GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלומי סרגוסי: אז כתוב בתקנות, מעודכנות לתשס"א-2000: "דוד חימום – דוד חשמל או דוד שמש, לפי העניין".
שלומי סרגוסי: אני, למשל, לא מבין איך אומרים דוד שמש והפרידו את הקולטים מהעניין.
שלומי סרגוסי: למה, למשל, לא מפרידים את הגומיות?
שלומי סרגוסי: אולי את הגומיות גם צריך להפריד מהדוד עצמו?
שלומי סרגוסי: מי נתן את הפרשנות שזה לא כולל קולטים?
שלומי סרגוסי: הרי כשבאים לפרשנות של חוק, בעצם הולכים לפי רוח החוק.
אמנון כהן: כל אחד מפרש איך שנוח לו.
שלומי סרגוסי: הרעיון של החוק הזה הוא להיטיב עם הדייר.
שלומי סרגוסי: זו מטרת החוק.
שלומי סרגוסי: ניגשים קודם כל למטרת החוק, ולפי מטרת החוק מפרשים אותו.
שלומי סרגוסי: אז אם זה להיטיב עם הדייר, הפרשנות חייבת להיות לטובת הדייר, מבחינה משפטית.
שלומי סרגוסי: לא יכול להיות שיש פה פרשנות שהיא לא לטובת הדייר.
שלומי סרגוסי: אני לא מבין איך עושים את החלוקה הזו.
שלומי סרגוסי: דיברו פה על דלתות.
שלומי סרגוסי: נגרות ואלומיניום, דלת כניסה – חייבים לתקן, אבל מעבר לזה – פגמים ביציבות של מחיצות ודלתות פנימיות.
שלומי סרגוסי: זאת אומרת – גם דלתות פנימיות.
שלומי סרגוסי: לפעמים אי אפשר לפתוח בכלל דלתות.
שלומי סרגוסי: אנחנו נתקלים במקרים שלפעמים דיירים פשוט באים והורסים את הדברים, כדי שאז, החברות המשכנות תהיינה חייבות לתקן.
שלומי סרגוסי: מדובר פה על שנים של הזנחה.
שלומי סרגוסי: אני לא מבין כל כך את העניין שעד שחוקק חוק גוז'נסקי לא היתה חובה לתקן, כי אני יודע לפחות על "עמידר" שהיו להם נהלים פנימיים שהיו הרבה יותר מקיפים מהחוק.
שלומי סרגוסי: הם היו מחייבים.
שלומי סרגוסי: אני לא יודע לגבי "פרזות".
שלומי סרגוסי: שיהיה ברור: המציאות שאנחנו מכירים בשטח היא שונה לגמרי, ואנחנו עבדנו עם האנשים של מבקר המדינה.
שלומי סרגוסי: המקרים שאנחנו מכירים הם שונים לגמרי, שדירות לא מטופלות, הדיירים לא נענים בזמן.
שלומי סרגוסי: יש גם בעיות בנושא השכירות, כמובן, אבל יש הרבה מאד דיירים שמשלמים את דמי השכירות כמו שצריך, ולא מקבלים שירות.
אריה סימן טוב: מתי היית לאחרונה ב "פרזות", חוץ מזה שאתה מדבר בשם אדם שהגיע אליך, ופנית - -
שלומי סרגוסי: יש לנו קבוצה בקטמונים שעובדת סביב הנושא.
מוריס דהאן: אנחנו עובדים מולם הרבה.
שלומי סרגוסי: אני יודע, אנחנו עובדים יחד.
שלומי סרגוסי: אני מוכרח להגיד שיש שינוי.
שלומי סרגוסי: יש איזשהו שינוי לטובה, אבל אנחנו רחוקים מהמצב שאתם מתארים.
שלומי סרגוסי: אני, אישית, לא מכיר את המצב שאתה מתאר.
שלומי סרגוסי: אתה מתאר פה מצב שהוא הרבה יותר טוב מהמציאות.
שלומי סרגוסי: אני מכיר מצב אחר.
אריה סימן טוב: אז למה אנחנו צריכים להיפגש רק פה, אם אתה מייצג קבוצה?
אריה סימן טוב: תבוא אלי, ואני מוכן לשבת אתך - -
שלומי סרגוסי: או.
שלומי סרגוסי: קיי.
שלומי סרגוסי: במקרה הזה, מי שייצג את הקבוצה לצערי לא נמצא כאן.
שלומי סרגוסי: זו היתה סטודנטית שלנו שארגנה את הקבוצה.
אמנון כהן: אז אני מציע שבאמת תראו מה אפשר לתקן, מול המנכ"ל.
שלומי סרגוסי: אני אשמח להיפגש, אבל חייב להיות איזשהו נוהל יותר מקיף, ובעיקר, שוב, לגבי הפרשנות של עצמו, שתעזור גם למנהלי החברות בעבודה שלהם בשטח.
שלומי סרגוסי: שמי שיפרש את העניין במשרד השיכון יפרש זאת לטובת הדיירים, ולא נגדם.
אמנון כהן: אדוני המנכ"ל, יש לי עוד שאלה – המעונות שבניהול החברה, הם ללא רשיון כבר הרבה זמן.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני היושב ראש, שאלתי שאלה ברשות, ולא קיבלתי תשובה.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה מוביל את הדיון- תן להם לענות.
אריה סימן טוב: אני, בימים האחרונים עסוק בעניין של תופחה מוחסין, תושבת הגליל, מוסלמית אזרחית ישראלית שקנינו עבורה דירה בלמעלה מ-150 אלף דולר.
אריה סימן טוב: כרגע יש עתירה נגד חברת "פרזות" על זה שאפשרנו לה גישה עם רמפה, וביקשו מאתנו להרוס את הרמפה.
אריה סימן טוב: זה אבסורד.
אריה סימן טוב: כל אזרח ישראלי שפונה בבקשה לקבלת סיוע בהתאם לחוק, לתקנות ולנהלי סיוע בדיור של משרד השיכון – בקשתו מטופלת.
אריה סימן טוב: אני לא יכול לתת לך סטטיסטיקה, אני גם לא חושב - -
עבד-אלמאלכ דהאמשה: תן לנו ממוצע על דיוקן של הדברים – בערך 10אחוז?
עבד-אלמאלכ דהאמשה: 20 אחוז?
עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש לכם 100 דיירים?
עבד-אלמאלכ דהאמשה: 200.
אריה סימן טוב: אני לא יכול לנקוב באחוזים.
אריה סימן טוב: כל מספר יהיה המצאה.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: תן מספרים - 10 דיירים?
עבד-אלמאלכ דהאמשה: 100 דיירים?
עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמה יש לך?
אריה סימן טוב: אני לא יכול להגיד.
אמנון כהן: הם יעבירו את הנתון לוועדה.
רן כהן: רוב דיירי הדיור הציבורי אזרחי ישראל הערבים גרים ב "עמידר".
עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתם חברה שפועלת בתחום הדיור הציבורי בירושלים.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: בעיר הזו יש קצת ערבים.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמה מאלה הם קליינטים שלכם?
עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמרת שמכרו דירות.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש ערבים שקנו דירות?
אריה סימן טוב: נמכרו דירות למי שהתגורר בפועל בדירות.
רן כהן: אין בדיור הציבורי של "פרזות" בירושלים ערבים.
מוריס דהאן: - - של "פרזות" זה דיירים שפונו ממעברות.
מוריס דהאן: איזה ערבי גר במעברה?
עבד-אלמאלכ דהאמשה: פנו אליכם ערבים?
מוריס דהאן: פונים אלי דווקא הרבה מהמגזר הערבי כדי לקבל תעודת זכאות למשכנתא, או דברים כאלה, ואני מסייע להם רבות.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל לקבל דירה – לא.
מוריס דהאן: כל אזרח זכאי להגיש בקשה.
מוריס דהאן: התיק מגיע למשרד השיכון שם יש את הוועדות שמחליטות.
מוריס דהאן: לא אנחנו מחליטים.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי החוק לא מדבר על ערבים ויהודים, אלא על דיור ציבורי לתושבים.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין לך אף דייר ערבי - -
רן כהן: אני אעזור לך, מאחר והייתי גם בתפקיד במשרד הזה.
רן כהן: הנוהל לקבלת דירה בדיור הציבורי הוא לא שפונים לחברה המשכנת.
רן כהן: הנוהל הוא שהאזרח פונה לבנק, שמייצג, לצורך העניין, את משרד הבינוי והשיכון.
רן כהן: הבנק עושה את הבדיקה לגבי זכאות, ולאחר מכן, אם הפונה זכאי, הוא מופנה על ידי המשרד אל אחת החברות כדי שיקבל.
רן כהן: לכן, זה לא שפונים אל "פרזות" בבקשה לדירה.
אריה סימן טוב: בכל מה שנוגע לרשיונות – משרד הרווחה יושבים על המדוכה ומנסים לקדם את העניין.
אריה סימן טוב: אנחנו מנהלים את ההוסטלים, אנחנו לא בעלי הבית שם.
איילה שפירא: העניין של כתיבת התקנות של הדיור המוגן, שהיא בעיה בפני עצמה שמשרד מבקר המדינה התייחס אליה מספר פעמים, היא בעיה שנמצאת בדיון בינינו לבין משרד המשפטים.
איילה שפירא: גם עם התנגדויות של משרד השיכון להכיר בנושא הזה כדיור מוגן, כרגע אנחנו עומדים בפני החלטה עקרונית של משרד המשפטים בנושא הזה.
אמנון כהן: הייתי רוצה לדעת – מה זה נותן לדייר?
אמנון כהן: איך הוא נפגע מזה כתוצאה מזה שאין רשיון - - ?
איילת שפירא: הוא לא נפגע מזה כי אנחנו מקיימים מערכת של פיקוח, ומוודאים שהוא מקבל את כל מה שהוא אמור לקבל.
אמנון כהן: זאת אומרת שאי נתינת הרשיון לא גורמת לכך שהוא לא מקבל משהו?
איילה שפירא: לא, לא.
איילה שפירא: אנחנו מדברים על דירות בסטנדרטים מאד גבוה, על מערכת שירותים חברתיים שהוא מקבל ובוודאי - -
אמנון כהן: מתי את משערת שיקבלו את הרשיון?
איילה שפירא: אם משרד המשפטים יחליט החלטה עקרונית, צריך לעבור את ההליכים הרגילים, ואז זה יצא.
אמנון כהן: מי נמצא כאן ממשרד האוצר?
אמנון כהן: למה הכסף לא מגיע?
צחי מלאך: יש ויכוח היסטורי בין הממשלה לבין החברות לגבי רכוש בהשקעה.
צחי מלאך: כתוצאה מהוויכוח הזה, חברת "עמידר" לא העבירה כספים של מכירת דירות בהשקעה.
צחי מלאך: היא גם לא יישמה כמה החלטות ממשלה, שמבקר המדינה גם ראה את זה.
צחי מלאך: החברות הקטנות, וביניהן גם "פרזות" מחקות את "עמידר", וגם הן לא מעבירות את הכסף.
צחי מלאך: משרד האוצר ומשרד השיכון קיבלו החלטה אסטרטגית קודם כל לחתום על הסכם עם "עמידר", שבמסגרת ההסכם הזה כן יועבר הכסף.
צחי מלאך: לאחר חתימת ההסכם, שאני מקווה שהוא יהיה בזמן הקרוב, נחיל אותו על כל החברות.
אמנון כהן: על כמה כסף מדובר, בסך הכל, שתקוע כרגע.
צחי מלאך: ב "עמידר" - - 280 מיליון.
צחי מלאך: יש עוד כ-150 מיליון שקל ב "עמידר" - -
אמנון כהן: ממכירת דיור ציבורי?
צחי מלאך: מדירות בהשקעה.
אמנון כהן: מה זה דירות בהשקעה?
צחי מלאך: הרכוש של החברות מתחלק לשני סוגים עיקריים: רכוש מינהלי, שזה רכוש של המדינה, שהעבירה אותו לחברות לניהול, ועוד רכוש שנקרא "רכוש בהשקעה", שיש חילוקי דעות לגבי הבעלות שלו.
אמנון כהן: מתי יסתיים החוזה בין "עמידר" - -
צחי מלאך: אני יכול להגיד לך שאתמול היתה ישיבה עם נציגים בכירים של משרד השיכון.
צחי מלאך: אנחנו, בשנה האחרונה, עובדים על זה הרבה.
צחי מלאך: אתמול היתה ישיבה, מחר יש ישיבה, מחרתיים יש ישיבה - -.
צחי מלאך: ההסכם מוכן, העמלות סוכמו.
צחי מלאך: השלבים האחרונים הם הקשים.
צחי מלאך: יש למשרד השיכון ומשרד האוצר אינטרס משותף לגמור את העניין הזה.
צחי מלאך: אנחנו מנסים להגיע להבשלה בין המשרדים, ונחתום עם "עמידר".
רן כהן: להערכתי יש בכל החברות הממשלתיות משהו כמו למעלה ממיליארד שקל, שנמצאים בקופות שלהם בצורות שונות, אולי קצת פחות.
רן כהן: הכסף הזה נמצא, באמת, במשא ומתן עם האוצר, בכל מיני דרכים.
רן כהן: השאלה היא מה יקדים את מה – העברת הכסף לאוצר ואז זה ייבלע שם, או יועבר לקהילות יהודיות בארצות הברית, או חקיקת החוק לסגירת קומות העמודים שיחייב את כל החברות האלה לסגור את קומות העמודים ולייצר דירות בעבור חסרי הדיור.
רן כהן: אלה שני הדברים שעומדים.
רן כהן: האוצר עושה קצת בעיות.
אמנון כהן: נציג משרד ראש הממשלה נמצא פה?
אמנון כהן: נציג רשות החברות -
זוהר שר: אני רוצה להבהיר שהסמכות והאחריות למינוי דירקטורים בחברות הממשלתיות היא של השרים.
זוהר שר: השר האחראי, ושר האוצר.
זוהר שר: רשות החברות מטפלת בצדדים הטכניים.
זוהר שר: יש לה מערכת שמתריעה בפני החברות מידי חודש בחודשו על מינויים שתוקפם עומד לפוג.
זוהר שר: לאחר שהיא מקבלת מהשרים הצעות, שמות של אנשים שמיועדים להיות דירקטורים, היא מביאה אותם לוועדה לאישור מנויים כדי שהיא תדון בהם, ואם הם מאושרים היא מעבירה כתבי מינוי לחתימת השרים.
זוהר שר: אנחנו נמצאים במצב שהמערכת שלנו התריעה לפני השרים על כך שתוקף המינויים עומד לפוג.
זוהר שר: אנחנו עושים את זה מידי חודש בחודשו.
קריאה: בתקופה ההיא לא היו דירקטורים מטעם הממשלה.
זוהר שר: - - תקופה מאד ממושכת, ואנחנו מתריעים 3 חודשים לפני שפג תוקף המינוי, אנחנו שולחים דו"ח למשרד עם השמות והתאריכים, למרות זאת המציאות היא שאנחנו לא מקבלים שמות בזמן.
זוהר שר: את השאלה יש להפנות למשרד.
אמנון כהן: נציגות ירושלים – אבקש שתתייחס גם לנושא של הביקורת ונושא אי מינוי הדירקטורים, אם זה בסמכותך.
פפה אללו: אני יושב ראש ועדת הביקורת.
פפה אללו: אנחנו קיימנו דיון על הדו"ח של המבקר.
פפה אללו: התברר לנו שהדו"ח לא מראה על החומרה של המצב.
פפה אללו: המצב יותר חמור, וודאי שזה התברר אחרי הדיון.
פפה אללו: נתחיל עם הבעיה העיקרית - בירושלים חסרים 500 דירות.
פפה אללו: יש 500 פניות לדיור ציבורי.
פפה אללו: 500 אנשים שממתינים, כל אחד במצב יותר קשה מהשני.
פפה אללו: הם מבקשים לקבל סיוע ממשלתי, סיוע עירוני.
פפה אללו: מצד שני אנחנו רואים חברה שנשארת עם כסף, משחקת אתו בבורסה או במניות.
פפה אללו: הכסף נמצא בבנקים וזה אבסורד.
פפה אללו: אני חושב שאנחנו צריכים לתת את הדעת על זה.
פפה אללו: בקשר לנושא של טיפול – השאלה שצריכים לשאול היא למה צריך להגיע לסקר על מנת להראות לנו ש-50 אחוז מהדירות אינן תקינות?
פפה אללו: זאת אומרת שהחברה לא טיפלה בדירות.
פפה אללו: רק אחרי סקר שני מגלים.
פפה אללו: יש עדיין דירות שלא טופלו, לא יודעים כמה טופלו וכמה לא טופלו, לא יודעים בכמה דירות יש עדיין רטיבות וכמה לא.
פפה אללו: זה מראה על מצב בו החברה לא מספקת את השירותים שהיתה צריכה לספק לתושבים.
פפה אללו: החמור ביותר, וזה מה שמגלים בדו"ח של המבקר – שזה לא בגלל שאין כסף.
פפה אללו: אם אין כסף, יכולים לומר שאין מה לעשות, ואי אפשר לספק אחזקה.
פפה אללו: העניין הוא שיש יותר מידי כסף.
פפה אללו: ההכנסות הן פי 6 או 7 מההוצאות.
פפה אללו: זאת אומרת שיש כאן רשלנות.
פפה אללו: רשלנות בתחזוקה של דירות של אנשים.
פפה אללו: אנחנו יודעים למה.
פפה אללו: בדירות האלה לא מתגוררים עורכי דין ולא אדריכלים אלא אנשים שלא יודעים להתלונן, ולא יודעים לקבל מענה.
פפה אללו: שמענו פה אנשים שעובדים בקהילה.
פפה אללו: אני בטוח שכל האנשים האלה לא יודעים להתלונן.
פפה אללו: בקשר לדירקטורים, וזה מה שגילינו בוועדת הביקורת – החברה מורכבת מחלק עירוני וחלק ממשלתי.
פפה אללו: שמענו מהמנכ"ל ש- 18 שנה עירית ירושלים לא הזמינה את החברה על מנת לתת דין וחשבון.
פפה אללו: זו חברה בת של העיריה.
רן כהן: זאת באמת שערוריה.
פפה אללו: החוק מחייב שפעם בשנה, כשמתפרסם מאזן הכספים, מועצת העיר צריכה לדון בכל חברה וחברה.
פפה אללו: במשך 18 שנה זה כך התנהל, וזה גם יכול לתת תשובה למה אין דירקטורים.
פפה אללו: כנראה שלא איכפת להם.
פפה אללו: אתה מכיר את המצב כאשר יש חברה שבאמת פועלת, וכולם רוצים למנות בה דירקטורים.
פפה אללו: כאן כנראה לא איכפת לאף אחד.
פפה אללו: אני חושב שגם כאן צריך לתת את הדין איך זה שחברה שהמהות שלה היתה לתת שירות לחברה, אין לה ביקורת.
פפה אללו: היא פטורה מביקורת עירונית.
פפה אללו: המנכ"ל אמר שאין להם אבא ואמא.
פפה אללו: אני לא יודע מי האמא ומי האבא.
פפה אללו: עובדה היא גם שיושב ראש הדירקטוריון – לקח שנתיים עד שהתקבל המינוי.
פפה אללו: זה לא פשלה של החברה, אלא שני האנשים שהם הבעלים של החברה.
פפה אללו: לא היה איכפת להם ששנתיים לא היה יושב ראש דירקטוריון.
פפה אללו: זאת אומרת שפה צריך לבדוק את כל המערכת.
פפה אללו: צר לנו מאד, ואני חושב שזה באמת נושא שכואב.
פפה אללו: אנחנו יכולים להיכנס לכל פרט ופרט.
פפה אללו: החברה לא ממלאת את הפונקציה שלמענה הקימו אותה.
פפה אללו: היא לא צריכה לטפל בבית שמש, לא בבית"ר ולא במעונות.
פפה אללו: זו לא הפונקציה שלה, בהגדרתה בחוק.
פפה אללו: היא עוברת על החוק ברגע שהיא מטפלת בעניינים שהמדינה לא הקימה אותה עבורם.
פפה אללו: אני חושב שצריך לתת את הדין על כל הנושא.
אבי מעוז: קודם כל, אני מודה למבקר המדינה על הביקורת העניינית.
אבי מעוז: אנחנו פועלים לפי מה שנאמר – מכל מבקריי השכלתי, וממבקר המדינה יותר מכולם.
אבי מעוז: אנחנו מתייחסים לדו"ח באופן רציני, ומנסים לנתח את ההשלכות לגבי עבודת משרד הבינוי והשיכון ביחס לחברות הממשלתיות, הממשלתיות – עירוניות.
אבי מעוז: יסלח לי הנציג מוועדת הביקורת של העיריה, אך לא זורקים סיסמאות – לא שנתיים לא היה יושב ראש, ולא עוברים על החוק.
אבי מעוז: יש פה מרחק בין לעבור על החוק לבין איך שהחברה מתנהלת.
אבי מעוז: אנחנו לא שופכים את התינוק עם המים.
אבי מעוז: החברה היא אחת מהחברות המאכלסות המשכנות של משרד הבינוי והשיכון.
אבי מעוז: אנחנו עברנו על כל הדו"ח ובדקנו אותו לפרטיו.
אבי מעוז: אוכל להתייחס לכל נקודה שהועלתה בדו"ח, אבל אני אתייחס, ברשותכם, לשני דברים שעלו פה.
אבי מעוז: הדבר הראשון הוא מה שחבר הכנסת רן כהן בקיא בו – ישבנו פה לפני כשנה בדו"ח על חברת "עמידר".
אבי מעוז: כבר צוין הדבר שבעקבות הישיבה נחתם הסכם עקרונות עם חברת "עמידר".
אבי מעוז: במעמד חתימת ההסכם, חברת "עמידר" העבירה לממשלה 280 מיליון שקל, שחלקם, לפחות רבע מהם, הושקע בחזרה בשיפוץ ושיקום הדיור הציבורי של מדינת ישראל.
אבי מעוז: זה נכון שהיה הסכם בין ממשלת ישראל לבין חברת "עמיגור" והסוכנות היהודית.
אבי מעוז: כדי לממן את ההסכם הזה אנחנו משעבדים כמעט את כל הכסף שנצבר כתוצאה ממכירת הדירות לדייריהן, לטובת מילוי ההסכם.
אבי מעוז: אם תשאלו אותי, המבקר כתב על ההסכם הזה, משרד הבינוי והשיכון לא היה שותף להסכם הזה.
אבי מעוז: משרד הבינוי והשיכון, מאז שעמד על דעתו, התנגד לו.
אבי מעוז: אנחנו מסכימים שאנחנו לא צריכים לממן את יהודי העולם, כפי שציין את זה בצורה ציורית חבר הכנסת רן כהן.
אבי מעוז: אנחנו עושים כל מאמץ למצוא פתרון לעניין הזה, ובהסכמה עם חברת "עמיגור" לנסות להשתחרר מההסכם הזה, על מנת שהכסף שיוותר, מעבר לעמלות שאנחנו נותנים לחברות תמורת מכירת הדירות, ילך באמת לשיקום הדיור הציבורי.
אבי מעוז: גם ל "פרזות" יש כסף שנצבר כתוצאה ממכירת הדירות שהן דירות בהשקעה.
אבי מעוז: יש 3 סוגי דירות: רכוש מנהלי, שהן דירות שאין עליהן מחלוקת עם החברות שהן שייכות למדינת ישראל, רכוש חברה – דירות שאין עליהן מחלוקת שהן שייכות לחברה, ורכוש בהשקעה – שיש עליו ויכוח עתיק יומין בין החברות לבין מדינת ישראל.
אבי מעוז: אנחנו, לגרסתנו, לא רואים הבדל אם הרכוש בהשקעה הוא רכוש של החברה – כי הרי החברה היא בבעלות המדינה – או רכוש של המדינה.
אבי מעוז: בפועל, מה שאנחנו רוצים ומצפים הוא שהכסף הזה, שהחברות קיבלו כתוצאה ממכירת הדירות לדיירים יועבר למדינה, ויושקע בשיקום הדיור הציבורי, או שהחברות, על פי הנחיית הממשלה, תשקמנה את הדיור הציבורי.
אבי מעוז: זה מה שאנחנו כל הזמן אומרים לחברות האלה.
אבי מעוז: לעת עתה, עד שהעניין הזה ייפתר כפי שציין החשב הכללי, בעזרת ההסכם שאנחנו עומדים לחתום עם חברת "עמידר" – אם לא תהיינה תקלות בלתי צפויות זה יקרה במהלך שלושת החודשים הקרובים.
אבי מעוז: בעקבות ההסכם הזה, יתרת הכסף שעדיין לא הועברה למדינה –תועבר.
אבי מעוז: מוסכם עלינו ועל האוצר שכל הסכום ישמש לצורך הדיור הציבורי.
אבי מעוז: חלקו ישמש לכיסוי ההוצאות שיש בגין מכירת הדירות לדייריהן.
אבי מעוז: חלקו הלא מבוטל – 50 אחוז, ילך לשיקום הדיור הציבורי.
אבי מעוז: על זה יש הסכמות בינינו לבין האוצר, ואנחנו פועלים בעניין הזה, כמו שציין נציג החשב הכללי.
אבי מעוז: אנחנו בדיונים אינטנסיביים.
אבי מעוז: אנחנו הולכים לקראת חתימת ההסכם.
אבי מעוז: בקשר לתקנות לניהול מעונות במסגרת משרד הרווחה – לצערנו משרד הרווחה במהלך ביקורת דו"ח מבקר המדינה, הולך למהלך שאנחנו רואים אותו כשגוי מבחינה משפטית.
אבי מעוז: יש לנו חוות דעת משפטית של היועצת המשפטית של המשרד, ואנחנו, כמו שציינה נציגת משרד הרווחה, חושבים שהמעונות שמשרד השיכון מפעיל הם לא מעונות יום כהגדרתם בתקנות.
אבי מעוז: אנחנו לא נותנים שם שירותי סיעוד.
אבי מעוז: במקום שהקשישים האלה ישלמו שכר דירה בשוק החופשי אנחנו מאפשרים להם לגור במקום שבו יש להם קצת פעילות חברתית.
אבי מעוז: לבוא ולהכניס את זה לתקנות של המעונות, שאתה שאלת האם הם יושתו על הדיירים – אני חושב שכן, כי מדינת ישראל, במצבה התקציבי הנוכחי, אם היא תצטרך להשקיע עוד כספים מעבר לרמה הגבוהה שהקשישים האלה נמצאים במעונות, כדי לעמוד בתקנות של המעונות – אני חושב שיינזקו מזה דיירי הדיור הציבורי ואותם אנשים הזקוקים לו.
אבי מעוז: לכן, כפי שציינה כאן הגברת הנכבדה, זה עומד להכרעה בפני היועץ המשפטי לממשלה.
אבי מעוז: יהיה דיון שם בנוכחות נציגי משרד הרווחה ונציגי משרד השיכון.
אבי מעוז: אנחנו, בכל מקרה, טוענים שהמעונות שאנחנו מפעילים, במסגרת המעונות לקשישים, אינם צריכים להיות כלולים בתקנות.
אבי מעוז: מעבר למה שאמרתי באופן כללי – אנחנו נפיק את הלקחים מהדו"ח, כפי שאנו מפיקים מכל דו"ח שלו, נשחרר את מה שאנחנו צריכים לשחרר, במיוחד בקשר הזה שבין משרד הבינוי והשיכון ובין החברות המשכנות, ובכללן חברת "פרזות".
רן כהן: קודם כל, בעקבות הדברים של המנכ"ל עכשיו – אני מאד מבקש שתקדים את הדיון בדו"ח מבקר המדינה לגבי הנושא של ההסכם עם "עמיגור".
רן כהן: יש בידי הדו"ח הזה להציל הרבה מאד כסף לטובת השכבות הכי חלשות במדינה.
רן כהן: זו מצווה לעשות את זה.
רן כהן: דבר שני – לאחר שמנכ"ל "פרזות" אמר שהוא יגיש נתונים לגבי מה נעשה, מה תוקן – זה באמת דרוש, אבל נדמה לי שמה שאנחנו צריכים זה לדרוש ממנכ"ל "פרזות" וצוותו להתייחס לכל העניין של הדירות של "פרזות" והדיירים כאל מי שנמצאים בחזקתם.
רן כהן: מאחר ויש כסף בידיהם, אם יש מניעה בידיהם להוציא כסף כדי לתקן את הדירות – יבואו ויאמרו לוועדה לביקורת המדינה מי לא נותן להם לעשות כך.
רן כהן: יבואו ויגידו לוועדה.
רן כהן: אם אין מעצור כזה, אין שום סיבה בעולם שחברת "פרזות" לא תתקן את הדירות ותהפוך אותן לראויות.
רן כהן: אני מכיר את החוק של תמר גוז'נסקי מצוין.
רן כהן: חציו נפרד מהחוק שלי.
רן כהן: אדוני היושב ראש – זה היה צריך להיעשות בלי חוק.
רן כהן: מתי אנחנו מחוקקים חוקים?
רן כהן: – כאשר דבר טבעי, ראוי צודק ונכון לא מתקיים מעצמו.
רן כהן: אני הייתי מחוקק את חוק שכר מינימום אם היה שכר מינימום נורמלי?
רן כהן: הייתי מחוקק את חוק זכויות החולה אם המערכת היתה נותנת זכויות באופן נורמלי?
רן כהן: חוקקתי את זה כי לא היתה לי ברירה.
רן כהן: אותו הדבר גם עם חוק הדיור הציבורי.
רן כהן: גם עליו הייתי מוכן לוותר, רק מה?
רן כהן: חייבו אותי, כי לא היתה נורמה.
רן כהן: אני חושב שהנורמה היא מעל לחוקים האלה.
רן כהן: אני אומר לאברהם סימן טוב ולמוריס דהאן – קחו את הדיירים האלה כמי שנמצאים בחזקתכם.
רן כהן: קחו את זה לפי סדרות, לפי בלוקים, לפי שכונות, ותתקנו אותן.
רן כהן: יש לכם כסף.
רן כהן: אם מישהו עושה לכם צרות – תבואו להגיד לנו.
אמנון כהן: אני פונה למנכ"ל "פרזות" – לא עניתם לי על הדירות שקניתם לקליטת עליה - -
אברהם סימן טוב: נדמה לי שגם מבקר המדינה לא ראה אצלנו את הבעיה.
אמנון כהן: ועוד שאלה – הבנתי שיש 500 דיירים שמאד רוצים להיכנס, ועומדים בתור.
אמנון כהן: האם יש דירות פנויות, דירות שלא שוכנו, או דירות שצריכות לעבור תיקון או שיפוץ ולכן הם ממתינים?
דוד אזולאי: אני רוצה להפנות שאלה למנכ"ל "פרזות".
דוד אזולאי: הועלתה כאן טענה שישנם כאלה שלא שילמו הרבה שנים את שכר הדירה, וכתוצאה מכך לא טיפלו בדירות שלהם.
דוד אזולאי: האם אתם פניתם לעובדת הסוציאלית של אותה משפחה, לברר מה שקורה?
דוד אזולאי: נכון שזה לא בסדר שהם לא שילמו, אבל יחד עם זאת אתם מענישים אותם פעמיים.
דוד אזולאי: יכול להיות שהם לא שילמו בגלל מצבם הכלכלי , ועכשיו הם ימשיכו לחיות בצורה קשה מאד.
דוד אזולאי: השאלה היא האם פניתם לעובדים הסוציאליים לבדוק מה הסיבה.
דוד אזולאי: השאלה השניה שלי היא לנציג עירית ירושלים, שאמר כאן דברים קשים כלפי חברת "פרזות".
דוד אזולאי: האם אתם פניתם - - ?
פפה אללו: אני חושב שבאמת מגיעה ביקורת קשה מאד כלפי עירית ירושלים.
דוד אזולאי: אני שואל האם אתם פניתם וביקשתם את המאזן.
דוד אזולאי: אני יודע שכאשר מועצת העיר דנה בתקציב שלה, בין היתר היא דנה בכל התקציבים של כל המוסדות הנספחים לרשות המקומית.
אמנון כהן: אנחנו נכתוב את המכתב לראש העיר, כי זה התפקיד שלו, למעשה, לטפל בדברים – הן למנות מישהו או לעשות דיון משותף.
אמנון כהן: אם 18 שנה לא ישבו ולא דיברו זה חמור בעיניי, כי מדובר בתושבי העיר שלו.
אמנון כהן: אהוד אולמרט היה עסוק מאד - -
יוסי הירש: רציתי להאיר נקודה אחת לגבי מערכת היחסים שלנו עם חברת "פרזות".
יוסי הירש: נוצר הרושם כאילו שיש איזשהו דו שיח של חרשים.
יוסי הירש: להערכתי, הנקודה היחידה שנשארה במחלוקת בינינו לבין חברת "פרזות" זה הנושא של אותו סקר, שבאמת היה ויכוח לגבי הממצאים שלו.
יוסי הירש: יש כאן שלל ממצאים שלהערכתי הם לא שנויים במחלוקת.
יוסי הירש: חלקם ל "פרזות", חלקם למשרד הבינוי והשיכון, חלקם למשרד לקליטת עליה – עירית ירושלים, משרד העבודה והרווחה, רשות החברות הממשלתיות.
אמנון כהן: למה אתם צריכים להסתמך על סקר כזה, שעושה גוף לא מקצועי?
אמנון כהן: האם אין מן הראוי שמוסד כמו מבקר המדינה שיש לו תקציבים בנושאים הללו יעשה את זה – שזה יהיה מקצועי וטוב?
יוסי הירש: חרת "פרזות" הזמינה סקר.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אני אחשוב בפעם הבאה לעשות סקרים בדירות, אך בצד זה גם אבקש את עזרתך להוסיף תקציב למשרד מבקר המדינה, נעבור בכל דירה ונעשה סקר מכובד, וכל הדברים יירשמו.
אמנון כהן: אני תמיד אעמוד לרשותך, לטובת הביקורת.
אמנון כהן: אני, כמובן, לא נכנס לשיקולים האם צריך את הסקר או לא.
אמנון כהן: אם כבר עושים את הסקר, שזה יהיה מקצועי, כי אם יש פערים - -
יוסי הירש: הסקר, בכל אופן, הוזמן על ידי חברת "פרזות".
יוסי הירש: יש לנו כאן את החוזה, ובו מפורט שזה אמור להיעשות על ידי אנשים מקצועיים.
יוסי הירש: אנחנו נתנו ביטוי לכל מערכת ההתכתבות בינינו לבין חברת "פרזות" לגבי איך הם מעריכים את הסקר שהם הזמינו.
יוסי הירש: גם הממצאים שלהם מראים על ליקויים וגם לזה אנחנו נותנים ביטוי.
יוסי הירש: יש כאן התייחסות למערכת של חוזים של חברת "פרזות" - -
קריאה: יושב ראש מועצת המנהלים של "פרזות".
אמנון כהן: עם כל הכבוד, אין טעם להיכנס.
אמנון כהן: אני מבקש לא להיכנס.
יוסי הירש: אנחנו מתייחסים למערכת של חוזים שקיימת בין חברת "פרזות" לבין משרד הבינוי והשיכון מצד אחד, וחוזים בין חברת "פרזות" ודייריה מצד שני.
יוסי הירש: כפי שנאמר בצדק, זה לא מותנה בחוק כזה או אחר שחוקק על ידי הכנסת, למרות שאנחנו מזכירים את החוק.
יוסי הירש: למעשה, אנחנו עושים ביקורת גם על החברות וגם על משרד הבינוי והשיכון, עוד לפני שחוקק החוק שנקרא "חוק גוז'נסקי" למשל, אקרא סעיף מהחוזה: "החברה מתחייבת לדאוג לתחזוקה שוטפת, שיטתית ונאותה של הדירות, המבנים והמקרקעין הצמודים להם, ולשאת בכל הוצאות האחזקה וכל הכרוך בכך".
יוסי הירש: זאת התחייבות של חברת "פרזות" כלפי משרד הבינוי והשיכון.
יוסי הירש: לגבי שאלת הרשיונות – בצדק הזכיר מנכ"ל המשרד - -
אמנון כהן: הבנו את זה, ואם זה טוב לדיירים זה טוב לנו.
אברהם סימן טוב: יחד עם דירות שנרכשו על ידי חברת "פרזות" עבור קליטה, גם מנכ"ל משרד הבינוי והשיכון בתמונה.
אברהם סימן טוב: החברה, בגלל שיש לה את האמצעים והיכולות לקנות דירות, קיבלה כמשימה לקנות עבור משרד הקליטה מספר יחידות דיור – למעלה מ-20.
אברהם סימן טוב: החברה עשתה את זה בהתאם להנחיות, בביקורת צמודה של אנשי משרד הקליטה.
אברהם סימן טוב: מהרגע שהדירות האלה נרכשו ועד לקבלתן, כבר יצרנו קשר עם אנשי משרד הקליטה וביקשנו שיהיו מוכנים, כי נתנו להם בדיוק מפורט הסבר מתי כל דירה מתקבלת, כי ביום חתימת החוזה עוד לא מקבלים את הדירה.
אברהם סימן טוב: לצערי הרב, והבעתי את זה בכל הדרכים, משרד הקליטה ואחרים לא תמיד רוו נחת מהביקורת.
אברהם סימן טוב: התרענו על כך שהדירות האלה, עוד לפני שהן התפנו, עמדו ריקות, לצערי, תקופה ארוכה.
אברהם סימן טוב: הסיבה היתה שבו בזמן שבו נרכשו דירות לפינוי אתרי הקרוואנים התחיל משרד הקליטה בשיתוף עם משרד הבינוי והשיכון תוכנית למתן סיוע כספי לרכישת דירה בגובה 95 אחוז משכר דירה.
אברהם סימן טוב: אנשים שהיו מועמדים להתאכלס בדירות האלה העדיפו את מסלול הרכישה.
אברהם סימן טוב: המנכ"ל גם היה אתנו אצל שר האוצר באחת הפגישות - -
אמנון כהן: בינתיים פלשו ל- 3 דירות.
אברהם סימן טוב: כן, וככל שהזמן עובר יכול גם להיות שיפלשו לעוד דירות.
אברהם סימן טוב: החברה כבר נאלצת לשאת בתשלומי ארנונה.
אברהם סימן טוב: דירה ריקה למעלה מחצי שנה - -
אמנון כהן: עדיין זה כך?
אברהם סימן טוב: יש עדיין למעלה מ-10 דירות.
אברהם סימן טוב: היה איזשהו הליך של אכלוס.
אברהם סימן טוב: שלשום דיברתי עם מנהל אגף משתכנים במשרד הקליטה.
אברהם סימן טוב: התשובה שלו לא מצאה חן בעיניי, אז לא אומר אותה, אבל הוא אמר לי שהוא יעשה מאמץ.
אמנון כהן: אי אשר להסב אותן, אדוני המנכ"ל לאנשים אחרים?
אברהם סימן טוב: הוא אמר לי: אנחנו באמצעותכם לא נקנה יותר דירות.
אברהם סימן טוב: אם זו התשובה, אז שלא יקנה יותר דירות.
אברהם סימן טוב: אמרתי לו שהבעיה שלי היא לא ארנונה, ולא שהדירה ריקה, אלא – שיש משפחה שממתינה לדירה.
אברהם סימן טוב: אמרתי גם יותר מזה – אם אין סמכות לאף אחד, אפשר להגיע לכנסת, אפשר להגיע לראש הממשלה, בבקשה להפשיר, להוריד את הצבע הזה מהדירות.
אברהם סימן טוב: הוא אומר שהן דירות צבועות?
אברהם סימן טוב: – שיורידו את הצבע ויתנו לי.
אברהם סימן טוב: יש לי מאות משפחות שממתינות לדירות.
אבי מעוז: הנושא מסובך.
אבי מעוז: אנחנו בדיונים עם משרד הקליטה, על מנת להוריד את הצבע, כפי שאמרתם.
אבי מעוז: ככלל – יש תקציב לצורך רכישת דירות לפינוי המשפחות האתיופיות מאתרי קרוואנים, על מנת לפנות את אתרי הקרוואנים לצורך בניה של שכונות מגורים במקומות שבהם תתאפשר בניה למגורים.
אבי מעוז: לצורך העניין אנחנו רוכשים דירות לאתיופים.
אבי מעוז: כתוצאה מהבעיה שדירות עומדות ריקות אנחנו נצטרך היום יותר את הדירות, כי, כידוע, סעיף המענקים והמשכנתאות של משרד הבינוי והשיכון בוטל.
אבי מעוז: אין יותר מענקים ברמה כפי שהיתה למשפחות האתיופיות.
אבי מעוז: לכן אנחנו חושבים שהיום יותר משפחות אתיופיות ילכו לכיוון הזה של דיור ציבורי.
אמנון כהן: ומה עם התשובה שניתנה לאברהם סימן טוב, אתמול?
אבי מעוז: אני לא אחראי על התשובות שהוא מקבל ממן דהוא במשרד הקליטה.
אמנון כהן: אבל יפלשו מחר לכל הדירות האלה, ומצד שני יש אנשים שעומדים בתור.
מוריס דהאן: אדוני היושב ראש, אפילו ראש הממשלה מעורב בנושא הזה.