GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עוזי ברלינסקי: ביקשנו זאת ממנו והצבענו על חומרת העניין; אני חושב שהשינוי הזה הוא מהלך נכון.
עוזי ברלינסקי: כל התקנות נמצאות כאן.
עוזי ברלינסקי: נציגת משרד הפנים בדיון תוכל להציג אותן בפירוט, אם הוועדה תרצה בכך.
רן כהן: מדוע צריך 90 יום?
עוזי ברלינסקי: משרד הפנים יסביר את הזמן הדרוש לו להפעלה.
עוזי ברלינסקי: אני מניח שיש להטמיע את הנושא בשלטון המקומי.
רן כהן: נכון שזה טוב יותר משנתיים, אבל אם התקנות מוכנות ומדובר בפיקוח נפש – למה לא לקבוע 30 יום?
יוסף יצחק פריצקי: אלה תקנות לעניין רישוי.
יוסף יצחק פריצקי: מר ברלינסקי יכול להסביר זאת.
יוסף יצחק פריצקי: אגב, אני מברך את חברת הכנסת לשעבר ענת מאור, שהצטרפה כצופה לדיון.
עוזי ברלינסקי: אני רוצה לסיים את דבריי.
עוזי ברלינסקי: לדעתי לא ראוי שנעשה דיווח בשם כל המשרדים.
עוזי ברלינסקי: לעניין מה שלא נעשה; ביום ראשון הקרוב, מיד לאחר ישיבת הממשלה, מתכנסת שוב ועדת השרים לענייני ביקורת המדינה.
עוזי ברלינסקי: בין היתר היא תדון בנושא הזה.
עוזי ברלינסקי: היא תצטרך לשמוע את נציגי המשרדים ואולי גם להחליט החלטות משלימות.
עוזי ברלינסקי: נושא אחד שלדעתנו מצריך עבודה ועדיין לא נעשה בו די הוא הפעילות שלא מול הגורמים המאורגנים.
עוזי ברלינסקי: הדיווחים והפעולות של משרדי הממשלה נעשים עד לרגע זה מול הגורמים הסטטוטוריים המאורגנים; נעשות שם פעולות ראויות.
עוזי ברלינסקי: אך הסיפורים המזעזעים ששמענו עכשיו מחברי הכנסת עכשיו בדרך כלל אינם נוגעים לחברות הגז המוסדרות והתקינות, שפועלות היטב.
עוזי ברלינסקי: התפתח שוק שחור, שוק פרוע, שמחיריו זולים.
עוזי ברלינסקי: ייתכן מאוד שהדרך הנאותה היא ללכת מהקצה אל הצרכן ומהצרכן אל המפיץ הלא חוקי.
עוזי ברלינסקי: יש לנקוט פעולות בשטח, לזהות מקרים כמו המקרה שראה חבר הכנסת פינס; יש לבצע תחקיר בשטח, לזהות מיהו המתקין הפירטי שהתקין וממנו להגיע למספק הגז.
עוזי ברלינסקי: זאת פעולה קשה מאוד אינני יודע אם היא מתפקידו של משרד התשתיות הלאומיות.
עוזי ברלינסקי: אך החשש הוא שגם אם המשרד יעשה את כל הפעולות הדרושות מול הגורמים המוסדיים – והוא עושה זאת – עדיין יישארו בשטח פעולות רעות מאוד בקטע הזה.
עוזי ברלינסקי: הן מצריכות סוגי אכיפה חדשים וכוח אדם אחר.
עוזי ברלינסקי: ייתכן שאפילו המשטרה תצטרך להתערב בעניין, עם השלטון המקומי.
עוזי ברלינסקי: עניין אחרון לסיום, בכל הנוגע לדרכי פיקוח על בעלי רישיונות העוסקים בגז: המשרד לתשתיות לאומיות, באמצעות הפקחים שלו, יבקר את רשימות העובדים של בעלי הרישיונות, יתעד אותם ויבדוק את הכשרתם ואת איכות הכשרתם בשטח.
עוזי ברלינסקי: כך סוכם עם המשרד.
אמנון כהן: זה עדיין נוגע לחברות הגדולות.
עוזי ברלינסקי: ודבר אחרון: כל אזרח שמגיע אליו מתקין גז צריך לדרוש מהמתקין את התעודות שניתנו לו על-ידי חברות הגז.
עוזי ברלינסקי: הפיקוח על-ידי האזרח הוא חיוני.
עוזי ברלינסקי: לכן חשוב גם שהדיון הזה משודר בטלוויזיה.
אמנון כהן: בשכונת התקווה יש עולים חדשים שרכשו דירה ישנה מאוד כי אין להם כסף – הם יתחילו לבדוק את מי שבא להתקין את הגז?
עוזי ברלינסקי: לא צריך לבדוק הרבה, צריך רק להיות מודעים לדברים.
אמנון כהן: המדינה היא שצריכה לדאוג לכך שלא יגיע לעולה החדש הזה ספק שאינו מורשה.
אמנון כהן: אי-אפשר לבקש מהאזרח, שמחפש את הזול ביותר, לפעול בנושא.
אמנון כהן: אני מבקש להגיב לעוד עניין שנאמר כאן:
אמנון כהן: אני לא רוצה להגן על החברות המורשות.
אמנון כהן: לטענתי הספק הפירטי רוכש את הגז מהן.
אמנון כהן: איך החברה הגדולה מספקת ל"חאפר" הזה את הגז שהוא מוכר בחצי מחיר?
אמנון כהן: יש לחברות עניין כאן.
אמנון כהן: השאלה היא איך אפשר למנוע את מכירת הגז ל"חאפר" שחבר הכנסת פינס דיבר עליו?
אמנון כהן: הרי הוא לא מייבא את הגז מארץ אחרת; הוא רוכש אותו מהחברות הגדולות.
אמנון כהן: זה כוון גם לאוזני השר.
רן כהן: אני מבקש להוסיף על דבריו של היושב-ראש.
רן כהן: הרי אין בשום חברה פירטית בארות של גז ונפט ודלקים.
רן כהן: ברור לחלוטין שיש כאן מערכת פירטית שלמה; אלה אפילו לא "חאפרים" אלא נוכלים שמוכנים שאנשים יישרפו ויתפוצצו ובלבד שהם ירוויחו.
רן כהן: על אלה אין שום פיקוח.
רן כהן: הם צצים כמו פטריות.
רן כהן: גם אין שום בעיה לראות איפה הם נמצאים.
רן כהן: אם מבקרים בתחנה המרכזית רואים את זה ברחובות, בכל חצר; רואים איך האנשים חיים.
רן כהן: כיושב-ראש הוועדה לעובדים זרים עשיתי זאת.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה שיתייחסו גם למגזר הערבי, שיגידו ששם הכול בסדר.
אמנון כהן: שם המצב הכי קשה.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: כשצריך לשלם אגרות ותשלומים – הערבים בסדר.
עוזי ברלינסקי: אני מבקש רק להשיב במשפט אחד על השאלה שנשאלתי.
עוזי ברלינסקי: נשאלתי אם האישורים שיהיו בידי אנשי חברות הגז הרשמיות, שמעידים עליהם שעברו את כל ההכשרות, פותרים את הבעיה.
עוזי ברלינסקי: התשובה שלילית.
עוזי ברלינסקי: אבל הם עוד חלק מתהליך שלם.
עוזי ברלינסקי: גם אי-אפשר לפטור את הצרכן בנושא זה.
עוזי ברלינסקי: יש הרבה מאוד פעולות לא חוקיות בתחום הזה ולא אפרט אותן.
עוזי ברלינסקי: הן אינן נפתרות בתהליכים שדיברנו עליהם עכשיו.
אהוד רצאבי: ראשית אני מתנצל, עליי לעזוב את הדיון מיד לאחר דבריי כי יש לי דיון בוועדה אחרת.
אהוד רצאבי: אני עוסק בנושא הגז מאז נבחרתי לחבר כנסת ואוסף מידע בנושא כבר שלושה או ארבעה חודשים.
אהוד רצאבי: שימשתי רואה חשבון של סוכנות גז במשך 25 שנה ואני די מודע לכל ה"שטיקים" בענף, למשל בצורת אספקת הגז – נוזלי או גז ממש, ועוד.
אהוד רצאבי: כמו תמיד אנחנו מתעוררים כשקורה אסון.
אהוד רצאבי: דיברנו על האסון בשכונת התקווה אך לדעתי הוא מתגמד לעומת האסון שיכול היה לקרות במסעדת "ג'ירף".
אהוד רצאבי: המסעדה נמצאת ברחוב אבן גבירול ומאחוריה, ברח' לטריס, יש גן ילדים.
אהוד רצאבי: הגג שלו קרס עקב הפיצוץ.
אהוד רצאבי: אילו האסון הזה היה בשעות הבוקר התמונות היו מזעזעות בהרבה ממה שראינו בשכונת התקווה.
אהוד רצאבי: היה שם מזל גדול מאוד, ואני לא יודע בזכותו של מי.
אהוד רצאבי: אומרים ששם זאת הייתה טעות בשיקול הדעת של טכנאי הגז.
אהוד רצאבי: אני מבקש שבסדר היום שלנו, כשאנחנו מבקשים את חוות דעתו של המבקר בנוגע לשכונת התקווה, שגם הנושא הזה ייבדק.
אהוד רצאבי: לעניין אספקת הגז: צו הפיקוח על מצרכים ושירותים משנת 1991 קובע כמה דברים: יש לסמן בוודאות את ספק הגז; ספק גז לא יכניס למתקן גז מכל שלא שייך לו; על הספק לוודא שהמכל עומד בדרישות וכולי.
אהוד רצאבי: תקנות התעבורה קובעות שאדם לא יחנה רכב אספקת גז במרחק שקטן מ-50 מטר מבית, ויש עוד.
אהוד רצאבי: כלומר חוקים ותקנות – יש; הבעיה היא האכיפה.
אהוד רצאבי: מִנהל הגז, עם המנהל שלו, מונה עשרה אנשים.
אהוד רצאבי: אני מניח שהמשרד עובד חמישה ימים בשבוע, בשעות משרד, כמו כל משרד אחר.
אהוד רצאבי: גם בגלל שעות העבודה אבל בעיקר בגלל כוח האדם ברור שאכיפה רצינית לא יכולה להיות, ואני בטוח שזה לא קשור לממשלה הזאת דווקא.
אהוד רצאבי: יש לתת לשר כלים לבצע אכיפה רצינית יותר.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל חסרים כלים.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: חסר כסף.
אהוד רצאבי: נקרא למר אורי יוגב לוועדת הכספים, שייתן את הכסף.
אהוד רצאבי: יש בידי תמונות שאני אוסף כבר זמן מה.
אהוד רצאבי: במתקן אחד רואים בלון אחד של אמישרגז ובלון אחר של מישהו אחר.
אהוד רצאבי: רואים "חאפרים", רואים משאית וצובר שחונים ליד הבית – מישהו שם את הצובר ליד הבית והלך לישון.
אהוד רצאבי: אני מסכים עם מר ברלינסקי בעניין נוסף: המודעות.
אהוד רצאבי: נכון שלעובדים הזרים, שאצלם יש התקנה "חאפרית", אין מודעות לכל הנושא.
אהוד רצאבי: אבל אם ספק גז יבוא וישים לי שני בלונים משתי חברות שונות, אגלה זאת.
אהוד רצאבי: אני בודק.
אמנון כהן: אתה בודק?
אהוד רצאבי: זה אצלי בטבע.
אהוד רצאבי: מגיל 20 אני בודק כל הזמן.
אהוד רצאבי: גם כשהמחשב מסכם נתונים, אני בודק אותו.
אהוד רצאבי: אני לא סומך על איש.
אהוד רצאבי: אני חושב שחשוב שהציבור יהיה מודע לבעיה וידע שכשהוא מוצא אצלו במתקן בלון אחד של אמישרגז ובלון אחר של חברה אחרת – הוא יבין שהמתקין לא ראוי.
אמנון כהן: בבניינים גדולים יש פינה בצד, ולחברת הגז יש המפתח.
אמנון כהן: אני לא מצפה שכל דייר יבדוק אם הבלונים זהים.
אמנון כהן: זאת גזרה שהציבור לא יכול לעמוד בה.
אהוד רצאבי: עושים זאת דרך הכסף.
אהוד רצאבי: צריך מודעות.
אהוד רצאבי: אכיפה אקטיבית היא מסובכת.
אהוד רצאבי: מודעות של הציבור תעזור.
אהוד רצאבי: אם הציבור ידע שה"חאפרים" מספקים רק 10 ק"ג בבלון שמיועד ל-12 ק"ג – הוא ידע שזה פוגע בו בכיס.
אהוד רצאבי: אם יש פגיעה בכיס, מסתכלים יותר.
אמנון כהן: אבל זאת מדינה שקולטת עלייה; לא כולם מבינים עברית; יש 300,000 עובדים זרים; יש אוכלוסייה חלשה; יש אוכלוסייה מעורבת.
אמנון כהן: לא כולם בקיאים.
אמנון כהן: מודעות מתאימה לרובד מסוים של האוכלוסייה.
אמנון כהן: לכן עלינו, המחוקק, או המשרד הייעודי – עלינו למנוע את האפשרות שגז כזה יגיע לאנשים.
יעקב אדרי: אני רוצה להמשיך את מה שכבר נאמר.
יעקב אדרי: לדעתי אם לא היה קורה אסון לא היינו מתכנסים כאן.
אמנון כהן: אני לא מסכים אתך.
אמנון כהן: יש תכנית עבודה בנוגע לדוח של מבקר המדינה.
אמנון כהן: הדיון נקבע לפני שלושה חודשים, כשקיבלנו את הדוח.
אמנון כהן: צירפנו לכך את הנושא הנוסף.
אמנון כהן: חיברנו שני דיונים יחד – הדיון המתוכנן והדיון בעניין האסון – נושא חשוב מאוד וכואב מאוד.
אמנון כהן: זהו דיון משותף גם בנושא חוות הדעת וגם בנושא דוח המבקר.
יעקב אדרי: אסונות תמיד מזרזים אצלנו את הדיונים, ולפעמים את הגאולה.
יעקב אדרי: אולי הדיון היה מתקיים בכל מקרה, אבל ייתכן שהוא ימנע אסון קשה יותר בעתיד.
יעקב אדרי: אני שמח עליו.
יעקב אדרי: אני גם מקווה שנעשה דברים ברמה התכליתית.
יעקב אדרי: ראשית יש להתקין את התקנות מהר ככל האפשר.
יעקב אדרי: אני מבין שמשרד התשתיות עובד על זה.
יעקב אדרי: כראש עיר ותיק אני יודע שיש תחרות קשה בין החברות.
יעקב אדרי: לא אחת הייתי צריך לתווך ביניהן.
יעקב אדרי: חברה אחת באה להתקין בצורה פירטית ולמחרת חברה אחרת הורידה את בלון הגז ושמה את שלה.
יעקב אדרי: ברור שהכול אינטרסים כלכליים.
יעקב אדרי: יש לקבוע גוף אחד שיעבוד על האכיפה כולה.
יעקב אדרי: היום על מנת לקבל רישיון להתקין מערכת גז יש צורך בטיפול של הוועדה לתכנון ובנייה, העירייה, המשטרה ומשרד התשתיות; אני מקווה שגוף אחד יאכוף הכול.
יעקב אדרי: קשה לומר לאזרח הפשוט שעליו לבדוק את הספקים.
יעקב אדרי: זה לא פשוט.
יעקב אדרי: חבר הכנסת רצאבי ואני יכולים לדרוש אישור; אבל כשמדובר באזרח הפשוט, עולים חדשים או עובדים זרים כמו בשכונת התקווה, צריך שמישהו יהיה אחראי.
יעקב אדרי: בחוק האחריות היא על הגוף המתקין.
יעקב אדרי: הוא שצריך לעמוד בכל התנאים של משרד התשתיות.
יעקב אדרי: נתקלתי בהרבה תופעות בעניין זה כראש עיר: חלק מחברות הגז הגדולות העבירו את הזכויות לזכייני משנה ואלה העבירו אותן לזכיינים אחרים.
יעקב אדרי: ובסוף הדרך היו ה"חאפרים".
יעקב אדרי: חייבים לעצור את זה.
יעקב אדרי: אני חושב שיש למצוא דרך לפצות את מי שנפגעו באירוע האחרון.
יעקב אדרי: אך הדבר החשוב ביותר הוא להתקין את התקנות מהר ככל האפשר – וגם המבקר אמר זאת.
אמנון כהן: כשנתת רישיונות לקבלן שביצע את העבודה הייתה התניה בחוק שלפיה היית צריך לדרוש שמי שיתקין את הגז יהיה מורשה?
אמנון כהן: זאת הייתה אחת ההתניות ובלי זה לא היה אפשר לקבל רישיון, או זה לפי רצון ראש העיר?
יעקב אדרי: זאת בהחלט הייתה התניה, בלי זה אי-אפשר לקבל זכות.
יעקב אדרי: בשכונות החדשות הכול היה מסודר ולא הייתה בעיה.
יעקב אדרי: הבעיה הייתה בעיקר בשכונות הוותיקות.
יעקב אדרי: שם כל דאלים גבר.
יעקב אדרי: היו שם מקרים קשים מאוד, שגם הצטרכתי להפעיל בהם את המשטרה כדי למנוע את הכוחות הפירטיים.
אמנון כהן: חבר הכנסת רן כהן ידבר אחרי שנשמע את מנכ"ל משרד התשתיות הלאומיות.
אמנון כהן: אנחנו מבקשים התייחסות לשאלות שהעליתי בפתיח ולשאלות שהעלה מבקר המדינה, כמובן.
אמנון כהן: איך מתמודדים עם האכיפה?
אמנון כהן: איך רואים פיצוי לאנשים?
אמנון כהן: בהמשך ניתן גם זכות דיבור לאזרחים שיושבים כאן.
אלי רונן: ראשית עלינו לזכור שבשוק הזה יש הרבה מאוד אינטרסים, בעיקר כלכליים.
אלי רונן: ולכן אפשר למצוא בשוק גם תופעות כפי ששמענו כאן.
אלי רונן: זה מחייב טיפול נחוש ומידי; המשרד פועל על מנת למגר את התופעה.
אלי רונן: זה לא קל, אבל אנחנו נערכים לפעול.
אלי רונן: בהמשך הדיון נציג לחברי הוועדה מצגת קצרה על כל הפעילות לנוכח הערות מבקר המדינה ולכל מה שנעשה על-ידי המשרד בחודשים האחרונים.
אלי רונן: לדעתי יש להראות את הדברים בצורה מסודרת ומובנית.
אלי רונן: לא מדובר בפעילות של יום אחד אלא בפעילות מתמשכת.
אלי רונן: חשוב שגם מבקר המדינה וגם חברי הוועדה יכירו את הפעילויות.
אלי רונן: ראשית לעניין הפיצוץ בשכונת התקווה: עוד אין דוח סופי של המשטרה בנוגע לאירוע שם, אבל על-פי ממצאים ראשוניים בשטח – ואני רוצה להיות זהיר ולא לקבוע ממצא חד-משמעי – היו כיריים עם ברז פתוח באזור הפיצוץ.
אלי רונן: כלומר מדובר בדליפה, וכשיש דליפה לא צריך הרבה על מנת שהפיצוץ יארע.
אלי רונן: כל הדלקה של חשמל או הפסקתו או אפילו פעולה של מקרר בבית יכולה לגרום לפיצוץ.
אלי רונן: הגז הפחממני המעובה (הגפ"מ) כבד מהאוויר; הוא נשאר על הקרקע ואינו מתאדה.
אלי רונן: אם יש ניצוץ כלשהו, האירוע קורה.
אלי רונן: לצערי חלק גדול מהאירועים קורים כתוצאה מתפעול לא נכון או משכחה או מהתנהגות לא נכונה של הצרכנים.
אלי רונן: כמובן, יש גם צד אחר: המתקינים וה"חאפרים".
אלי רונן: דיברנו על זה הרבה.
אמנון כהן: אנחנו לא יכולים לשלוט בצד האחד; אני מציע שנתמקד בצד האחר.
אלי רונן: בהחלט.
אלי רונן: זה לעניין הפיצוץ בשכונת התקווה.
אלי רונן: לעניין הצעות החקיקה ושאלת מבקר המדינה: בכנסות הקודמות משרד התשתיות הלאומיות העלה כמה הצעות.
אלי רונן: הן לא נתקבלו.
אמנון כהן: מיהם הגורמים האינטרסנטים שמונעים את החקיקות?
אלי רונן: הגורמים האינטרסנטיים הן חברות גז.
אלי רונן: אין כאן הרבה שחקנים.
אלי רונן: אינני מפנה אצבע מאשימה כלפי חברה כזאת או אחרת; יש הרבה מאוד אינטרסים.
אלי רונן: הם לא נתנו לחקיקה להתקדם.
יעקב אדרי: מה זה "לא נתנו"?
רן כהן: הממשלה העלתה במליאת הכנסת הצעת חוק שעניינה להגן על חיי האזרחים והיא לא עברה?
אלי רונן: הוגשו תקנות.
יוסף יצחק פריצקי: אשיב על כך בהמשך.
רן כהן: בכנסת לא מעבירים תקנות.
יוסף יצחק פריצקי: מאשרים אותן.
רן כהן: כאן דובר על חקיקה, לא על תקנות.
רן כהן: כתוב בדוח: "לא הצליח להעביר את החקיקה בכנסת".
רן כהן: כך כתוב מילה במילה.
אלי רונן: אני מדבר על התקנות.
יוסף יצחק פריצקי: אני מבקש להגיב: חוק הגז מסמיך דיו; אין צורך ביותר מזה.
יוסף יצחק פריצקי: הוא קובע סמכות לשר להתקין תקנות באישור ועדה מוועדות הכנסת, כרגיל.
יוסף יצחק פריצקי: היו ניסיונות להעביר תקנות אך ועדות מסוימות לא אפשרו זאת.
יוסף יצחק פריצקי: קיוויתי שעד סוף המושב הזה יהיה שינוי.
יוסף יצחק פריצקי: גם משרד המשפטים אומר שאת שלו הוא עשה.
אמנון כהן: השר פריצקי, יש צורך שאתווך בינך לבין שר המשפטים?
יוסף יצחק פריצקי: אין בעיה עם השר.
יוסף יצחק פריצקי: יש צוותים שפועלים.
יוסף יצחק פריצקי: עבדנו ב"פול גז", גמרנו את ועדות ההוראות, התקנו תקנות, באנו למשרד המשפטים.
יוסף יצחק פריצקי: אם לא נביא את התקנות במושב הזה נביא אותן בתחילת המושב הבא.
יוסף יצחק פריצקי: אבל אי-אפשר לפעול בלי אישור ועדת הכלכלה.
יוסף יצחק פריצקי: אם ועדת הכלכלה לא תאשר התקנות, לא יהיו תקנות.
יעקב אדרי: התקנות מונחות על שולחן ועדת הכלכלה?
יוסף יצחק פריצקי: עכשיו לא, היו מקרים קודמים שהן לא עברו.
רן כהן: זה כישלון של הממשלה.
רן כהן: לממשלה יש רוב בוועדת הכלכלה.
רן כהן: אם התקנות באות לקבוע מה יהיה גורלם של אזרחים ותושבים בישראל, חובתה של הממשלה להעביר אותן.
רן כהן: אתם רוצים לצלצל בפעמונים שלנו כדי שנבוא להצביע?
רן כהן: תגידו.
רן כהן: לא ייתכן שגורמים אינטרסנטיים מסכנים את האחריות של הממשלה להגן על חיי האזרחים.
יוסף יצחק פריצקי: חבר הכנסת כהן, אתה כאן לפחות שנה יותר ממני.
יוסף יצחק פריצקי: אמרתי "לפחות"; אתה לא יודע מה נעשה במסדרונות?
יוסף יצחק פריצקי: הרי שתדלנים לוקחים חברי כנסת ומשכנעים אותם בצורה כזאת או אחרת.
יוסף יצחק פריצקי: אני לא מפחד, אני אומר את זה כאן לציבור: לוקחים חכים מוועדות מסוימות ומשכנעים אותם להצביע כך או אחרת.
רן כהן: כבוד השר, בוא נוריד המסכה מעל פניהם; נאמר מיהם האנשים שבגין רווח מועט וסחטני מוכנים לסכן את חיי האזרחים.
רן כהן: לשם כך יש דוח מבקר המדינה; לכן קיימת הוועדה הזאת.
רן כהן: נאמר מיהם הגורמים האינטרסנטים.
אליעזר זנדברג: אני מבקש לשמוע מהשר מה היה תוכנם של הצווים שלא אושרו.
אלי רונן: אפשר להביאם לכאן.
סופי זמקוב: אני לא זוכרת את הרשימה כרגע, אבל אפשר להמציא אותה.
סופי זמקוב: גם דיווחנו על זה.
אליעזר זנדברג: אין צורך להיכנס לפרטים.
אליעזר זנדברג: באילו נושאים עסקו הצווים?
סופי זמקוב: הנושאים היו חניוני גפ"מ שרצינו להקים, שינויים באחסנת הגז, מחסני עזר, חוות גז.
אליעזר זנדברג: אפשר לתת לצווים המוצעים האלה את הכותרת "בטיחות בגז"?
סופי זמקוב: אני מקווה שכן.
סופי זמקוב: אני רוצה לבדוק.
סופי זמקוב: זה היה לפני כמה שנים.
אליעזר זנדברג: אם הם עוסקים בבטיחות בגז אני עדיין לא מבין מיהם הגורמים שמתנגדים להוצאת צווים שנוגעים לבטיחות בגז.
אליעזר זנדברג: שמעתי את השר, אין לי הניסיון שיש לו במה שנעשה בכנסת ובמסדרונותיה; אבל בעיניי כמבקר המדינה זה תמוה ביותר.
אליעזר זנדברג: כ-14 שנה לא הוצאו צווים בהתאם לחוק הגז.
אליעזר זנדברג: האם כל אותן שנים פעלו הגורמים השונים שאתם מכנים?
אליעזר זנדברג: כל 14 השנים הם פעלו לטרפד צווים שנוגעים לבטיחות?
יעקב אדרי: כנראה.
רן כהן: ממש הזמנה למאפיונרים לפעול.
יוסף יצחק פריצקי: אדוני המבקר, אני מבקש שתזומן עוד ישיבה בנושא זה.
יוסף יצחק פריצקי: נוכל לבוא עם רשימה של התקנות המדויקות שביקשנו להציג וגם עם התקנות עצמן.
יוסף יצחק פריצקי: אני מקווה שנוכל גם להשיג פרוטוקולים.
רן כהן: אני מבקש לשמוע מהשר ומהעובדים איפה הנושא עומד כרגע.
רן כהן: היכן התקנות נמצאות כרגע?
רן כהן: הן במשרד המשפטים או בוועדת הכלכלה?
אלי רונן: כרגע הן במשרד המשפטים.
רן כהן: אם בכנסת לא מעבירים אותן זה היה צריך להיות בכנסת, נכון?
רן כהן: לכל הדעות משרד המשפטים אינו יכול לאשר את מה שוועדת הכלכלה של הכנסת לא מאשרת.
אלי רונן: התקנות צריכות לעבור את נסח משרד המשפטים.
אלי רונן: הוא צריך להוציא הלאה את התקנות.
רן כהן: אם כך מבקר המדינה צודק.
רן כהן: במשך 14 שנה זה עובר מנסח למתקן למטרפד.
רן כהן: בינתיים מאפיה שלמה עובדת על אזרחי המדינה, כדי להרוויח כמה מיליונים.
אלי רונן: אני מבקש להמשיך בדבריי.
אלי רונן: מיד נראה את המצגת שהכנו אך קודם אפרט את הדברים העיקריים שאנו מתעסקים בהם.
אלי רונן: ראשית, תיקוני חקיקה: נכנסנו בצורה אינטנסיבית מאוד לתיקוני החקיקה והתקנות של המשרד.
אלי רונן: כפי ששמעתם יש תקנה אחת שנמצאת כבר במשרד המשפטים.
אלי רונן: אני מקווה שהניסוח שלה יסתיים ויהיה אפשר להעבירה לוועדת הכלכלה.
אמנון כהן: אז זה במשרד המשפטים.
יוסף יצחק פריצקי: זאת תקנה לא קטנה.
אלי רונן: נכון, היא מסדירה הרבה מאוד פעילויות.
אלי רונן: שנית, עניין האכיפה: נכון שיש לנו 10-11 אנשים אבל אנחנו פועלים באינטנסיביות במשאבים שהוקצו לנו.
אלי רונן: היה גידול של 100% לעומת מה שהיה קודם לכן אך זה עדיין מעט.
אלי רונן: אנחנו מנסים תמיד להגיע למקור.
אלי רונן: איננו יכולים להגיע לצרכנים; אנחנו מחפשים במקור – במחסנים ואצל הספקים שמשווקים גז בצורה לא חוקית.
יוסף יצחק פריצקי: אני מבקש להוסיף: היה לי סיכום עם שר האוצר שלמרות התקציב יוקצו עוד 1.5 מיליון ש"ח בשנה זו להגדלת היקף פקחים.
קריאה: מה שאושר יאפשר עוד חמישה פקחים בערך.
אמנון כהן: נניח שנתפס אדם, "חאפר", מה עושים אתו?
אלי רונן: זה יוצג מיד במצגת אבל אדבר על כך בשני משפטים.
אלי רונן: כעיקרון מבצעים חקירה ואחרי כן אפשר להגיש כתב אישום.
יוסף יצחק פריצקי: לא אנחנו מגישים כתב אישום.
יוסף יצחק פריצקי: זאת אחת הבעיות.
יוסף יצחק פריצקי: התביעה מגישה.
אלי רונן: נכון.
אלי רונן: בינתיים יש גם תהליך שנקרא ועדת ערר.
אלי רונן: האדם יכול לבוא לוועדת ערר ובאותות ובמופתים להוכיח שכל הפעולות שעשה הן בסדר גמור.
אלי רונן: יש מקרה אחד כזה, ולא אזכיר את שם הספק.
יוסף יצחק פריצקי: כי הוא סגור.
רן כהן: אם כך, על אחת כמה וכמה שאפשר לומר את שמו.
רן כהן: ואם הוא פתוח, חייבים לומר את שמו.
אלי רונן: שלוש או ארבע פעמים הוא היה בוועדת ערר.
אלי רונן: המלצת המשרד הייתה לסגור.
אלי רונן: ועדת הערר, בראשות שופט, החליטה לאפשר את המשך פתיחת המתקן.
יוסף יצחק פריצקי: אני מבהיר שבראש הוועדה עומד עורך דין בכשירות של שופט שלום.
יעקב אדרי: למה נוקטים צעדים מנהליים ולא פליליים?
יוסף יצחק פריצקי: יש עניינים שמתנהלים במישור הפלילי.
יוסף יצחק פריצקי: ותוך כדי כך יש למשרד סמכות מנהלית – אנחנו מוציאים צו וסוגרים מחסן.
יוסף יצחק פריצקי: היה מחסן של יבואן בשם "שמש" –נגיד זאת באופן פתוח; האיש הלך לוועדת ערר – עורך דין ממשרד המשפטים בכשירות של שופט שלום שהוא ועדת הערר.
יוסף יצחק פריצקי: במעמד צד אחד, בלי לשמוע את עמדת המשרד, קודם כול החזירו לו הרישיון.
אמנון כהן: אז מה עשינו בזה?
יוסף יצחק פריצקי: יש חופש העיסוק, יש חופש הקניין.
יוסף יצחק פריצקי: בינתיים הייתה עוד תקלה באותו מחסן בדיוק.
ולדימיר נמירובסקי: בינתיים המנכ"ל של חברת "שמש" נהרג באותה תקלה.
ולדימיר נמירובסקי: סגרתי שוב את המקום.
ולדימיר נמירובסקי: למחרת הוא שוב פתח אותו.
רן כהן: צריך להעמיד למשפט את השופט שנתן לו לפתוח את המחסן בחזרה.
יוסף יצחק פריצקי: היה דיון בוועדת הערר ובסופו של דבר הוסכם, בלחץ עצום של סמנכ"ל המשרד מר נמירובסקי, לסגור את המחסן.
יוסף יצחק פריצקי: הוא ויתר על הרישיון.
ולדימיר נמירובסקי: נכון.
ולדימיר נמירובסקי: עברו מאז שמונה חודשים.
פנחס בידרמן: והמתקן הזה עובד, אדוני.
רן כהן: אני מוכרח לומר: ככל שאתם מוסרים יותר אינפורמציה אנחנו רואים שהמצב קטסטרופלי יותר ורדוד יותר.
רן כהן: באצבעות עלובות מנסים לעמוד מול שיטפון של גז.
יוסף יצחק פריצקי: חבר הכנסת כהן, קודם כול נמסור את כל האינפורמציה.
יוסף יצחק פריצקי: במשרד הזה יש שר שמאמין בשקיפות מוחלטת ובוודאי לוועדה מוועדות הכנסת.
יוסף יצחק פריצקי: לעניין הפלילי ולשאלת חבר הכנסת אדרי: אכן יש כתבי אישום; זה נכנס לתור בפרקליטות.
יוסף יצחק פריצקי: בהקראה בבית המשפט מבקשים דחייה.
יוסף יצחק פריצקי: אנחנו הרי יודעים כמה שנים נמשכים הליכים פליליים בישראל.
אמנון כהן: שר המשפטים לא יכול לטפל בדברים האלה?
יוסף יצחק פריצקי: הוא מאוד רוצה לטפל בהם.
יוסף יצחק פריצקי: למשל הוא רוצה להנהיג משמרת שנייה כדי לקצר תורים – גם בגלל העניין הזה.
יוסף יצחק פריצקי: זהו חלק מקיצור התורים בבתי המשפט.
יוסף יצחק פריצקי: וכך חזרנו לעניין התקציב.
יוסף יצחק פריצקי: אילו היה יותר תקציב היו יותר שופטים.
יוסף יצחק פריצקי: כי הרי אין טענה: שופט אינו יכול לטפל באלף תיקים ביום.
רן כהן: שר המשפטים רווה נחת.
רן כהן: הכול בסדר, הכול נפלא.
רן כהן: עזוב אותו.
רן כהן: לשר פריצקי יש די צרות.
רן כהן: אני מבקש לומר משהו, ברשות היושב-ראש:
רן כהן: בתשובות של משרד התשתיות הלאומיות נאמר שהוגשו תביעות נגד האחראים לנושא הבטיחות.
רן כהן: אפשר לדעת כמה תביעות משפטיות כאלה הוגשו?
ולדימיר נמירובסקי: ברשותכם, אם נתחיל מהסוף לעולם לא נגיע להתחלה.
ולדימיר נמירובסקי: על חלק מהשאלות אתן תשובות במצגת.
ולדימיר נמירובסקי: אשמח להשיב לשאלות שיישארו, אם זה מקובל עליכם.
ולדימיר נמירובסקי: אני מציג שקף ראשון:
ולדימיר נמירובסקי: מטרת הפרזנצטציה היא לסקור את נושא האחריות לגפ"מ: פירוט האחריות של משרד התשתיות הלאומיות בתחום הגפ"מ, הצגת ביקורת מבקר המדינה וכוונות המשרד ליישם אותן.
ולדימיר נמירובסקי: בשקף השני מוצגת סקירה של נושא האחריות בגפ"מ – תכנון.
ולדימיר נמירובסקי: יש להבין שמי שמגיע אחרון למתקן הגז הוא משרד התשתיות הלאומיות; יש להתחיל בשלב התכנון.
ולדימיר נמירובסקי: מר ברלינסקי מסר כאן שמשרד הפנים התקין תקנות, ואני מבקש להסביר כמה דברים ולתת כמה דוגמאות:
ולדימיר נמירובסקי: על-פי תכנית המתאר של באר שבע, למשל, יש בעיר שתי חוות גז של חברות גדולות; הן ממוקמות כדין בהתאם לתכנית המתאר.
ולדימיר נמירובסקי: בשנים האחרונות, לאורך זמן, אישרה העירייה, בשיתוף שאר הגורמים העוסקים בתכנון, התקרבות למתקנים האלה – התקרבות של קניונים, מפעלים וכדומה.
ולדימיר נמירובסקי: כעת טוענים שחוות הגז מסכנת את שלום הציבור.
ולדימיר נמירובסקי: נכון שהיא מסכנת, אבל מי אחראי לכשל הזה?
ולדימיר נמירובסקי: לא חברות הגז ולא משרד התשתיות הלאומיות.
ולדימיר נמירובסקי: זהו כשל מערכתי בתכנון.
ולדימיר נמירובסקי: נאמר קודם שאין בעיה בשכונות החדשות.
ולדימיר נמירובסקי: אני לא מסכים עם הטענה: חוק התכנון והבנייה אינו דורש תכנון של מערכת גפ"מ כמו שהוא דורש בנוגע לחשמל, מים, ביוב וכולי.
יעקב אדרי: זה לא מדויק.
יעקב אדרי: חד וחלק לא.
ולדימיר נמירובסקי: אני אומר את מה שאני יודע.
אמנון כהן: לא סתם שאלתי קודם את חבר הכנסת אדרי את השאלה הזאת.
יעקב אדרי: אני חתמתי על התכניות, זה עבר לוועדה.
אמנון כהן: חבר הכנסת אדרי.
אמנון כהן: בדוח מציינים שמה שאמר הסמנכ"ל נכון יותר: ההתניות האלה אינן מחייבות.
אמנון כהן: ייתכן שאתה, כראש עיר, החמרת ביזמתך.
ולדימיר נמירובסקי: אולי זוהי הדרישה במסגרת חוק עירוני, אבל זה לא על-פי חוק תכנון ובנייה.
אמנון כהן: רק 18% הקפידו על זה.
ולדימיר נמירובסקי: מר ברלינסקי מסר שהתקנות של משרד הפנים התקבלו לפני כמה ימים.
עוזי ברלינסקי: הן התקבלו עשר דקות לפני פתיחת הדיון.
ולדימיר נמירובסקי: עוד לא הייתי מעודכן, אבל אני בהחלט מברך על כך.
ולדימיר נמירובסקי: למשרד התשתיות הלאומיות יש יד בהכנתן.
ולדימיר נמירובסקי: אתן דוגמה משכונת הר חומה, שכונה חדשה בירושלים – בירת מדינת ישראל: אחרי שבנו שכונה החליטו שיש לספק גז.
ולדימיר נמירובסקי: התחילו לחפש איפה לשים צוברים; לא היה מקום.
ולדימיר נמירובסקי: מי שמאפשר מיקום צוברים הוא משרד העבודה לשעבר, משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה היום.
ולדימיר נמירובסקי: יש לפקחים שם הם סמכות בחוק והם יכולים לאפשר חריגה מהתקן.
אמנון כהן: קודם כול אני רוצה לדעת אם הר חומה בסכנה.
אמנון כהן: אנשים קרובים מאוד אליי גרים שם.
ולדימיר נמירובסקי: אם אתה גר שם אז לא.
ולדימיר נמירובסקי: אנחנו מגיעים אחרי שנה-שנתיים אחרי שהשכונה מקבלת גפ"מ.
ולדימיר נמירובסקי: מה נעשה עכשיו?
ולדימיר נמירובסקי: נוציא צוברים מהאדמה?
ולדימיר נמירובסקי: זהו כשל תכנוני שנמשך שנים.
ולדימיר נמירובסקי: אני בהחלט מברך על החלטת שר הפנים להתקין תקנות.
ולדימיר נמירובסקי: אני מציג את השקף הבא: סקירה על נושא האחריות והבטיחות בגפ"מ – אספקה לצרכנים.
ולדימיר נמירובסקי: מופיע כאן ציטוט מצו הפיקוח על מצרכים ושירותים (הבטחה ואספקה של גפ"מ) התשמ"ט1989-.
ולדימיר נמירובסקי: פעם בחמש שנים לפחות על החברה לבדוק את המתקן בבית הצרכן, בהתאם לתקן.
ולדימיר נמירובסקי: בכל פעם שמספקים גז או מחברים בלון צריך לבדוק את המתקן מבחוץ, בלי להיכנס לדירה.
ולדימיר נמירובסקי: לא בכל החלפת בלון צריך להיכנס לדירה.
אמנון כהן: אני חי בדירה 30 שנה.
אמנון כהן: אני לא זוכר שבאו אליי והודיעו לי שבדקו אותי.
אמנון כהן: איך מפקחים על זה?
ולדימיר נמירובסקי: מיד אגיע לזה.
ולדימיר נמירובסקי: אני מציג את השקף הבא: האכיפה.
ולדימיר נמירובסקי: יש מסחר פירטי בבלוני גז.
ולדימיר נמירובסקי: חלק ניכר מהבלונים שאנחנו מקבלים נעים באופן חופשי על הקו הירוק, גם כלפי פנים וגם כלפי חוץ.
יוסף יצחק פריצקי: אני רוצה לספר לוועדה סיפור.
יוסף יצחק פריצקי: תאונות קורות, אבל חבלה – מוטב לא לדבר על זה.
יוסף יצחק פריצקי: יש צו של אלוף פיקוד מרכז בעניין תנועת גפ"מ מהשטחים אל מדינת ישראל וההפך.
יוסף יצחק פריצקי: לכן כתוב בשקף "צו אלוף".
יוסף יצחק פריצקי: אך הצו הזה אינו מקוים.
יוסף יצחק פריצקי: לא מניה ולא מקצתיה.
יוסף יצחק פריצקי: התרענו על כך לפני מערכת הביטחון.
יוסף יצחק פריצקי: הייתי בישיבה אצל שר הביטחון לפני חודש.
יוסף יצחק פריצקי: הצו הזה אינו מקוים, ושכל אחד יסיק המסקנות.
ולדימיר נמירובסקי: לעניין משטרת ישראל: אנחנו מצפים מהמשטרה לשיתוף פעולה אתנו, אבל גם בלעדינו יש למשטרת ישראל לפחות תשעה סעיפים בחוק הפלילי שהיא יכולה לפעול על פיהם.
ולדימיר נמירובסקי: לפני שבוע קיבלנו דיווח מהמשטרה בוועדת הכלכלה שמתוך 806 תיקים של תלונות של חברות גז על גנבת בלונים יש קצה חוט בתיק אחד.
ולדימיר נמירובסקי: צריך להבין מה ההתייחסות של המשטרה לתופעה של בלוני גז גנובים וכולי.