GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמוס סלייפר: "8.
עמוס סלייפר: אין באל-על מסמכים המסבירים כיצד נקבעו השקלולים של הציונים הסופיים של המועמדים..." – לקורסי הטיס – "כדי לוודא שהם המנבאים הטובים ביותר של תוצאות מבחני המיון, וכי שקלול הציונים נעשה בעקביות.
עמוס סלייפר: 10.
עמוס סלייפר: בתהליך המיון המהיר לא הוגדרה מראש שיטת שיקלול הציונים.
עמוס סלייפר: בחישוב הדירוג הסופי לא הובאו בחשבון חלק מהתכונות שהמעריכים התבקשו להעריך בעת ריאיון הקבלה עם המועמדים, ולא ברור מדוע הם התבקשו להעריכן".
עמוס סלייפר: טוב, אני אדלג פה על משהו ואני אצטט רק מהסיכום של הדוח, כפי שקבע המבקר: "מהממצאים שהובאו לעיל בקשר לסדרי קבלת עובדים באל-על עולה המסקנה, שקרבת משפחה הייתה שיקול בקבלה לעבודה, והדבר פוגע הן בעיקרון השוויון והן ביכולתה של החברה להעסיק בכל משרה את האדם המתאים ביותר".
אמנון כהן: ציינתם בדוח שיש טופס קבלה סטנדרטי ויש מקומות שהתיקים ריקים ואין בהם טופס קבלה?
אמנון כהן: איך זיהיתם את העובד?
אמנון כהן: אין תיק עובד?
אמנון כהן: תגיד לי את הפרטים הקטנים.
אמנון כהן: אני רוצה ללמוד מהדוח.
אמנון כהן: החברה מקבלת עובדת ועל פי הדוח שאתם בדקתם, אין תיק שמסביר מי העובד, מה ההשכלה שלו, מה הכישורים שלו, האם יש לו קרבה משפחתית או אין לו קרבה משפחתית.
אמנון כהן: יש טופס סטנדרטי בחברה שמישהו חותם עליו?
אמנון כהן: מצאתם תיק ריק?
אמנון כהן: אין שום דבר?
שמואל הרשקוביץ': יש טופס סטנדרטי.
אמנון כהן: מה חסר?
שמואל הרשקוביץ': תהליך הקבלה.
שמואל הרשקוביץ': כשרצינו ללכת לראות איך העובד מתקבל, מהם תהליכי הקבלה, לא מצאנו מסמכים בתיק האישי.
אמנון כהן: אין ועדת מכרזים כזאת, שקובעת מי נכנס?
אמנון כהן: אין מצב שבו מראיינים עשרה עובדים שמתוכם לוקחים איקס אנשים?
שמואל הרשקוביץ': מה שאנחנו כותבים בדוח זה שעובד פונה לחברה, אחר כך שולחים אותו למנהל המחלקה שיראיין אותו ויקבע את מי מקבלים.
שמואל הרשקוביץ': כשרצינו לבדוק איך הייתה הבחירה, לא מצאנו מסמכים.
שמואל הרשקוביץ': אבל, החברה אמרה שבעקבות הביקורת היא מוציאה טופס שבו יהיה רשום איך התקבל העובד לתפקיד ואם אנחנו נעשה עוד ביקורת, נוכל לראות את זה.
אמנון כהן: אמרתם שהחברה לא פרסמה מודעה כזו או אחרת, איך צריך לפרסם כדי שאנשים יגיעו למשרות?
אמנון כהן: נניח שהתפנתה משרה, הם צריכים לפנות דרך לשכת התעסוקה או – מה הדרך?
שמואל הרשקוביץ': מה שאנחנו מצאנו זה שהחברה פרסמה מספר קטן מאד של מודעות "דרושים".
שמואל הרשקוביץ': החברה מנהלת פניות של עובדים שפונים אליה ולא מצאנו מסמכים שמוכיחים שהיא פונה לשירות התעסוקה כדי לקבל עובדים אחרים.
אמנון כהן: אדוני היושב ראש רוצה להגיד כמה מילים?
אמנון כהן: כי אני רוצה אחר כך לשמוע את משרדי הממשלה, את רשות החברות.
מיכאל לוי: אולי אחר כך.
אמנון כהן: רשות החברות.
אמנון כהן: הייתי רוצה לדעת איך הנוהל.
אמנון כהן: בממשלה, אנחנו יודעים שנציבות שירות המדינה יש לה כך וכך כללים בקשר לקרוב משפחה.
אמנון כהן: איך הנושא יורד לחברות הממשלתיות?
אמנון כהן: איזה כללים יש להן, האם הכללים שלהן עוברים את האישור של הנציבות או שלכם?
אמנון כהן: איך עובד התהליך הזה?
אמנון כהן: ייתכן שצריך לתקן כמה דברים או לרענן כמה דברים שהיו והתמוססו.
נאווה קרמר: רשות החברות הממשלתיות, כבר בשנת 1991, הוציאה חוזר לחברות הממשלתיות בעניין העסקת קרובי משפחה באותה חברה ממשלתית, והודיעה לחברות הממשלתיות שעליהן להימנע מהעסקת קרובי משפחה בתפקידים אשר קיימים ביניהם יחסי כפיפות ישירים או עקיפים, או בתפקידים אשר יחסי הגומלין ביניהם עלולים לגרום לחשש פגיעה בטוהר המידות.
נאווה קרמר: רשות החברות ביקשה לפי סעיף 32א 8 לחוק, להעלות את הנושא לסדר היום - - -ולקבל, כאמור לעיל, החלטה שמחייבת את הנהלת החברה.
נאווה קרמר: הדירקטוריון התבקש לדווח בעוד כחודשיים לרשות החברות על קבלת החלטה בעניין.
נאווה קרמר: בחברת אל-על יש נוהל בעניין העסקת קרובי משפחה.
אמנון כהן: מי צריך לאכוף את זה?
אמנון כהן: מי צריך לבדוק שהכל בסדר?
אמנון כהן: שעומדים בנורמות כאלה ואחרות?
נאווה קרמר: בשביל זה יש דירקטוריון החברה, שתפקידו - - -
אמנון כהן: מה, הם עוברים עובד עובד?
אמנון כהן: בודקים בדירקטוריון?
אמנון כהן: הדירקטוריון צריך לאכוף את זה?
נאווה קרמר: יש נוהל.
נאווה קרמר: החברה צריכה לאכוף את זה.
נאווה קרמר: רשות החברות לא יכולה לאכוף נהלים בכל החברות הממשלתיות.
נאווה קרמר: בגלל זה רשות החברות פנתה וביקשה שבכל חברה ממשלתית ייקבע נוהל בעניין ועכשיו, מי שממונה על ביצוע ואכיפת הנוהל זה, כמובן, הדירקטוריון וההנהלה.
אמנון כהן: ועל פי המידע שיש לכם לאל-על יש נוהל?
נאווה קרמר: יש נוהל מסודר בעניין העסקת קרובי משפחה.
נאווה קרמר: ייתכן והחברה לא תמיד פעלה לפי הנוהל.
נאווה קרמר: בכל מקרה, רשות החברות הממשלתיות תפנה עכשיו לחברה ותבקש שהדירקטוריון של החברה יפעל לתיקון ממצאי הדוח בהתאם לנוהל.
רן כהן: למה עכשיו?
רן כהן: הדוח הזה מונח ממתי?
נאווה קרמר: זה דוח שיצא עכשיו.
אמנון כהן: חדש.
אמנון כהן: זה הדוח החדש.
אמנון כהן: את הטיוטה הם קיבלו כבר והתחילו לתקן כמה דברים.
רן כהן: מינימום שלושה-ארבעה חודשים.
נאווה קרמר: זו הייתה טיוטה.
נאווה קרמר: רשות החברות הממשלתיות תפנה לחברה ותבקש שממצאי הדוח יטופלו בהתאם לנוהל בחברות ממשלתיות.
נאווה קרמר: יש נוהל מסודר משנת 2001, יש מקום לרענן אותו והחברה תתבקש לטפל בממצאי הדוח בהתאם לנוהל.
נאווה קרמר: הטיפול, בעיקרון, הוא באחריותו של דירקטוריון החברה.
נאווה קרמר: הוא אמור למנות צוות שבראשו אמור לעמוד מנכ"ל החברה ולדווח, כמובן, למשרד מבקר המדינה ולרשות החברות הממשלתיות על הטיפול.
אמנון כהן: אז מה התפקיד שלכם?
אמנון כהן: יש איזה 105 חברות ממשלתיות, זה מה שאני יודע.
אמנון כהן: עוד לא הפרטנו, ברוך השם.
אמנון כהן: היום זה אל-על, אבל לי יש דוח עב-כרס ויש לי בו עוד חברות ממשלתיות.
אמנון כהן: אז נחכה כל הזמן לדוח עד שנגיע ל-105 חברות?
נאווה קרמר: אז בגלל- - - ואמור להיות נוהל מסודר בעניין בכל החברות הממשלתיות, לא רק באל-על, ומי שאמור לתקן זה - - - אבל כיוון שאולי יש מקום לתקן את הדבר הזה, רשות החברות – זה מה שרציתי להביא לידיעת הוועדה ולידיעת מבקר המדינה - שבתיקון שנכנס לחוק החברות הממשלתיות במסגרת חוק ההסדרים מדובר - - -
אמנון כהן: חוק ההסדרים הבא, שיבוא עלינו לטובה?
נאווה קרמר: לא, שהיה.
נאווה קרמר: סעיף 3א נאמר בו: "לקבוע בכפוף לכללים שיקבע שר האוצר לפי הצעת הרשות את אופן בחירת תפקידים - - - כמשמעותם בפסקה 4 ותנאי כשירותם, וכן לקבוע את אופן בחירת שאר עובדי החברה ותנאי כשירותם בכפוף לכללים שקבע שר האוצר לפי הצעת הרשות ככל שנקבעו".
נאווה קרמר: בעקבות דוח המבקר פנה שר האוצר למנהל הרשות וביקש ממנו להציע כללים אשר בכפוף להם יקבע דירקטוריון חברה ממשלתית את אופן בחירת עובדי החברה ותנאי כשירותם, כך שתימנע, בין היתר גם תופעת העסקת קרובי משפחה בחברות ממשלתיות כפי שתוארה בדוח מבקר המדינה שפורסם אתמול.
נאווה קרמר: רשות החברות אכן תציע כללים לשר בנוגע לאופן בחירת עובדי החברה ותנאי כשירותם, באופן כזה שגם תימנע העסקת עובדי משפחה או, לפחות, אם תהיה העסקת עובדי משפחה, היא תיעשה באופן מסודר ולפי נוהל.
אמנון כהן: יש מוכשרים שהם בני משפחה, שיכולים כן לעבוד.
אמנון כהן: צריך לראות את הגבול.
אמנון כהן: אם האבא טייס, אז אולי גם הבן טייס ולא צריך לפסול אותו.
אמנון כהן: אבל את הדקויות האלה צריך באמת לקבוע.
נאווה קרמר: אז רשות החברות תציע לשר האוצר כללים.
נאווה קרמר: עכשיו נטפל בזה.
אמנון כהן: חוק ההסדרים החדש ייכנס?
נאווה קרמר: לא, זה לא קשור.
נאווה קרמר: זה עבר.
אמנון כהן: אז ההמלצות, תוך כמה זמן?
נאווה קרמר: לא נקבע זמן, אבל אנחנו נטפל בזה.
אמנון כהן: לא נקבע – אנחנו נקבע את הזמן.
רן כהן: מי מבצע את הביקורת הפנימית, בתוך אל-על, שאתם מקיימים?
רן כהן: זה גוף מתוך הדירקטוריון או גוף כפוף למנכ"ל - שהוא בעצם גם הנחקר - שמטפל בזה?
רן כהן: אני לא מביע עמדה, אני שואל באמת: מה צריך להיות הנוהל שבו החברה מטפלת בזה?
רן כהן: יש מבקר פנים, נכון?
מיכאל לוי: כן.
רן כהן: יש מבקר פנים, הוא כלי בידי המנהל וזה בסדר גמור.
רן כהן: זה מה שצריך.
מיכאל לוי: מבקר פנים הוא גם בכפיפות גם ליושב ראש.
מיכאל לוי: הוא בכפיפות כפולה.
רן כהן: זאת אומרת שב"בורד" של אל-על אין תת-ועדה או משהו כזה, שאחראית על יישום הביקורת.
מיכאל לוי: יש ועדת ביקורת.
מיכאל לוי: אני אתייחס.
מיכאל לוי: השאלה היא מאד ברורה.
מיכאל לוי: אני אשמח להתייחס.
ארז גולדשמידט: בכל חברה יש מבקר פנים שהכפיפות שלו היא ליושב ראש.
ארז גולדשמידט: תפקידה של הביקורת הפנימית לבקר את פעילות החברה.
ארז גולדשמידט: לגבי חברה ממשלתית יש נהלים שיצאו לפני מספר שנים - - -
רן כהן: וזה הכלל בכל החברות.
ארז גולדשמידט: בכל החברות.
ארז גולדשמידט: יש ייחודיות לחברה ממשלתית בתוקף הנהלים שאנחנו הוצאנו לפני מספר שנים, שמבארים את תפקידה של הביקורת הפנימית.
אמנון כהן: הייתי רוצה לשמוע את נציבות שירות המדינה.
בת-עמי הילווינג: האמת היא שאצלנו המצב יותר פשוט, לפחות לכאורה, כי לנו יש כללים מאד ברורים כבר משנת 1969 והם גם נכנסו לתקשי"ר.
בת-עמי הילווינג: חשוב לי לציין כבר בעניין הזה שההוראות שלנו חלות על כל העובדים באשר הם, כלומר: גם על בעלי חוזים אישיים.
בת-עמי הילווינג: אין הבחנה בין בכירים ללא בכירים, ההוראות חלות על כולם.
בת-עמי הילווינג: אני מציינת את זה בעיקר מפני שלפי התקשי"ר אפשר להבין שזה לא חל על חוזים מסוימים – אנחנו מחילים את זה, כמובן, גם עליהם.
בת-עמי הילווינג: בעניין הזה חשוב להדגיש שלמרות שברור לכולם שחוק שירות המדינה-מינויים, הכללים מתוכו וגם התקשי"ר, אינם חלים על עובדי חברות כוח אדם, אנחנו, גם כאשר אנחנו מקבלים עובדים באמצעות חברות כוח אדם, מבקשים שיובא לידיעתנו אם יש קרבת משפחה.
בת-עמי הילווינג: כי אם לא נדע את זה מראש, הם הופכים, תוך כמה שנים, להיות עובדי מדינה ואז לפעמים זה כבר מאוחר מדי.
אמנון כהן: איך אתם עוקבים אחרי זה?
אמנון כהן: כי הבנתי שיש עם זה בעיה.
אמנון כהן: איך אפשר לעקוב?
אמנון כהן: האם כשאני אלחץ על מחשב הוא יוציא לי את כל קרובי המשפחה באותו ארגון?
בת-עמי הילווינג: אצלנו יש נוהג, שכל עובד שנכנס לשירות המדינה צריך למלא טופס – הבאתי גם את הטופס, למקרה שיש אנשים שמעונינים לראות אותו – שבו הוא מציין אם יש מישהו במשרד שיש לו קרבת משפחה אליו.
בת-עמי הילווינג: הדבר מועבר לאחראי במשרד, האחראי, בכל מקרה, חייב לקבל אישור מנציבות שירות המדינה.
בת-עמי הילווינג: בנציבות יושבת ועדה שבודקת את זה.
בת-עמי הילווינג: כל קרבת משפחה צריכה להגיע אלינו, ממש כל קרבת משפחה.
בת-עמי הילווינג: אני אומרת: צריכה, אמורה, מכיוון שגם אצלנו, כמובן, היו מקרים שהסתבר שלא הובאו לידיעתנו וגילינו אותם בדיעבד, בעקבות ביקורת כזו או אחרת.
בת-עמי הילווינג: במקרה זה, כמובן שגם אם יש לנו כללים, הם הרבה יותר בעייתיים לאכיפה.
בת-עמי הילווינג: אם מסתבר שיש עובדים שעובדים כבר עשרים שנה במערכת והם כבר הפכו להיות עובדים קבועים – אני לא מכירה אף בית דין לעבודה שיאפשר לנו להגיד לאנשים האלה ללכת הביתה.
בת-עמי הילווינג: אם זכרוני אינו מטעה אותי, היה לנו סיפור כזה ברשות הנמלים.
בת-עמי הילווינג: קשה, אם הדבר הזה מסתבר אחרי הרבה שנים, לתקן את זה לגמרי.
בת-עמי הילווינג: מה שאפשר לעשות בשלב הזה זה למזער את הנזק.
בת-עמי הילווינג: הכוונה היא לכך שאם אנחנו מגלים את זה אחרי תקופה מאד ארוכה, אנחנו מנסים לבדוק האם זה אפשרי להעביר את אחד העובדים לתפקיד אחר.
בת-עמי הילווינג: בהנחה שיש כפיפות או קשרי עבודה מאד הדוקים, ננסה לבדוק האם קיימת אפשרות להעביר את אחד מהם כדי למנוע את זה.
בת-עמי הילווינג: בתקשי"ר יש גם סעיפים שמאפשרים לנו להעביר עובדים מתפקיד לתפקיד, בהנחה שלא פוגעים להם, לא בתנאי השכר ולא בתנאי ההעסקה וזו יכולה להיות בהחלט סיבה טובה אם זה גורם לנו בעיות.
אמנון כהן: קרו מקרים שנאלצתם לגרום למישהו לעזוב בגלל קרבה משפחתית?
בת-עמי הילווינג: לעזוב – כן.
בת-עמי הילווינג: בדרך כלל הצלחנו עם זה כאשר דובר באנשים שהיו רק בתחילת דרכם.
בת-עמי הילווינג: לעומת זאת הייתה לנו בעיה של ממש כאשר הסתבר לנו על מקרים שלא ידענו עליהם בזמן.
בת-עמי הילווינג: אני לא יודעת להגיד אם לא ידענו עליהם בגלל רשלנות של מנהלי כוח אדם, זדון או סתם חוסר שימת לב.
בת-עמי הילווינג: במקרים כאלה הייתה לנו בעיה מאד גדולה להפסיק העסקה.
בת-עמי הילווינג: זה קרה לנו בעיקר במעונות של משרד העבודה, ששם, בפריפריות, העסיקו באמת הרבה מאד קרובי משפחה.
בת-עמי הילווינג: מה שעשינו שם זה למזער את הנזק, במובן זה שעובדים שעבדו הרבה מאד שנים לא פוטרו, אבל ניסינו להעביר אותם לתפקידים אחרים, כדי שהחיכוך יהיה כמה שיותר קטן.
בת-עמי הילווינג: לעניין הזה חשוב לציין שבכללים ובתקשי"ר יש הבחנה מאד ברורה בין מצב שבו יש רק קרבת משפחה בין אנשים שמועסקים באותו משרד ממשלתי – כי משרד ממשלתי יכול להיות משהו מאד גדול, ואז אנחנו בודקים רק יחסי כפיפות ישירה או עקיפה – לבין מצב שבו אנחנו הרבה יותר מחמירים, כאשר קרובי המשפחה מועסקים באותה יחידה מנהלית ממש.
בת-עמי הילווינג: אז הכללים אומרים שהדבר הזה לא מתאפשר לחלוטין.
רן כהן: אם יתברר לנו עכשיו שיש קרובי משפחה רק של המנהלים ושהעובדים שיש להם קרובי משפחה לא מתקבלים?
רן כהן: אחד הדברים שמסתברים כאן זה שהרבה מאד מקרובי המשפחה הם קרובי משפחה של סמנכ"לים, של מנהלים, של מנהלי אגפים ולא של כל העובדים.
רן כהן: זה לא מתפרס על כל העובדים.
רן כהן: היושב ראש אמר בצדק, שיכולים להיות גם בני משפחה שהם אנשים מוכשרים שמתקבלים לעבודה.
רן כהן: השאלה היא אם זה רק אצל המנהלים.
בת-עמי הילווינג: הסיבה שבשירות המדינה קצת יותר קל להתמודד עם זה, היא שאצלנו רוב המשרות, רוב התפקידים – למרות שלא כולם – חייבים לעבור הליכי מכרז עם כניסה לעבודה.
בת-עמי הילווינג: בהליכי מכרז חיצוני, כל התפקידים צריכים לעבור מיון אובייקטיבי.
בת-עמי הילווינג: אף אחד לא יודע מהי זהות הנבחן.
בת-עמי הילווינג: גם נבחנים בכתב, גם הערכה, גם מכרזים.
בת-עמי הילווינג: אני לא אומרת שלא ייכנסו ככה קרובי משפחה, אני רק אומרת שיש לנו מנגנוני סינון נוספים, שהם המכרזים.
רן כהן: אני אתן לך דוגמה.
רן כהן: אתם נתתם הנחיה שאומרת שכל עובד, עם קבלה לעבודה, צריך גילוי נאות, שיירשם אם יש לו קרוב בחברה ומיהו וכולי.
רן כהן: נתתם את זה לפני שנים?
בת-עמי הילווינג: הכללים קיימים משנת 1969.
בת-עמי הילווינג: הנוהל עצמו, בתקשי"ר, נכנס אולי קצת מאוחר יותר.
בת-עמי הילווינג: הוא קיים הרבה מאד שנים.
רן כהן: אז פה עברו על הכללים שלכם.
בת-עמי הילווינג: הם לא כפופים לנו.
בת-עמי הילווינג: הם כפופים לרשות החברות הממשלתיות.
אמנון כהן: רציתי רק לראות, ללמוד מהם איך הם יודעים לאפיין בני משפחה.
רן כהן: רשות החברות הממשלתיות לא יודעת מה שנעשה בנציבות שירות המדינה?
בת-עמי הילווינג: אין קשר.
רן כהן: אצלכם זה לא קיים?
נאווה קרמר: צריך לעשות הבחנה.
נאווה קרמר: רשות החברות הממשלתיות היא חלק משירות המדינה לכל דבר ועניין.
נאווה קרמר: החברות הממשלתיות הן לא חלק משירות המדינה.
נאווה קרמר: התקשי"ר – תקנות שירות המדינה – כמובן לא חל על עובדי החברות הממשלתיות.
אורי אריאל: בשביל מה אתה מחפש תקנונים?
אורי אריאל: מישהו פה אומר שזה בסדר?
רן כהן: הבעיה היא שכולם מחכים שמבקר המדינה יגיע פעם בעשר שנים כדי לבקר את החברה.
אורי אריאל: כולם מחכים שהוא יבוא פעם בעשרים שנה.
רן כהן: אבל מה שצריך לעשות באופן תקין זה מערך שוטף, שבו יש מי שממונה על כל הנושאים האלה, נותן הנחיות וההנחיות האלה קבועות ועומדות כל הזמן.
רן כהן: לא צריך בכל פעם לחפש את זה מחדש.
אמנון כהן: אני רוצה לשמוע את שירות התעסוקה.
אמנון כהן: איך אתם מתחברים לכל הנושא?
יעקב ניזרי: בסמיכות לחברת אל-על נמצאות הלשכות שלנו – במקרה הזה זה לוד ורמלה – אז הקשר הוא תמידי.
יעקב ניזרי: אנשים שלנו נמצאים בקשר שוטף עם המנגנונים שקולטים כוח אדם.
יעקב ניזרי: יש בידי נתונים מה נעשה מול שירות התעסוקה בשנתיים האחרונות על ידי חברת אל-על.
יעקב ניזרי: בשנת 2002 חברת אל-על דרשה 48 דרישות להעסקה מינואר עד יולי.
יעקב ניזרי: השנה, היא דרשה 21 דרישות.
יעקב ניזרי: אנחנו שלחנו – סך כל המועמדים – בשנת 2002 - 183 מועמדים ובשנת 2003 - 159 מועמדים.
אמנון כהן: אתה יודע שבשנה עוברים בין 260 ל-600 עובדים זמניים, עובדים עונתיים, באל-על.
אמנון כהן: אז אם קיבלת 48 לא קיבלת את מה שהיית צריך לקבל.
אמנון כהן: לפי הדוח, בשנים שבין 1997 ל-2001, נקלטו בחברה בין 260 ל-600 עובדים בכל שנה.
אמנון כהן: עובדים זמניים, עובדים עונתיים, קיץ וכולי.
אמנון כהן: הממוצע בין 260 ל-600 הוא בערך 450.
אמנון כהן: אז קיבלת רק 10% מהבקשות.
יעקב ניזרי: כן.
יעקב ניזרי: אפשר לומר שעשרה אחוז מהנקלטים בשנה נתונה הם באמצעות שירות התעסוקה.
אמנון כהן: שאר ה-90% נקלטים בדרכים אחרות.
יעקב ניזרי: בפועל התקבלו בשנת 2002 - 18 איש ובשנת 2003 - 15 איש.
אמנון כהן: אלה עובדים זמניים ועונתיים, או שאתה לא יודע?
אמנון כהן: אין הבחנה אצלך?
יעקב ניזרי: חוזה ההתקשרות בין מי שהתקבל לבין החברה הוא לא בשליטה שלנו.
יעקב ניזרי: זה יכול להיות גם עובד שמגיע עד קביעות.
יעקב ניזרי: בכל מקרה, אני רוצה לציין שהמשרות שמגיעות אלינו הן לאו דווקא משרות אטרקטיביות, אבל בכל זאת יש פה מאבק עיקש, לאור מה שקורה היום במשק, ואנשים רוצים להגיע בכל מחיר לעבודה.
יעקב ניזרי: לדוגמה, די אם אני אציין שעובדות ניקיון מטוסים – על כל משרה אחת היו, בשנת 2002, 8 מועמדות.
יעקב ניזרי: זה רק מעיד על כך שאנשים רוצים להגיע למקום העבודה הזה, זה מקום אטרקטיבי, אנשים רוצים לעבוד שם.
יעקב ניזרי: בנוסף לכך, יש עלייה בהזמנות משירות התעסוקה החל ממאי, יוני, יולי ובחודשים פברואר – מרץ יש ירידה מסוימת.
יעקב ניזרי: הנתונים שלי הם נתונים עובדתיים, אנחנו עובדים במערך ממוחשב.
יעקב ניזרי: יש לי פה נתונים שמדברים על שעה, יום, מי המזמין, מי המקבל, מי השולח ומי התקבל לעבודה ויש פה בקרה מבחינת המאגר של חברת אל-על.
רן כהן: מה שאומר היושב ראש ובצדק, זה שחברת אל-על קולטת 90% מהעובדים שלא דרככם.
רן כהן: קרוב לוודאי שהיא מפרסמת מודעות, היא מזמינה אנשים לצוותי אוויר, לקורסים, לכל מיני דברים שהיא לא חייבת לעבור בהם דרך שירות התעסוקה.
רן כהן: אתם מפנים - - -
יעקב ניזרי: על פי בקשה.
רן כהן: אנשים שמחפשים עבודה בדרך הזאת, כדי שיתקבלו באל-על, או שאתם רק מחכים שיפנו אליכם?
יעקב ניזרי: אנחנו בקשר תמידי עם החברה.
רן כהן: בסדר, את זה אנחנו מבינים.
רן כהן: יש טלפון.
יעקב ניזרי: גם בטלפון גם ביקור פיסי.
רן כהן: את הטלפון כבר המציאו מזמן.
רן כהן: אני שואל אותך שאלה ישירה: אם אל-על מוציאה מודעות בהן היא מזמינה עובדים לבוא להתייצב אצלה לכל מיני עבודות, שלא בפניה ישירה אליכם, יש לכם כלים, או מנגנון, שיכול לעזור לאנשים, להפנות אותם להתקבל שם, לאו דווקא באותן 48 משרות שפנו אליכם ישירות?
יעקב ניזרי: אני לא יכול לכפות על החברה באיזה משרות היא תפנה אלינו.
יעקב ניזרי: יש לי מצאי כוח אדם שמתאים לחברה.
יעקב ניזרי: אנחנו גם מטפלים באקדמאים שמתאימים לכל משרה, למרות שהם לא טייסים.
יעקב ניזרי: בזמנו, למשל, ביקשו כבאי ולא היה בנמצא.
יעקב ניזרי: על כל משרה אחת כזאת אנחנו שולחים שמונה או עשרה מועמדים.
יעקב ניזרי: הייתי אומר שאם המצב הוא כזה במשרות שהן לא אטרקטיביות, על אחת כמה וכמה שזה יהיה במשרות אטרקטיביות.
יעקב ניזרי: מערכת הסינון של אל-על היא קפדנית וההחלטה היא נטו של חברת אל-על, אבל אנחנו עושים הכל על מנת שלא יהיה מצב שאל-על תגיד לשירות התעסוקה שלא סיפקו לה כוח אדם.
יעקב ניזרי: לגבי כל משרה שהם פונים אלינו – להוציא קברניט ומשרות בכירות אחרות – אנחנו עומדים במשימה.
יעקב ניזרי: כמובן שחברת אל-על פונה, באמצעים שלה, במודעות דרושים.
יעקב ניזרי: חבל שהיא עושה את זה, כי אני יכול לספק כוח אדם חינם וזה התפקיד שלי.
אמנון כהן: אני, בשלב הזה, אבקש מחברת אל-על שתגיב על כל מה שדובר כאן.
אמנון כהן: אני רוצה מאוד לשמוע תגובה לנושא של קורס הטייסים: מי אישר, איך נבחנו הטייסים.
אמנון כהן: זה אל"ף-בי"ת של החברה, אני חושב, שייבחרו הטייסים הטובים ביותר.
אמנון כהן: אם זה היה בפרק זמן כל-כך קצר, אז אולי, חס ושלום, הכי טובים לא נבחרו.
אמנון כהן: ובכלל, איך הפרוצדורה הזאת עובדת.
אמנון כהן: איך יכול להיות שקורס כזה יוקרתי וחשוב אין תיעוד לגביו, פרוטוקולים או מסמכים המעידים על כך שהקריטריון או מי שצריך היה לאשר – אישר.
אמנון כהן: לי חשוב גם הנושא של העובדים.
אמנון כהן: איזה עוד כלים מלבד שירות התעסוקה יש לכם?
אמנון כהן: כלים פרסומיים?
אמנון כהן: מעבר לזה שעובדים יכולים להעביר לכם קורות חיים של הילדים, של החתנים, של הגיסים וכולי, איזה כלים יש לכם עוד וכמה אתם משתמשים בהם?
אמנון כהן: אני פשוט רוצה שיהיה שוויון בין האזרחים במדינת ישראל.
אמנון כהן: שלא ירגיש מישהו שבגלל שאין לו קשרים באיזשהו מקום הוא לא יכול להתקבל.
אמנון כהן: אם הוא למד, אם הוא מספיק מוכשר והכין את עצמו, שיהיה לו גם את הצ'אנס להיכנס לחברה כה מכובדת כמו אל-על או כל חברה אחרת.
אמנון כהן: את השוויון הזה צריך להראות לציבור וזה חשוב לנו מאוד.
אמנון כהן: לכן, תתייחסו לכל מה שהועלה כאן על ידי הדוח, על ידי חברי הכנסת וגם על ידי רשות החברות הממשלתיות.
אמנון כהן: מה אתם אומרים על התקנות החדשות, מה יש לכם להגיד, אתם יכולים לעבוד על זה או יש לכם הסתייגויות?
אמנון כהן: – הכל אנחנו רוצים לשמוע וכמובן, מה עשיתם מאז פרסום הדוח ועד היום.
אמנון כהן: יכול להיות שהכל כבר בסדר.
אמנון כהן: יכול להיות שנצא מכאן ונגיד: הכל מאה אחוז, ממחר זה כבר לא יהיה.
אמנון כהן: אני לא יודע מה אפשר לעשות היום, האם אפשר לנייד את העובדים הללו, אי אפשר לנייד אותם, אפשר להגיד למישהו ללכת הביתה – יש פה את ההסכמים וצריך לבדוק ולבחון אותם.
אמנון כהן: בבקשה, תחליטו מי רוצה לדבר.
מיכאל לוי: אני קודם כל רוצה להגיד שאנחנו, בחברה, כאשר קיבלנו את הדוח – וזה היה בשבוע שעבר – ראינו כולנו בחומרה רבה את הממצאים שבו.
מיכאל לוי: יש לנו אחריות מלאה לשנות את המצב ולתקן את כל התקלות שהיו - אם זה בנהלים או ביישום שלהם - כדי שהמצב יהיה תקין לחלוטין.
מיכאל לוי: נדמה לי ששמעתי מחבר הכנסת כהן שמבקר המדינה מגיע מידי עשר שנים לביקורת גדולה – נדמה לי שמשהו בסגנון הזה.
מיכאל לוי: מבקר המדינה יושב באופן קבוע בחברת אל-על, עובד עם חברת אל-על בכל הדרגים, בשיתוף פעולה מלא, אני מקווה שזאת גם התחושה שלהם.
מיכאל לוי: אנחנו רואים בעבודה של מבקר המדינה עבודה בשיתוף פעולה אתנו, אנחנו מודים ומעריכים - - -
אמנון כהן: יש דברים שלא עולים מן הדוח.
אמנון כהן: אתם מתקנים את זה לפני שזה נולד?
מיכאל לוי: אנחנו לוקחים אחריות מלאה על מה שהיה, על מה שהיה לא נכון ולא תקין ואנחנו נתקן.
רן כהן: זה משרד של מבקר המדינה שמבקר את אל-על?
רן כהן: כל שנה יש דוח של אל-על?
רן כהן: אני הייתי הרבה מאד שנים בוועדה הזו ואני לא זוכר שכל שנה יש דוח על אל-על.
אליעזר גולדברג: יש ביקורת שוטפת על אל-על.
רן כהן: אני מופתע, אני אומר לך למה.
רן כהן: כי אני מכיר קצת את הוועדה הזאת, תאמין לי.
רן כהן: זו הפעם הראשונה שאני שומע שמבקר המדינה יושב באיזושהי חברה באופן קבוע.
אליעזר גולדברג: בגלל חלוקת העבודה במשרד.
אליעזר גולדברג: יש לנו היום במשרד חטיבה – החטיבה הזאת לפני זמן קצר בוטלה – שעוסקת באיגודים ממשלתיים.
אליעזר גולדברג: אנחנו קוראים לה: חטיבת האיגודים.
אליעזר גולדברג: כמו שיש לנו חטיבות שעוסקות בביטחון, במשרדים כלכליים ובמשרדים אחרים, הייתה לנו עד לפני זמן קצר – עכשיו זה בתהליך של פירוק – חטיבת איגודים.
אליעזר גולדברג: ביקורת איגודים.
אליעזר גולדברג: אז אני לא זוכר אם יש לנו כל שנה דוח על אל-על, אבל אנחנו כן עושים ביקורת שוטפת באל-על, כמו שאנחנו עושים ביקורת שוטפת בתעשיות הצבאיות, למשל.
רן כהן: אותו דבר, למשל, ברשות שדות התעופה והרכבות?
רן כהן: יושבים קבוע שם?
אליעזר גולדברג: מה זה קבוע?
אליעזר גולדברג: אנחנו עושים מידי פעם – ואני חושב שבתכיפות די גדולה – ברכבות ובמשרד התחבורה.
אליעזר גולדברג: לעיתים די קרובות.
אמנון כהן: יושבים שם באופן קבוע?
אליעזר גולדברג: אינני יודע אם יושבים שם באופן מעשי או באים והולכים.
אמנון כהן: יש 105 חברות ממשלתיות.
אמנון כהן: באיזה מהן אתם יושבים בצורה יותר אינטנסיבית ובאיזה פחות?
שמואל הרשקוביץ': לשאלתו של חבר הכנסת כהן, גם לפני שנה יצא דוח על אל-על וגם לפני שנתיים יצא דוח על אל-על.
שמואל הרשקוביץ': עובדתית.
שמואל הרשקוביץ': יש חשיבות גדולה, גם מבחינה ציבורית וגם מבחינת המשרד, שתיערך ביקורת שוטפת על אל-על.
רן כהן: אני באמת לא רוצה להתערב.
רן כהן: המבקר יודע שאני מכבד ומצדיע מראש לכל דבר, אבל נדמה לי שזה במידה מסוימת דבר שראוי לשיקול נוסף.
רן כהן: אני אומר לך למה.
רן כהן: חברה צריכה לעבוד עם הביקורת הפנימית שלה.
רן כהן: היא צריכה להיות מבוקרת על ידי הדירקטוריון שלה.
רן כהן: מבקר המדינה בא מטעם המדינה כאשר הוא מבקר את כל המערך.
רן כהן: אם מבקר המדינה משמש כעין מבקר קבוע בתוך חברה, משהו פה לא תקין.
רן כהן: זה לא אותו דבר כמו במשרד הביטחון.
רן כהן: יש אגף במבקר המדינה שעוסק בנושא של משרד הביטחון, כי זוגם התמחות, גם שמירת סודיות וגם אגף שעובד על התחום.
רן כהן: הוא לא מבקר כל הזמן רק חיל אחד בתוך המשרד הזה.
רן כהן: אבל, באמת, אני לא רוצה להיכנס לזה.
רן כהן: המבקר שמע את הערתי, יעשה מה שהוא רוצה.
אליעזר גולדברג: קודם כל, יש להבדיל בין ביקורת פנימית לבין ביקורת של מבקר המדינה.
אליעזר גולדברג: אנחנו לא עוסקים בנושאים שמבקר פנימי עוסק בהם.
רן כהן: זה ודאי.
אליעזר גולדברג: אנחנו לא עושים את זה.
אליעזר גולדברג: דבר שני, אמרתי: ישנם מפעלים ומוסדות שאנחנו עורכים בהם ביקורת שוטפת: ברפאל, בתעשייה האווירית, בצים, בחברת החשמל.
רן כהן: ברפאל יושבים קבוע?
אליעזר גולדברג: מה זה יושבים?
אליעזר גולדברג: אני לא יודע מה זה יושבים.
אליעזר גולדברג: יש לנו ביקורת שוטפת שם.
אורי אריאל: אני רואה שכולם מופתעים פה, אני הצעיר מביניהם.
אורי אריאל: אולי אפשר לבקש רשימה לוועדה, באיזה מוסדות עושים ביקורת שוטפת ומה הקו המנחה בזה.
אורי אריאל: אלה מפעלים גדולים, מעל אלף עובדים, מעל מחזור מסוים, עניין ציבורי מיוחד וכולי.
רן כהן: אדוני היושב ראש, אני מרגיש אשם, כי חרגנו מהעניין.
רן כהן: מבקר המדינה - - -
אליעזר גולדברג: זה בסדר.
אליעזר גולדברג: מותר להגיד, אבל נדמה לי שאני הקדמתי אותך בכמה חודשים.
אליעזר גולדברג: מפני שגם אני הגעתי למסקנה שיש מקום לבטל את חטיבת האיגודים וביטלתי את חטיבת האיגודים.
אליעזר גולדברג: אני מניח שיהיו איגודים שישמחו בגלל שביטלתי את חטיבת האיגודים ויהיו איגודים שלא ישמחו שביטלתי אותה.
אמנון כהן: לא ייצא דוח על האיגודים עכשיו?
אליעזר גולדברג: אני לא אומר שלא תהיה ביקורת על האיגודים, אבל אולי בפחות אינטנסיביות ממה שנעשית עכשיו.
אליעזר גולדברג: סיבה נוספת לביטול החטיבה היא קיצוץ בתקציב.
אליעזר גולדברג: אני החלטתי לקצץ סכום די ניכר בתקציב מבקר המדינה וממילא שילבתי את זה גם עם ביטול חטיבת האיגודים וקיצוץ בתקציב המשרד.
אליעזר גולדברג: כך שאני לא אומר שלא נמשיך לבקר באיגודים האלה, לערוך בהם ביקורת, אבל בפחות אינטנסיביות, כפי שאמרתי, מכפי שהיה עד עכשיו.
אמנון כהן: טוב, תודה רבה.
אמנון כהן: תמשיך בבקשה, אדוני יושב ראש הדירקטוריון.
מיכאל לוי: אני רק רוצה להיות בטוח שלא ישכחו באיזה הקשר הזכרתי את הנושא הזה.
מיכאל לוי: אמרתי את זה במובן החיובי.
מיכאל לוי: אני, באופן כללי, רואה כל ביקורת שנעשית על החברה, אם זה מבפנים, אם זה מבחוץ, כל ביקורת קונסטרוקטיבית – בוודאי הביקורת הזאת היא קונסטרוקטיבית, היא רוצה לתקן ואני בוודאי לא אביע דעה בחילוקי הדעות או בוויכוח הזה, כי זה ממש לא בסמכות או באחריות שלנו.
מיכאל לוי: אנחנו רואים בחומרה, כמו שאמרתי בהתחלה, את הממצאים שכתובים בדוח ואנחנו פועלים נמרצות כדי לתקן אותם.
מיכאל לוי: ביום ראשון השבוע, בישיבה מיוחדת של הדירקטוריון, הקמנו ועדה שאחריותה היא ליישם את הממצאים שבדוח.
מיכאל לוי: לגבי ההרכב של הוועדה, הייתה באמת התלבטות.
מיכאל לוי: אתה שאלת קודם איזו ועדה ומי צריך לשבת בראש הוועדה.
מיכאל לוי: גם אנחנו התלבטנו בסוגיה האם זו צריכה להיות ועדה של הדירקטוריון או ועדה של ההנהלה, אבל קיבלנו מכתב ממבקר המדינה שמנחה אותנו שהמנכ"ל יישב בראש הוועדה הזאת ובזה תמו ההתלבטויות שלנו, כי עשינו בדיוק מה שהנחו אותנו לעשות, גם אם היה ספק בצד העקרוני.
מיכאל לוי: זאת אומרת, לא היה לי בכלל ספק שהמנכ"ל מתאים וראוי לעמוד בראש ועדה כזאת, השאלה הייתה יותר עקרונית, או ארגונית – האם הדירקטוריון הוא זה שצריך ליישם את הביקורת הזאת, או ההנהלה.