GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רן כהן: ופעם שניה, כאשר הבנקים מוחקים חובות אבודים למגזר העסקי.
רן כהן: היא גובה את זה בדרך של עמלות מהמשפחות, ממקבלי הקצבאות, ששם היא גובה גביה הרבה יותר גדולה.
רן כהן: אני רוצה לדעת מי אחראי לזה.
רן כהן: מי מפקח על זה שהדבר הזה לא ייעשה.
רן כהן: שהרי זה ממש אנטי-פרוגרסיבי.
רן כהן: בעוד מס ההכנסה הוא פרוגרסיבי והוא מנסה לגבות יותר מבעלי ההכנסות היותר גבוהות.
רן כהן: בעוד שהבנקים שהם רגרסיבים ושהם פועלים באופן אנטי-פרוגרסיבי.
רן כהן: מי מפקח על זה.
רן כהן: האם המפקח על הבנקים אחראי על זה.
רן כהן: האם לבנק ישראל יש מדיניות בזה.
רן כהן: האם הבנקים מוכנים לתת דין וחשבון על העניין הזה.
רן כהן: כמי שעוסקים בכספו של הציבור.
רן כהן: שלא יבואו לספר שהבנק שייך לדנקנר או לפישמן או לשרי אריסון.
רן כהן: הבנקים מגלגלים את רוב רובו של הכסף של הציבור.
רן כהן: אם בצורת חשבונות הבנקים, אם בצורת השקעות במניות, אם בצורת השקעות באופציות, או בהשקעות אחרות.
רן כהן: כולנו במידה רבה מאוד, שמים את כספנו בבנקים.
רן כהן: כי אין לנו מקום אחר לשים בו.
רן כהן: הדבר האחרון, אני מוכרח לשאול את זה.
רן כהן: לפני מספר חודשים, בנק הפועלים הודיע שהוא כדי לייעל את עצמו, פיטר 900 עובדים.
רן כהן: ואמר שהמציאות הפיננסית הקשה מחייבת אותו לפעול באופן שבו הוא צריך לפטר עובדים והוא פיטר עובדים.
רן כהן: קראנו בעיתון שבנק הפועלים עומד לתת בונוסים, לא דיבידנדים.
רן כהן: דיבידנדים ניתנים לכל בעלי המניות.
רן כהן: שהוא עומד לתת בונוסים לבכיריו.
רן כהן: יש לי פה את הרשימה של הבונוסים שניתנו לבכירים של בנק הפועלים בשנים האחרונות.
אמנון כהן: מסר אלינו.
רן כהן: רשמית פה, שבנק הפועלים וגם בנקים אחרים, לא עומדים לשלם בונוסים לבכירים שלהם.
רן כהן: זה יהיה מאוד משמח וזה מאוד מאוד נקי וקל.
רן כהן: אני מאוד מקווה אבל שאם יסתבר שזה כך - שגם לא מתכוונים להמשיך לחלק את החלוקה הזאת בסוף השנה.
רן כהן: כי אם יתברר שכל מה שמדובר פה - זה בגלל הצעקה הציבורית, שזה נדחה לסוף השנה.
רן כהן: הכי טוב זה לשמוע אותם.
רן כהן: אני מבקש תשובה לעניין הזה, גם מבנק הפועלים.
רן כהן: אגב, כדי לא להפלות את בנק הפועלים לרעה, אני מבקש את התשובה הזאת מכל הבנקים.
גלית אבישי: התערבות בנק ישראל, שאגב היא חריגה ומבורכת, לא קרתה הפעם.
גלית אבישי: אלא אני אתייחס לדברים האלה כסימפטומים לבעיה הרבה יותר מובנית שקיימת במערכת.
גלית אבישי: אתחיל לציין עובדות.
גלית אבישי: עובדה שלדעתי אין עליה מחלוקת שהריכוזיות במערכת הבנקאית הישראלית בכלל, היא בין הגבוהות בעולם.
גלית אבישי: זו עובדה.
גלית אבישי: עובדה נוספת היא שבתוך הבנק עצמו, קיים העדר תחרות מובנה בכל מה שנוגע למשקי הבית, ביחס למגזר העסקי.
גלית אבישי: בעוד שהבנקים נאבקים על ליבו של המגזר העסקי.
גלית אבישי: ויכולת המיקוח של המגזר העסקי גבוהה.
גלית אבישי: הצרכן הפרטי, הוא צרכן שבוי וזו עובדה.
גלית אבישי: היכולת שלו לעבור לבנק אחר כמעט ולא קיימת.
גלית אבישי: וגם אם היא קיימת - האלטרנטיבה בבנק האחר, היא לא משמעותית.
גלית אבישי: באותו בנק אחר, כמו הנתונים שהוצגו וגם הוצגו בפנינו, קיימת כמעט זהות בהוצאה מבחינת הצרכן בין הבנקים.
גלית אבישי: ז"א, שקיימת עמלה מסוימת שהיא עמלה עיקרית, העמלה הזו בד"כ כמעט זהה או לפחות עד כמה שלנו ידוע, מדויקת בין הבנקים.
אמנון כהן: 1.21 בנק הפועלים; לאומי, 1.21 ש"ח; דיסקונט, 1.21; מזרחי, 1.21; דמי ניהול חשבון עו"ש, 10 ש"ח כ"א מהם.
אמנון כהן: ז"א, איכשהו כולם מתיישרים לקו מסוים.
אמנון כהן: אז אם יהיה 2 ש"ח - כולם יעשו 2 ש"ח.
גלית אבישי: האחרונות, לגבי העמלות, היא בדיוק מה שהיו"ר ציין.
גלית אבישי: בנק אחד מעלה מחירים, מיד מתיישרים אחריו יתר הבנקים.
גלית אבישי: כלומר, שהסימפטומים האלה ממחישים ולא צריך להיות כלכלן דגול, בשביל להבין.
גלית אבישי: ממחישים כשל שוק רציני.
גלית אבישי: כשל שוק שזקוק לפתרון.
גלית אבישי: אין לו פתרון נקודתי בזמן העלאת מחירים נקודתית היום בתקופה של מיתון, שזה ודאי דורש התערבות.
גלית אבישי: בתקופה של מיתון כל עסק אחר, מנסה לעשות הכל ולצמצם בצד של ההוצאות, על מנת לא לפגוע בלקוחות.
גלית אבישי: כי הם יודעים שלקוחות יצביעו ברגליים.
גלית אבישי: כך דואג כל מגזר שמצוי בתחרות.
גלית אבישי: מגזר שלא מצוי בתחרות, יכול להרשות לעצמו לא לצמצם בצד של ההוצאות.
גלית אבישי: אלא להעלות את ההכנסות.
גלית אבישי: זה מאוד פשוט.
גלית אבישי: לעלות את ההכנסות וזה מה שקורה בפועל.
גלית אבישי: ואנחנו מצויים במיתון.
גלית אבישי: לא רק זה, אני חושבת שמבחינה מערכתית, מבחינה משקית, אנחנו מדברים על מצב של משק שמצוי במיתון.
גלית אבישי: כולנו יודעים שבמשק שמצוי במיתון, ההכנסה התלויה אצל האזרח, אצל הצרכן, היא פקטור מאוד משמעותי.
גלית אבישי: התפקיד של המדינה והמוטיבציה המרכזית של מדינה, לדאוג להכנסה תלויה גדולה, כמה שיותר אצל הציבור.
גלית אבישי: אנחנו יודעים שהיקף העמלות, ובכלל היקף הריבית.
גלית אבישי: גם יש לנו עוד בעיה שהיא סימפטומטית, פער הריביות - הוא פער בעייתי מאוד בכל מה שנוגע למשקי הבית.
גלית אבישי: אנחנו יודעים שהתשלום עבור עמלות, הוא למעלה מ1,000- ש"ח בשנה למשקי הבית.
גלית אבישי: זה הרבה מאוד כסף.
גלית אבישי: התשלום הכולל, שכולל בתוכו גם ריביות ותשלומי אשראי נוספים, מגיע לאלפי ש"ח.
גלית אבישי: שוב, אנחנו מדברים על הכנסה תלויה.
גלית אבישי: על ראיה משקית.
גלית אבישי: יש פה בעיה.
גלית אבישי: אם לוקחים את הכל ביחד ושואלים את השאלה העקרונית, מה קורה, איך יכול להיות שמערכת שמגלגלת כל-כך הרבה כספים, שרמת פיזור ההוצאה היא כל-כך גדולה ונוגעת לכל משק בית, מצוי בכשל שהוא כל-כך רציני.
גלית אבישי: איך יכול להיות שהגופים הרבולטורים לא עושים.
גלית אבישי: איך יכול להיות שהמחלה הזו, היא כמו מזג אויר.
גלית אבישי: זה מה יש ואין מה לעשות.
גלית אבישי: ברור שניתן לעשות משהו.
גלית אבישי: קודם כל לחפור את הסימפטומים וגם למצוא פתרונות לבעיה.
גלית אבישי: אני רוצה להתייחס לשאלת בנק ישראל.
גלית אבישי: לשאלה מה קורה שקיים פיקוח, מה תפקידו של הפיקוח והאם קיים איזה שהוא כשל מובנה בתפקיד הפיקוח, שמונע ממנו לעשות את מה שצריך לעשות בשוק שהוא שוק בעייתי.
גלית אבישי: לדעתי, ואני גם מוכנה להביא את החומר בכתב, שמצדיק את העמדה הזאת.
גלית אבישי: יש כשל מובנה בתפקיד הפיקוח באשר הוא.
גלית אבישי: ז"א, אני מתייחסת פה גם למפקח על הביטוח וגם המפקח על הבנקים.
גלית אבישי: הגופים האלה כשההצדקה לקיום שלהם, היא לדאוג לאזרח.
גלית אבישי: בעצם הדאגה לאזרח היא בשני מישורים.
גלית אבישי: אחד, היא דאגה ליציבות.
גלית אבישי: שזה דבר חשוב מאין כמוהו.
גלית אבישי: שהגופים האלה, הם המפקחים יתפקדו, אבל מצד שני, גם ישמרו על היציבות.
גלית אבישי: התמוטטות של בנק, יפגע בכולנו וגם במשקי הבית.
גלית אבישי: זה צד אחד של הפיקוח.
גלית אבישי: ופה הפיקוח עושה מלאכה נאמנה.
גלית אבישי: אבל יש עוד תפקיד לפיקוח.
גלית אבישי: זה שבנק יתמוטט.
גלית אבישי: אז נכון שזה יכול לקרות.
גלית אבישי: אבל עדיין אתה רואה שבסה"כ, הם עושים את הכל על-מנת למנוע את זה.
גלית אבישי: הבעיה מתחילה בהגנת הצרכן.
גלית אבישי: יש מתח מובנה בין תפקיד הפיקוח בעניין היציבות לבין תפקיד הפיקוח בכל מה שקשור להגנת הצרכן.
גלית אבישי: לדוגמא, אם אני הייתי המפקח על הבנקים, אני לא יודעת איך הייתי מתמודדת עם שאלה כזאת.
גלית אבישי: בנק אחד, יודעים שהוא מתנהל טוב בהפרה בוטה של החוק.
גלית אבישי: ההפרה אם היא תתגלה לציבור - יכולה לחשוף את הבנק לנזק אמיתי.
גלית אבישי: תביעה ייצוגית יכולה למוטט את הבנק.
גלית אבישי: מה יעשה המפקח על הבנקים?
גלית אבישי: האם הוא יבוא ויודיע לציבור, יש פה בעיה, בעיה מהותית.
גלית אבישי: או שינסה לפתור את הבעיה ולפתור אותה בחדרי חדרים, על מנת לא לחשוף את הבנק להתמודדות.
גלית אבישי: הכשל המובנה, נתתי איזה שהיא אמירה תיאורטית.
גלית אבישי: אין תרחיש כזה כרגע במציאות.
גלית אבישי: אבל עצם העובדה שאנחנו לוקחים תפקיד של גורם מסוים לקצה, ובוחנים אותו ורואים שקיים כשל מובנה.
גלית אבישי: מחייב אותנו להתמוטטות עם הבעייתיות, עם המתח המובנה שקיים שם.
גלית אבישי: אם יש תפקיד כאן של המערכת, היא לבדוק קודם כל האם מתקיים אותו כשל מובנה.
גלית אבישי: איך התמודדה המערכת בכשלים ובבעיות כאלה עד היום.
גלית אבישי: איך מתמודדת המערכת עם הכשל המובנה, כשל השוק שקיים בתחום, איזה פתרונות שהיא נותנת מעבר לפנייה לראשי הבנקים בתקופה של מיתון, אל תעלו מחירים.
גלית אבישי: האם קיימת התמודדות כזו - או שלא קיימת.
אמנון כהן: באמת כוונת
אמנון כהן: כם לעשות על-מנת להגביר בצורה משמעותית את השקיפות ותעריפי העמלות.
אמנון כהן: דיברנו על תחרות.
אמנון כהן: אילו מגבלות חלות על בנקים זרים, שמעונינים לפעול בישראל.
אמנון כהן: האם יש מגבלות כאלה.
אמנון כהן: בשנים האחרונות, אנחנו לא רואים שקמים עוד גופים של תחרות יותר גדולה.
אמנון כהן: האם יש בעיה.
אמנון כהן: בשנים האחרונות, אני רוצה לדעת, כמה רשיונות ניתנו לבנקים חדשים שיכנסו לשוק, שיוכלו לפעול ולעשות, וכמה נדחו.
אמנון כהן: אם יש סיבות משמעויות שהם נדחו.
מוטי פיין: וסבור בניגוד למה שהיא חושבת.
מוטי פיין: שהעובדה שלמפקח על הבנקים, יש גם את הכובע להגן על הצרכן הבנקאי, דהיינו הלקוח.
מוטי פיין: וגם לשמור על יציבות הבנקים.
מוטי פיין: אני חושב שזה דווקא דבר מבורך.
מוטי פיין: היא העלתה את האפשרות של פשיטת רגל.
מוטי פיין: אני סבור שהמפקח על הבנקים יש לו מספיק אינטגרטי כדי לפעול לטובת הצרכן, מספיק יושר ומה שהוא עושה במהלך כל השנים האחרונות, דרך כל המפקחים.
מוטי פיין: וגם ידע לטפל בצורה הטובה ביותר, שאם יקרה איזה שהוא מצב שכתוצאה מכספים שצריכים להגיע ללקוחות, והבנק יהיה בסכנה של פשיטת רגל - הוא ידע לטפל בזה בדרך הטובה ביותר.
אמנון כהן: ישראל מישהו שפועל בפעילות עבריינית, כמו שאתה אומר, אז מי צריך לפקח עליו?
אמנון כהן: אם יש דבר כזה.
רן כהן: קורה בבנק גדול ולא הייתם מגלים את זה.
רן כהן: אז זה לא היה 250 מיליון ש"ח - זה היה 250 מיליון דולר.
מוטי פיין: של הבנקים.
מוטי פיין: שיקולים עסקיים.
מוטי פיין: מי שצריך לגלות עבריינים זה המשטרה.
מוטי פיין: ברגע שיש מעילות.
מוטי פיין: המפקח על הבנקים לא יכול לעבוד כחוקר פלילי לצורך גילוי עבריינים.
מוטי פיין: לא זה תפקידו של המפקח על הבנקים.
מוטי פיין: והשאלה הרחבה הזאת נדונה בכל מיני מוסדות וגופים, שבודקים את עבודת הפיקוח על הבנקים.
מוטי פיין: ואני לא חושב שאני בשתי דקות אוכל לענות על העניין הזה.
מוטי פיין: יש לי מספיק נושאים לענות עליהם.
מוטי פיין: אני הגבתי למה שאמרה גב' אבישי.
מוטי פיין: ועוד מילה אחת לעניין הזה.
מוטי פיין: אני לא סבור שהמפקח על הבנקים יטפל בנושא כזה, אם יקרה, בחדרי חדרים כדי שאף אחד לא ידע, אלא הוא ידע שאם יש איזה סיכון לבנק, הוא יטפל בו בצורה הנאותה והנכונה והשקופה ביותר.
מוטי פיין: בעניין העמלות.
מוטי פיין: המפקח על הבנקים לא צריך לקבוע, לא שיקולים עסקיים ולא מדיניות של בנקים.
מוטי פיין: המפקח על הבנקים יש נגדו גם טענות בעיקר בימים האחרונים, על התערבות יתר בענייני הבנקים.
מוטי פיין: דווקא בימים האלה, בעניין העלאת התעריפים של בנק לאומי.
מוטי פיין: יש נגדנו טענות שהתערבנו יותר מדי.
מוטי פיין: שיהיה גילוי נאות.
מוטי פיין: הוא עושה השוואות בין הבנקים, כדי שהציבור ידע מה יותר כדאי לו.
מוטי פיין: הוא משתדל דווקא להימנע בשיקולים העסקיים של הבנקים.
מוטי פיין: וההתערבות שלנו בימים האלה, היא דווקא חריגה ואנחנו התערבנו דווקא על רקע העיתוי של ההעלאה הזאת, שהבנקים רצו להעלות.
מוטי פיין: זה בפעם הראשונה שמורידים לשכירים שכר במגזר הציבורי.
מוטי פיין: המשק במצב של מיתון.
מוטי פיין: מדד המחירים יורד.
מוטי פיין: אנחנו סברנו שלא היתה מספיק רגישות בעיתוי הזה להעלות את העמלות.
מוטי פיין: ואנחנו הודענו שאנחנו בעיתוי הזה, חושבים שזה לא סביר להעלות.
מוטי פיין: צריכים להתערב בשיקולים העסקיים של הבנקים.
מוטי פיין: אנחנו לא סבורים שצריך להיות פיקוח על עמלות הבנקים.
מוטי פיין: כי פיקוח זה דבר רע.
אילן ליבוביץ: במגזר הפרטי אין תחרות - במגזר העסקי יש תחרות.
רן כהן: מופקרת ללא כל הגנה.
רן כהן: על מה אתם סומכים?
רן כהן: סומכים על מנגנון השוק.
רן כהן: כאילו יש תחרות ובתחרות הזאת כל הבנקים מורידים עמלות, מתוקף התחרות ביניהם.
רן כהן: אבל מה שמסתבר זה שאין גם תחרות.
רן כהן: אלא מה שיש בעצם, זה מעין התאמה בין כל הבנקים וכל בנק שמעלה את העמלה, האחרים מתיישרים לפיו.
רן כהן: כלומר, הקורבן הוודאי - זה האזרחי הישראלי במשפחה הפשוטה.
רן כהן: מר פיין, תאמין לי אני מכיר את עבודת הממונה על ההגבלים העסקיים.
רן כהן: אני שואל מה בנק ישראל והמפקח על הבנקים, עושה לטובת האזרח הישראלי?
מוטי פיין: ירדו.
מוטי פיין: זה שיהיה עליהם פיקוח.
מוטי פיין: אנחנו סבורים שפיקוח זה דבר רע, כי הצרכן ישלם את זה במקום אחר.
מוטי פיין: בשיקולים העסקיים של הבנקים.
מוטי פיין: אנחנו נקטנו שורה של צעדים בשנים האחרונות להקל את המעבר מבנק לבנק.
מוטי פיין: אתה מנית בתחילת דבריך את העניין שאי אפשר להעביר תכניות חסכון.
מוטי פיין: דרך אגב, הנושא היחיד שלא במגרש שלנו - אלא במשרד האוצר.
מוטי פיין: התעשייה והמסחר.
מוטי פיין: אנחנו הגבלנו את המחיר של העברות ניירות ערך מבנק.
אמנון כהן: ילדים ואני שמתי להם גדיש כזה או אחר.
אמנון כהן: אני לא מרוצה, רוצה לעבור.
אמנון כהן: נשארו עוד חמש שנים עד פקיעת הזמן של תכניות חסכון.
אמנון כהן: למה אני צריך להיות כבול.
מוטי פיין: המחיר בשיעור ניכר, כדי שיהיה לך קל לעבור.
מוטי פיין: אתה רוצה להעביר את ניירות הערך שלך מבנק לבנק, הגבלנו את שיעור העמלה, שלבנק מותר לגבות בעת מעבר מבנק לבנק; להעביר מט"ח מבנק לבנק בארץ, הגבלנו את המחיר.
מוטי פיין: הסכמה ליצירת שעבוד פריט מסוף בבנקים למשכנתאות, הגבלנו את המחיר.
מוטי פיין: נקטנו שורה של צעדים.
מוטי פיין: פרט לעניין הזה שאתה הזכרת, של העברת תכנית חסכון מבנק לבנק.
מוטי פיין: אני סבור שעשינו הכל כדי שהמעבר מבנק לבנק יוקל.
מוטי פיין: אנחנו גם הטלנו חובות על בנק שאתה רוצה לעבור אליו.
מוטי פיין: הבנק שאתה רוצה לעבור אליו, יעשה את כל שורת הצעדים אצל המוטבים כדי שהוראות הקבע שמשולמים בחשבון שלך, יעברו באופן אוטומטי כמעט למגרש החדש.
מוטי פיין: במחירים של השיקולים העסקיים של העמלות, אנחנו לא מתערבים.
מוטי פיין: אין לנו כוונה להתערב.
מוטי פיין: אנחנו חושבים שזה רע להתערב.
מוטי פיין: את כל הרקע מסביב שקשור בגילוי נאות, במעבר מבנק לבנק.
מוטי פיין: הגב' שיושבת פה, שממונה על העמלות, מפרסמת חדשות לבקרים, השוואות של סל שירותים של בנקים שונים.
מוטי פיין: אנחנו לא סבורים שזה כל-כך קשה לעבור מבנק לבנק.
אילנה תמיר: לחמש שנים.
רן כהן: הבנקים על נפשו של הציבור שיעבור ממקום למקום?
רן כהן: כאשר 70% מכל הקיבולת של הבנקים נמצאת בשני בנקים.
רן כהן: אתה מרגיש שיש תחרות אמיתית.
רן כהן: אני לא מרגיש שמישהו מתחרה עלי.
אילן ליבוביץ: הבנקים.
אילן ליבוביץ: לאט לאט.
מוטי פיין: עמלות והבנקים האחרים, אומרים O.K, אנחנו נעשה את אותו דבר.
מוטי פיין: אם קוראים לזה תיאום, אז שיפעלו נגדם עפ"י החוק.
מוטי פיין: אם מהצד השני, מישהו יקרא לו תחרות משוכללת, אז אולי זה תחרות משוכללת.
מוטי פיין: אבל אני מזכיר, שבתחום העמלות יש פחות תחרות.
מוטי פיין: בתחום הפיקדונות יש הרבה יותר תחרות.
מוטי פיין: והפתרון של להטיל פיקוח על תעריפי העמלות, הוא פתרון רע.
מוטי פיין: אני לא מכיר אלטרנטיבה אחרת כרגע.
רן כהן: כממונה על שני פרמטרים.
רן כהן: האחד, זה על היציבות של הבנקים, כי זה מערכת באמת מאוד מאוד חשובה למערכת הפיננסית של המדינה.
רן כהן: והדבר השני, כנציג הציבור כלפי המערכת הזאת.
רן כהן: אז במה אתם נציגי הציבור.
מוטי פיין: הבנקים.
מוטי פיין: נקודה.
מוטי פיין: אנחנו נעשה את כל מה שמסביב, כדי שיהיה לך יותר אינפורמציה.
מוטי פיין: אנחנו עושים השוואות כדי שתדע איפה יותר כדאי לך לשים את הכסף.
רן כהן: תיאום העמלות?
מוטי פיין: הנושא.
מוטי פיין: הוא מצוי בעניין.
מוטי פיין: הוא בודק אם יש בעניין תיאום מחירים.
מוטי פיין: חה"כ רן כהן יצר רושם כי איננו עושים דבר.
מוטי פיין: יש לנו תחום שנקרא, יחסי בנק-לקוח.
מוטי פיין: יש שמה עשרות הוראות לבנקים שמחויבים כלפי הלקוחות לעשות אותם.
מוטי פיין: איך צריך לסגור חשבון, יש כל מיני דברים שעל הבנקים למלא.
מוטי פיין: יצרנו.
מוטי פיין: שכל אלה פועלות לטובת הלקוחות.
רן כהן: נגד הבנקים.
רן כהן: ואולי גם עוד דבר, איך זה יכול להיות שהגענו למצב שבו יש איזה 250, 260 עמלות.
רן כהן: אזרח ישראלי ששם כספו בבנק, הוא לא בבית-סוהר עם כל הכבוד.
רן כהן: זה לא שאתם מחליטים לגביו הכל.
מוטי פיין: משום שקבענו שיש רק 30, אז שכנך משמאל ישלם את מה שאתה אמור לשלם בעמלה אחרת.
מוטי פיין: הבנקים לא יוציאו את ההוצאות שיש להם בגין פעולה כזאת חריגה.
מוטי פיין: אינו בהכרח קיפוח של הלקוח.
מוטי פיין: משום שאם לקוח משלם בעבור בדיוק מה שהוא עשה.
מוטי פיין: של עמלות.
מוטי פיין: זה שיש 200 עמלות, אתה לא מעורב בכל ה200-.
מוטי פיין: אני מוכן לשים את ראשי שמשק בית ממוצע, משלם מעט מאוד של סוגי עמלות.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: פשוט מאוד.
מוטי פיין: בעניין הזה.
מוטי פיין: אנחנו הכרחנו את הבנקים בכללי גילוי הנאות החדשים לפרסם לוח עמלות עיקריות.
מוטי פיין: לוח מתומצת, שהיה בזמנו מורכב מ30- עמלות, הכנסנו בפנים 80, כדי שאנשים יראו בגדול, איזה סוגי עמלות קיימים.
אמנון כהן: במדינת ישראל?
מוטי פיין: שהעניין לא תלוי, לא בבנק ישראל ולא בשום דבר אחר.
מוטי פיין: הבנקים מחו"ל לא נכנסים לארץ.
אמנון כהן: עליהם.
מוטי פיין: למרבה הצער, המצב הכלכלי והביטחוני של המדינה לא נתן להם רצון לעבוד שם.
רן כהן: לטובת האזרח.
מוטי פיין: לעבירות פליליות.
מוטי פיין: אנחנו כשנתקלים חשד לעבירות פליליות, אנחנו מעבירים את החומר לפרקליטות המדינה-מיסוי.
מוטי פיין: שם יש לנו כמה וכמה נושאים שבמהלך השנים האחרונות העברנו אליהם.
מוטי פיין: אם זה כתוצאה שגילינו עבירות על חוק שיקים ללא כיסוי; אם זה כתוצאה מכך שגילינו עבירות שניכו מלקוחות עמלות שלא מרצונם.
אילן ליבוביץ: בנק מסוים.
אילן ליבוביץ: להעביר תלונה למישהו אחר שהוא יטפל - זה בסדר.
אילן ליבוביץ: אבל אמרת שאתם נוקטים סנקציות.
מוטי פיין: אנחנו שיפרנו את הנהלים באותו בנק.
רן כהן: מאוד מעניין אגב, מה הם?
רן כהן: אבל אולי באמת אתם במצב שאין לכם מספיק כלים כדי להפעיל את הסנקציות ולכן את לא אומר לנו למה סנקציות שלכם.
מוטי פיין: שלמה של בנק.
מוטי פיין: דבר שלישי, אנחנו פעלנו להחזרי כספים.
מוטי פיין: בדוח האחרון של המפקח על הבנקים, מאוזכרת רשימה שלמה של כספים שהגיעו למיליוני ש"ח, שאנחנו דאגנו שיחזירו ללקוחות.
מוטי פיין: כתוצאה מבירור התלונות שלנו.
רן כהן: אם אתה תופס אותם - אז הם מחזירים.
רן כהן: אם אתה לא תופס - הם הצליחו.
מוטי פיין: של אשראי ניירות ערך, שהיתה בנק הפועלים.
מוטי פיין: כ8- עד 10 אנשים, מנהלים די בכירים, שילמו בתפקידם.
אמנון כהן: בשוק ההון, אם אני רוצה להעביר את החסכון שלי ורוצה לעבור לבנק אחר.
אמנון כהן: למה אתה לא מאפשר לי לעבור?
ידין ענתבי: תכניות חסכון.
ידין ענתבי: אבל אני כן אענה על השאלה ששאלתם לגבי פקיעה או שבירה של תכניות חסכון.
ידין ענתבי: השאלה הזאת היא כבר לא רלוונטית.
ידין ענתבי: מאז הרפורמה הגדולה שנעשתה וכוננה בתחילת השנה.
ידין ענתבי: למעשה הממשלה החליטה לבטל את החוק לעידוד החסכון.
ידין ענתבי: ותכניות חסכון חדשות כבר לא נפתחות.
ידין ענתבי: אין יותר תכניות חסכון שהמדינה נותנת להם הטבת מס.
ידין ענתבי: ולכן כל תכנית חסכון שזה יותר אולי נקרא לזה "עממית" זה תכנית חסכון או הסדרים או תכניות שנפתחות ע"י לקוחות של הבנקים בבנקים, האחריות המוחלטת היא של הבנקים לעניין הזה.
ידין ענתבי: הם קובעים גם את הריביות וגם את תנאי השבירה.
ידין ענתבי: המפקח על הבנקים יכול לענות על זה קצת יותר.
אמנון כהן: חמש שנים.
אמנון כהן: אני רוצה היום לעבור לבנק אחר.
אמנון כהן: אבל הוא אומר לי, אתה רוצה לעבור - אתה יכול לעבור.
אמנון כהן: אבל את החסכון צריך לשבור אותו.
אמנון כהן: אני רוצה להעתיק אותו לבנק שלי שאני עובר אליו.
אמנון כהן: למה אני לא יכול להעתיק אותו?
ידין ענתבי: חסכון ישנות, המח"מ של תכניות החסכון האלה, לפי מה שנאמר לי, זה סדר גודל של שנתיים.
ידין ענתבי: כלומר, תוך שנתיים הרוב המוחלט של התכניות האלו כבר ייעלמו.
ידין ענתבי: ובגלל זה השאלה הזאת היא כבר מתייתרת.
ידין ענתבי: אין כבר בעיה של העברת תכניות חסכון.
ידין ענתבי: אין תכניות חסכון ל15- שנה.
ידין ענתבי: תכניות החסכון האלה הם הרבה יותר קצרות.
אליעזר גולדברג: ההוראה של האוצר מאפשרת העברה מבנק לבנק.
אליעזר גולדברג: הבעיה היא בתכניות חסכון, לא בקופת גמל.
ידין ענתבי: החשבון ולסגור את השיקים, ולהעביר את כל הוראות הקבע ולבטל את כרטיסי האשראי.
אמנון כהן: שאמרתי בפתיח, על חברות האשראי שנותנים את השירותים ועמלות צולבות.
אמנון כהן: אני רוצה לדעת את גובה העמלות, ואם אפשר - שתהיה רק עמלה אחת.
אמנון כהן: בשביל מה צריך צולב.
מירי ביטון-זאורי: בידיעות אחרונות, שאומרת, הבונוסים חוזרים.
מירי ביטון-זאורי: ושם היתה הערכה עיתונאית שבנק הפועלים עומד להרוויח X, יהיה מאוד רווחי בשנת 2003.
מירי ביטון-זאורי: ולפיכך הוא ישלם בונוסים לבכיריו כי אלה כללי התגמול בבנק.
מירי ביטון-זאורי: נוצר הרושם כביכול, שחולקו לאחרונה בונוסים.
מירי ביטון-זאורי: אז קודם כל, אנחנו לא אחראים להערכות עיתונאיות, אפילו של אנליסטים.
מירי ביטון-זאורי: הבנק מפרסם מדוחות כספיים.
מירי ביטון-זאורי: הוא פרסם דוח כספי לרבעון הראשון בלבד של שנת 2003.
מירי ביטון-זאורי: דרך אגב, אנחנו לא מתנצלים, אנחנו עובדים קשה כדי שהבנק יהיה רווחי ומצליח.
מירי ביטון-זאורי: מהי מדיניות השכר והתגמול בבנק, לשכירים.
מירי ביטון-זאורי: הבנק כחברה ציבורית, פרסם דוחות לרבעון הראשון של שנת 2003 בלבד.
מירי ביטון-זאורי: הדוחות השנתיים של 2002 פורסמו.
מירי ביטון-זאורי: בשנת 2002 הרווחיות של בנק הפועלים היתה נמוכה ולפיכך לא שולם בונוס לאף אחד מבכירי הבנק.
מירי ביטון-זאורי: אנחנו סבורים וכך אנחנו נוהגים, שצריך להיות קשר ישיר בין הביצועים העסקיים שלנו ושל המנהלים שלנו, לבין התגמול והשכר שהם מקבלים.
מירי ביטון-זאורי: וכך אנחנו פועלים.
מירי ביטון-זאורי: יש לנו מדיניות מוצהרת של חלוקת תגמול לעובדים ולמנהלים.
מירי ביטון-זאורי: ושהיא עברה אישור של המוסדות המוסמכים של הבנק, קרי הנהלת דירקטוריון ואסיפת בעלי מניות קרי הציבור, משום שאנחנו חברה ציבורית.
מירי ביטון-זאורי: לבכירי הבנק היה נהוג בבנק הפועלים שהם מקבלים בונוס כאשר התשורה להון עוברת את ה7%-.
מירי ביטון-זאורי: כבר לפני שנה הוחמר הרף הזה ועלה לתשורה להון של מעל 8.5%, רק אז זכאים וגם אז, זה במדרגות.
מירי ביטון-זאורי: קרי, הקריטריונים שקוף, הכללים ברורים.
מירי ביטון-זאורי: אנחנו עובדים מאוד קשה כדי לעשות את הבנק הזה רווחי.
מירי ביטון-זאורי: גם כדי שנוכל לתמרץ את העובדים שלנו.
מירי ביטון-זאורי: אבל לנו אין לנו מושג, ודאי אנחנו לא יכולים להתחייב על זה, בשלב הזה, מה יקרה בסוף שנת 2003, תוצאות שניבא אותם באפריל 2004.
מירי ביטון-זאורי: ואז אם, ואנחנו מקווים שכך יהיה, תהיה רווחיות גבוהה, יהיו בונוסים.
מירי ביטון-זאורי: יו"ר הועדה הזכיר הקפאה.
מירי ביטון-זאורי: ובכן, לא היתה הקפאה, פשוט הבכירים לא היו זכאים השנה לבונוס בגלל התוצאות העסקיות.
מירי ביטון-זאורי: אנחנו מקווים שבשנה הבאה כן.
מירי ביטון-זאורי: אבל אז יש מדיניות מוצהרת והיא נקבעת ע"י בעלי המניות של חברה ציבורית.
מירי ביטון-זאורי: ואני חושבת שהם המבקרים שלנו וגם הלקוחות שלנו לצורך העניין, הם המבקרים שלנו.
מירי ביטון-זאורי: והמדיניות שלנו לחלוטין בעניין הזה, שקופה, פתוחה כגוף ציבורי.
מירי ביטון-זאורי: המכתב שנשלח מהבנק ליו"ר הועדה, מפרט את העמדה שלנו ביחס למעמדו של בנק הפועלים כבנק פרטי, שהופרט לפני כמעט שש שנים.
מירי ביטון-זאורי: מאז אנחנו לא מבוקרים ע"י המוסד שנקרא, מבקר המדינה.
מירי ביטון-זאורי: אם כי אנחנו כמובן כבנק מבוקרים ע"י יותר גופים ומפקחים ורבולטורים מאשר ציבורי אחר.
מירי ביטון-זאורי: כיוון שהמספר של מאות עמלות נזרק כל הזמן, ומה שאני אומרת, זה בדיקה מתוך בנק הפועלים, מכיוון שנתח השוק שלנו גדול, אני חושבת שהוא אינדוקטיבי.
מירי ביטון-זאורי: אז זה נכון שיש 230 עמלות בתעריפי הבנק.
מירי ביטון-זאורי: זה באמת לא רלוונטי למרבית עם ישראל.
מירי ביטון-זאורי: הייתי אומרת שלמעלה מ90%- מהלקוחות זה לא רלוונטי.
מירי ביטון-זאורי: אנחנו מוצאים שיש 36 עמלות שכיחות למשקי בית, שהם בשכיחות יחסית גבוהה.
אמנון כהן: וכאלה, 7,8 עמלות יכנס לאחד.
אמנון כהן: שאני אדע - אני צרכן.
אמנון כהן: אני לא יכול לעקוב.
אמנון כהן: אפילו אם אני בעמלה מסוימת משתמש פעם אחת בחיים שלי, יכול להיות.
אמנון כהן: אבל לפחות שאני אדע על מה אני שילמתי.
מירי ביטון-זאורי: מידע.
רן כהן: במדינת ישראל.
מירי ביטון-זאורי: העיקריות שהוא משלם.
מירי ביטון-זאורי: יש את מה שאנחנו קוראים, חוק בבולה, או גילוי נאות שהבנקים ביקשו לאחרונה להפעיל אותם במלואם החל מראשית ינואר 2004 משום שהבנקים לא יכלו להיערך.
מירי ביטון-זאורי: זה היה צריך להתחיל ב1.7.03- וזה נדחה לבקשת הבנקים וגם באישור של בנק ישראל.
מירי ביטון-זאורי: מכיוון (מותר לי כאן כמשקיפה מהצד ולא כאשת בנק הפועלים להגיד) שבשנה האחרונה היו חוקים רבים שהטילו מעמסות בלתי אפשריות על המערכים השונים בבנקים.
מירי ביטון-זאורי: קחו את הרפורמה במס, דבר שהוא יוצא דופן.
מירי ביטון-זאורי: זה קרה רק השנה.
מירי ביטון-זאורי: חוק נתוני אשראי עבר השנה.
מירי ביטון-זאורי: החוק למניעת הלבנת הון.
אילן ליבוביץ: ל1.7.03-, אתמול נדחה שוב.
מירי ביטון-זאורי: וכספיות רציניות ביותר על הבנקים.
מירי ביטון-זאורי: בבנק הפועלים השנה זה נאמד ב 120- שנות אדם.
מירי ביטון-זאורי: כל החוקים והעיתונים הרבולטורים ואנחנו לא מפיצים בגין העניין הזה.
מירי ביטון-זאורי: אני רוצה לדבר על הרעיון של קיבוץ העמלות לקבוצות יותר קטנות.
מירי ביטון-זאורי: ואני אמרתי קודם, שאני מרגישה נוח משום שבנק הפועלים רק בדיוק לפני שלושה חודשים, השיק את המסלולים שבעצם הרעיון מאחרי העניין, זה קיבוץ של כל עמלות העו"ש השכיחות במסלול מסוים, במחיר קבוע מראש.
מירי ביטון-זאורי: כאשר הלקוח יודע איזה סוגי פעילות נכללים בתוך המסלולים.
מירי ביטון-זאורי: הצגנו ארבע קבוצות כאלה של מסלולים, וכל אחד אמור לבחור עפ"י הצריכה הבנקאית שלו.
מירי ביטון-זאורי: כלומר, כמה שירותים הוא יצטרך בחודש.
מירי ביטון-זאורי: אנחנו השארנו גם את השיטה הקיימת כאופציה.
מירי ביטון-זאורי: יש אפשרות ללקוח לבחור.
מירי ביטון-זאורי: אנחנו חושבים שבזה אנחנו מעצימים את הלקוח.
מירי ביטון-זאורי: עשינו את המעבר כאן.
מירי ביטון-זאורי: ז"א, כל חודש אם בחרת במסלול הלא נכון - תוכל לעבור למסלול אחר ללא תשלום.
מירי ביטון-זאורי: ההצטרפות היא חינם.
מירי ביטון-זאורי: המעבר הוא חינם.
מירי ביטון-זאורי: גב' אבישי יודעת על זה, זה היה חלק מהרצון שלנו להיענות לבעיות שיש לנו עם הלקוחות שלנו.
מירי ביטון-זאורי: אני לא צריכה להגיד לכם כבנק שיש לו נתח שוק כל-כך גדול, זה אינטרס כמעט קיומי שלנו.
מירי ביטון-זאורי: גם חשוב לשמור את הלקוחות שלנו ושיהיו מרוצים.
מירי ביטון-זאורי: שאתה רוצה לצרוך אותה.
מירי ביטון-זאורי: למשל, יש לנו מסלול של 19 ש"ח שהוא כולו בשירות עצמי.
מירי ביטון-זאורי: הרבה מאוד אנשים מוציאים כסף מהמכונה ומפקידים שיק בתיבת שירות, ומתקשרים בטלפון לקבל יתרה.
מירי ביטון-זאורי: כלול בזה כל העמלות, כל עמלות העו"ש והפיקדונות.
מירי ביטון-זאורי: לבקשת הפיקוח על הבנקים, הם באמת הטילו עלינו לכלול עוד מספר עמלות בנושא הזה.
מירי ביטון-זאורי: ויש מחיר קבוע, אם חרגת.
מירי ביטון-זאורי: אם חרגת בפעולה ע"י בנקאי, תמיד זה יעלה 5 ש"ח.
מירי ביטון-זאורי: ואם חרגת במכשיר עצמי, אם בחרת במסלול שהוא מוגבל, זה 1.20 ש"ח.
מירי ביטון-זאורי: זה נושא חדשני בישראל אבל הוא קיים בעולם.
מירי ביטון-זאורי: אני חושבת שזה בא לפטור את חלק מהטענות.
מירי ביטון-זאורי: זה יותר חלק מאותם בעיות לגבי החוסר השקיפות.
מירי ביטון-זאורי: נכון לאתמול, אנחנו קרובים ל- 100 אלף לקוחות שהצטרפו.
מירי ביטון-זאורי: ואנחנו שוקדים עכשיו על פיתוח למסלולים נוספים לקבוצות אוכלוסייה, שהמלצנו להם לא להצטרף כמו קשישים שמשלמים פחות מ19- ש"ח לחודש, אז לא כדאי להם להצטרף למסלול.
מירי ביטון-זאורי: כמו צעירים וחיילים וגם ללקוחות עסקיים.
אילנה תמיר: תחשיבים מקצועיים.
אילנה תמיר: ואלמלא הנושא של רגישות ציבורית, אולי היינו בכלל נראים במקום אחר ובאופן כללי אפשר לומר, שהעמלות בעולם הרבה יותר גבוהות.