.
עלי ואקד: אבל אני רק רוצה להגיד שמאז המקרה ועד היום יש משפט שכל הזמן מצלצל: תחליפו את הכתב.
עלי ואקד: כשהעורך שואל מה זה "תחליפו את הכתב", עונים לו: אה-אה-אה, תחליפו את הכתב.
עלי ואקד: נתנו לעורך להבין: תחליפו את הכתב בכתב יהודי.
מוחמד ברכה: למה שיחליפו את הכתב?
מוחמד ברכה: שיכתבו את הכתבה.
עלי ואקד: זה השלב השני.
אופיר פינס-פז: לא, זאת השיטה של רשות השידור.
ירון אנוש: חבר הכנסת פינס, אל תשמיץ.
אופיר פינס-פז: אמרתי שזה קורה ברשות השידור.
אופיר פינס-פז: אצלך זה לא - - -
עלי ואקד: אני נמצא במדיה הישראלית-העברית משנת 1996.
עלי ואקד: התחלתי ברשת שוקן – "העיר".
עלי ואקד: בשנת 1999 עבדתי תקופה ב"מעריב", ומאז שנת 2000 אני ב-ynet.
עלי ואקד: לא הוזהרתי על ידי המערכת שלי על כך שמישהו במערכת הביטחון לחש להם שהאיש הזה עושה כך או כך, ובוודאי שלא נחקרתי ולא הוזהרתי על ידי שום גוף רשמי או בטחוני.
עלי ואקד: מה לעשות שהתפקיד שלי הוא לסקר אנשים שמשתמשים בנשק – הורגים ונהרגים.
עלי ואקד: אני לא נכנס לשאלה מי אחראי על מי ועל מה.
עלי ואקד: אם הייתי כתב בריאות, מן הסתם הייתי מסקר אנשים שמצילים חיים.
עלי ואקד: כאן אני מסקר תחום שבו זהו האקשן וזהו היומיום שלנו, לצערי.
עלי ואקד: זהו הדם ואלו הם ההורגים והרוצחים משני הצדדים.
עלי ואקד: אני כן בא במגע איתם, וכשאני בפגישה כדי לדעת מה ארגון כזה או אחר חושב, אני לפעמים כן שותה קפה ואוכל סנדוויץ' עם האנשים הללו – אני לא מסתיר את זה.
עלי ואקד: אבל מעולם – מעולם – לא התקרבתי אפילו לתחום אפור.
עלי ואקד: אני לא בא להגן על עצמי כאן.
עלי ואקד: אני רק בא ורוצה להגיד שיש כאן אווירה של משהו מאוד שרירותי.
עלי ואקד: אני מכיר את זה גם מהקטגוריה של עיתונאים זרים שנמצאים בארץ – הקשיים שעושים גם לעתונאים הערביים.
עלי ואקד: אנחנו יודעים שעד שבן אדם מקבל את הלע"מ – למרות שיש החלטה רשמית לפיה לא מביאים אותו לחקירה, וכל הסיפור שהיה לפני כמה חודשים – מתרחש משהו מאחורי הקלעים; בודקים כל כתב מיהו, מה הוא עושה, והאם ניתן לתת לו את התעודה.
עלי ואקד: לא חשבתי לרגע שאני מנוע.
עלי ואקד: הייתי בשיא ההכנות לנסיעה.
עלי ואקד: כשבאים ואומרים לך: קורה משהו טכני, אתה אומר ניחא.
עלי ואקד: אבל כשבאים ואומרים: תחליף את הכתב, יש כאן בעיה.
עלי ואקד: אני לא רוצה להגיד חלילה שהעתונאים הם אנשים מורמים מעם, אבל הסיפור של לוטפי והסיפור של עטא מובילים למסקנה שגם האנשים הללו, שמקבלים סוג מסויים של חסינות, אינם חסינים מפני שרירות לבם של אנשי בטחון, ואינם חסינים מפני האלה של האנשים שהיכו בעטא אתמול.
עלי ואקד: היחס לעיתונאים הערביים איננו הולם את היחס שיש לכלל העתונאים, ואני לא בטוח שאני בא בקשר עם אנשים פחות "מסוכנים" מהאנשים שאהוד יערי, צבי יחזקאלי או כל העמיתים האחרים שלי באים אתם בקשר.
עלי ואקד: אם לא נבוא בקשר ובמגע אם האנשים האלו, יכול להיות שכדאי שנלך ונחפש מקצוע אחר או תחום כיסוי אחר.
עלי ואקד: זהו התחום שבחרנו, זהו התחום שאנחנו אוהבים, זהו התחום שמשלמים לנו עליו, ואת זה אנחנו עושים.
עלי ואקד: אני רק אומר שהעובדה שאתה כל הזמן מתחיל להסתובב עכשיו בתחושה שאולי עשית משהו לא טוב – אף אחד לא אמר לך את זה.
עלי ואקד: אתה מתחיל לחשוד בעצמך; אתה מתחיל שלא להרגיש בנוח לבצע שיחות טלפון.
עלי ואקד: אני מקווה שאני לא אגיע לשלב שבו אדרש להוריד את הסוללה מהפלאפון כאשר אני נפגש עם מקור רשמי או עם פעיל שטח ברשות הפלסטינית, כי אז זוהי באמת פגיעה בפרטיות של הפגישה, שלי ושל העבודה.
עלי ואקד: יש מצב שרירותי, ואני לא יודע מי מחליט ועל סמך מה הם בחרו שלא להגיב – גם לפניות ששלחה המערכת שלי וגם לפניות של חבר הכנסת ברכה.
עלי ואקד: יש באמת תחושה שמישהו מורם מעם מחליט – ואני לא יודע אם זה איש או גוף.
עלי ואקד: אני יודע שאנשים מסתכלים עליי אחרת עכשיו – לא עד כדי הפרעה בעבודה, אבל אנשים חייבים לתת תשובה.
עלי ואקד: אולי אני באמת עבריין, ואני לא יודע או מסתיר.
עלי ואקד: אז אם אני עבריין – מן הראוי שיעמידו אותי בפני הגופים המוסמכים לחקור אותי ולבדוק.
עלי ואקד: זה נותן תחושה לא טובה, זה נותן רושם לא טוב.
עלי ואקד: אבל אני חייב לומר שזה חלק ממסכת מאוד ארוכה של התנכלות לעתונאים, ובפרט עתונאים ערביים.
אמנון כהן: חבר הכנסת פינס-פז, בבקשה.
אמנון כהן: אופיר פינס-פז: אדוני, בשמו של שר החוץ סילבן שלום, אני רוצה להתנצל בפניך.
אמנון כהן: הוא כנראה לא מסוגל להתנצל בכלל, וכלפיך בפרט.
אמנון כהן: לפיכך, אני מוצא לנכון להתנצל בפניך למרות שידי לא במעל, כמובן.
אמנון כהן: אני סבור ששר החוץ, כמי שעומד בראש המשלחת, הוא למעשה האחראי – עם כל הכבוד לשב"כ ועם כל הכבוד לכולם.
אמנון כהן: אגב, הדובר שלו הוא מי שהודיע לך.
אמנון כהן: אז זוהי האחריות שלו – הוא קיבל את זה כלשונו, השלים עם זה ועבר לסדר היום.
אמנון כהן: חבר הכנסת פינס-פז, איך אתה יכול לדעת?
אמנון כהן: אולי הוא קיבל אינפורמציה, בשונה ממה שהוא אומר.
אמנון כהן: אולי יש משהו שאני ואתה לא יכולים לדעת כרגע.
אופיר פינס-פז: אדוני היושב ראש, ברשותך.
אופיר פינס-פז: חבר הכנסת ברכה כבר אמר על כך מילה.
אופיר פינס-פז: אם יש דברים בגו, ועלי ואקד הוא אדם מסוכן לציבור, אני מניח שהוא לא היה יושב כאן איתנו, או שהוא היה כבר משוחרר למעצר בית.
אופיר פינס-פז: אי אפשר להחזיק את המקל משתי קצותיו.
אופיר פינס-פז: אם הוא מסוכן, הוא מסוכן.
אופיר פינס-פז: אז הוא לא סתם מסוכן.
אופיר פינס-פז: ואם הוא לא מסוכן, הוא לא מסוכן.
אופיר פינס-פז: לא יכול להיות שהוא רק מסוכן לטוס במשך 4 שעות עם שר החוץ למצרים ולחזור.
אופיר פינס-פז: עם זה אני לא מסכים.
אמנון כהן: אבל אתה מסכים - - - טיסה עם ראש ממשלה.
עלי ואקד: כבר הייתי בטיסה עם ראש הממשלה למצרים – עם אהוד ברק.
ג'עפר פרח: יכול להיות שדובר משרד החוץ לא--
אופיר פינס-פז: ברור שנעשה כאן מעשה חמור ביותר, והעובדה ששירותי הביטחון שומרים על זכות השתיקה עד לרגע זה מוכיחה שאין להם הסברים מתקבלים על הדעת, חבר הכנסת ברכה.
אופיר פינס-פז: כי תאמינו לי שאם היו להם הסברים כאלו, הם היו מוצאים את הדרך להביא אותם בפני הציבור.
אופיר פינס-פז: שלא יהיו לאף אחד אשליות בענין הזה.
אופיר פינס-פז: אם היו לשב"כ תשובות טובות לעניין הזה, התשובות הללו היו מגיעות בדרך ישירה או עקיפה לתקשורת הישראלית.
אופיר פינס-פז: העובדה שהשב"כ לא מתמודד עם הסוגיה הזאת ולא נותן לה הסברים, מעידה על כך שאין לו יכולת להסביר את הפרשה המשפילה והמביכה הזאת.
אופיר פינס-פז: נשאלת השאלה: מה אנחנו עושים במסגרת ועדה של הכנסת כדי שהמקרה הזה לא יישנה – הרי את הענין הזה אי אפשר להשיב.
אופיר פינס-פז: איך מבקר המדינה – ובעיניי הדבר החשוב הוא שהישיבה מתקיימת בנוכחותו – יכול להפסיק את התופעה הזאת, ולגרום לכך שדברים מהסוג הזה לא יישנו, כדי שאם קורה דבר מהסוג הזה ואם באמת יש איזשהו מידע בטחוני, הוא צריך להיחשף מבעוד מועד, ולהימסר לגורמים המוסמכים.
אופיר פינס-פז: הרי צריכה להיות איזושהי התנהלות; הדברים לא יכולים להיות כל כך שרירותיים.
אופיר פינס-פז: הדברים לא יכולים להיות כל כך ספונטניים, בהחלטה של רגע אחרון.
אופיר פינס-פז: אני מניח שבשב"כ ידעו מי מוזמן.
אופיר פינס-פז: הם קיבלו את הרשימה.
אופיר פינס-פז: הכל היה ידוע וברור.
אופיר פינס-פז: הדברים הללו חייבים להיפסק, ואני מקווה שיהיה לנו הכוח לעזור להם להיפסק.
אמנון כהן: האם אריה שקד, יו"ר האיגוד הארצי של עיתונאי ישראל נמצא?
ירון אנוש: אני מייצג אותו.
ירון אנוש: אני יו"ר אגודת העיתונאים בירושלים, ואני נאלץ לייצג גם את היו"ר הארצי של העיתונאים מכיוון שהוא נמצא עכשיו בחקירה בנציבות שירות המדינה, כפי שאני נמצא, כיוזמה של הנהלת רשות השידור.
ירון אנוש: לגבי הנושא של עלי ואקד: אני מודיע לכם שעלי ואקד מסוכן לציבור – קודם כל כי הוא עתונאי, וכולנו מסוכנים לציבור.
אופיר פינס-פז: עד שלא הוכחת אחרת.
ירון אנוש: לצערי, אני אפילו לא אומר את זה בחיוך – אנחנו מרגישים את זה בשטח יותר ויותר.
ירון אנוש: הוא מסוכן שבעתיים כי למזלו הרע הוא לא עיתונאי יהודי, וככזה הסכנה שלו היא כפולה, מכופלת ומשולשת בעניין הזה.
ירון אנוש: ציין זאת כאן חבר הכנסת אופיר פינס-פז: אני מניח שעלי ואקד הגיע ברגע האחרון לשדה התעופה בלא שאף אחד ידע שהוא מגיע, וכמעט היה נוסע סמוי במטוס.