GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טלב אלסאנע: שנית, בתוך היישובים הלא מוכרים, יש כ-50% מהאוכלוסייה, ולכן 50% מהתלמידים.
טלב אלסאנע: בכל היישובים הלא מוכרים אין בית ספר תיכון אחד.
טלב אלסאנע: עד חטיבת הביניים, יש בתי ספר בתוך היישובים – כ-15 בתי ספר.
טלב אלסאנע: היישובים קיימים, האם הילדים לא מוכרים?
טלב אלסאנע: האנשים לא מוכרים?
טלב אלסאנע: היישוב לא מוכר.
טלב אלסאנע: זה טעון הכרה.
טלב אלסאנע: אם לא הכירו, זו איננה האשמה של האנשים.
טלב אלסאנע: לכן, אם הקימו בית ספר, צריך להמשיך בזה, על מנת להתמודד עם בעיית הנשירה.
טלב אלסאנע: בכל היישובים הלא מוכרים אין אף בית ספר תיכון, והתוצאה גורמת לאחוז הנשירה הגבוה ולהישגים הנמוכים.
טלב אלסאנע: הערה שלישית ואחרונה מתייחסת לשאלה, איך מתגברים על המחסור בכיתות.
טלב אלסאנע: אכן מתגברים, אבל בתחילת השנה רצים להביא קראוונים.
טלב אלסאנע: הקראוון הוא לא פיתרון, במיוחד ביישובי קבע, ולכן צריך להפסיק עם הקרוואנים ביישובי הקבע, ולתכן מבעוד מועד את הפיתרון.
אמנון כהן: הייתי רוצה לשמוע ממשרד השיכון, מה עשיתם מבחינת דו"ח מבקר המדינה וההיערכות.
אמנון כהן: כמובן, בלי לחזור על מה שאמר מר אפרתי, אלא להוסיף.
מוטי קלרמן: במסגרת התוכנית הרב-משרדית הזאת, משרד השיכון ממונה על בניית מוסדות ציבור, כאשר הוקצה סכום סגור עד שנת 2008.
מוטי קלרמן: ללא קשר, אני רוצה לפרט מה נעשה עד עכשיו.
מוטי קלרמן: בשלוש השנים האחרונות, נבנו רק ברהט מספר מוסדות ציבור בסכום כללי של 14 מיליון ו-600 אלף שקלים.
מוטי קלרמן: אני מדבר על מעון יום בשכונה, מעון יום נוסף בשכונה אחרת, אולם ספורט בן 1,400 מטר, ושלוחת מתנ"ס.
מוטי קלרמן: לגבי שאר היישובים: כרגע בביצוע הרבה מוסדות בסכום כללי של 39 מיליון ו-700 אלף שקלים – המתנ"ס הגדול והספריה ברהט, שם העבודות בעיצומן.
מוטי קלרמן: בתל-שבע יש תקצוב של 3 מיליון שקלים להשלמת המתנ"ס, הספריה ואולם ספורט.
מוטי קלרמן: העבודה תקועה בגלל שינוי סדרי עדיפיות של הרשות.
מוטי קלרמן: הם רוצים פתאום אולם מופעים במקום זה, ואנחנו בדין ודברים איתם.
מוטי קלרמן: בשגב-שלום – מתנ"ס שלב א' וב' בביצוע.
מוטי קלרמן: בכסייפה – אולם ספורט, 80% בוצע, והפרוייקט לקראת מסירה.
מוטי קלרמן: חורה – אולם ספורט.
מוטי קלרמן: לקייה – 2 שלוחות מתנ"ס בשכונות צ3 ו-צ11.
טלב אלסאנע: מה התקציב שם?
מוטי קלרמן: 2 מיליון ו-900 אלף שקלים.
מוטי קלרמן: בערוער – מתנ"ס וספריה בסכום של 6.5 מיליון שקלים.
מוטי קלרמן: החוזה עם הקבלן חתום, התגלתה בעיה של תביעת בעלות על קרקע.
מוטי קלרמן: אני מקווה שזה ייפתר בימים אלה.
מוטי קלרמן: בנוסף לכל האמור, אנחנו קידמנו תוכניות למוסדות נוספים, שעדיין לא מתוקצבים, ואני מקווה שהם יתוקצבו בשנת 2004.
מוטי קלרמן: מדובר באולם ספורט בשגב-שלום.
מוטי קלרמן: השלמת מתנ"ס לשלבים ג' וד' בשגב-שלום.
מוטי קלרמן: מתנ"ס חדש בכסייפה ובחורה.
טלב אלסאנע: למה אין בלקייה מתנ"ס ואולמות ספורט?
מוטי קלרמן: זו התוכנית.
מוטי קלרמן: אני מניח שב-2004 נקדם גם את זה.
טלב אלסאנע: ברשותך אדוני, אני חייב לומר מילה טובה על הממונה על מחוז במשרד הפנים.
טלב אלסאנע: מאז שהוא התמנה, הוא גיבש תוכנית והגיש אותה.
טלב אלסאנע: לא הסכמנו עם התוכנית, אבל אין ספק שהוא עובד בצורה מסודרת ומדעית.
אמנון כהן: אני שמח שגם דברים טובים נשמעים בוועדה.
אמנון כהן: אומנם זאת ביקורת, אבל יש גם ביקורת בונה.
דודו כהן: מאחר ויש תמיד ויכוחים על נתוני האוכלוסייה, השקף הראשון מציג את נתוני האוכלוסייה – כמה יש ביישובי הקבע, שמהווים 60% מהתושבים, וכמה בפזורה, שמהווה 40%.
דודו כהן: אצלנו הרישומים הם מוחלטים, כי למי שגר ביישוב קבע יש כתובת וניתן לזהות אותו.
דודו כהן: מי שגר בפזורה רשום לפי שבט, ואני יודע לזהות אותו.
דודו כהן: במאמר מוסגר, מול 57 אלף תושבי הפזורה, ב-7 היישובים החדשים המתוכננים במסגרת המועצה האזורית החדשה, מתוכננים כ-21 אלף תושבים.
דודו כהן: זה אומר שיש לנו 36 אלף תושבים, להם אנחנו מחפשים כרגע פתרונות עם מינהלת הבדואים.
דודו כהן: הנושא הראשון הוא תחום התכנון הפיזי.
דודו כהן: כל שינויי התמ"מ בכל 7 היישובים אושרו.
דודו כהן: לא אפרט, יש טבלאות, ואני מעדיף להתקדם ולהתייחס לדברים שלא מיוחסים כאן.
דודו כהן: לגבי נושא אכיפת חוק התכנון והבנייה.
דודו כהן: זה לא סוד, שבשנתיים האחרונות הגברנו את האכיפה.
דודו כהן: מי שיסתכל היום על צילום אוויר של מה שקורה בבקעת באר שבע ובקעת ההר מבחינת בנייה בלתי-חוקית, יבין למה לא ניתן להמשיך במצב שבו לא אוכפים את התכנון והבנייה, אלא מחכים עד שיהיה פיתרון, ורק אז מתחילים לעבוד.
דודו כהן: קבענו מדיניות בפורום אכיפה, ואנחנו פועלים לפי המדיניות הזו עם כל גופי האכיפה במחוז.
דודו כהן: יש פה נתונים על ביצוע צווי הריסה משנת 2003, פירוט על החסמים בביצוע המדיניות.
אמנון כהן: יש שיתוף פעולה עם המשרד לביטחון פנים, במידה וצריך סיוע?
דוד כהן: זהו אחד החסמים.
דוד כהן: אם הסיוע המשטרתי הוא יום בחודש כדי לבצע מבצעים, אז אי אפשר להספיק הרבה.
טלב אלסאנע: למה אתם רצים עם סוגיית האכיפה?
אמנון כהן: הם לא רצים – אנחנו מדברים על יום בחודש.
טלב אלסאנע: מדוע יש ריצה, מוגזמת לדעתי, אצל יו"ר הועדה המחוזית.
טלב אלסאנע: מה גם שהשבוע חל יום זכויות האדם.
טלב אלסאנע: חלק מזכויות האדם זה זכות לקורת גג.
טלב אלסאנע: משאירים אנשים הומלסים.
דוד כהן: אם לא היו רצים לבנות, לא היו רצים להרוס.
אמנון כהן: יש גם חובות.
אמנון כהן: עם כל הכבוד, אנחנו בכנסת ישראל.
אמנון כהן: צריך לאכוף את חוקי המדינה.
טלב אלסאנע: אין לי ויכוח על כך שיש זכויות ויש חובות, ועל כך שצריך לבנות לפי חוק.
טלב אלסאנע: אבל גורמי התכנון לא מאפשרים לבדואים לבנות על פי חוק.
טלב אלסאנע: כל הבדואים רוצים לבונת על פי חוק.
טלב אלסאנע: הוא רץ להרוס, מבלי לתת לאנשים אלטרנטיבה.
טלב אלסאנע: מצד אחד אין פיתרון, ומצד שני – יש הריסה.
טלב אלסאנע: זהו חוסר איזון מוחלט.
אמנון כהן: כמה בתים הרסתם?
דוד כהן: מתחילת שנת 2003, נהרסו 89 בתים.
דוד כהן: יש 30 אלף מבנים לא חוקיים.
אמנון כהן: אתם לא עובדים.
טלב אלסאנע: תודה רבה, אדוני היושב ראש.
טלב אלסאנע: בשביל זה אנחנו מקיימים את הדיון?
טלב אלסאנע: בית אחד שאין לו פיתרון, זה פשע.
אמנון כהן: לכן צריך פה את הסיוע שלך כחבר כנסת, לשבת עם החמולות ולעזור.
אמנון כהן: המדינה רוצה לפתור את הבעיה, לבנות מקומות ולתת להם אלטרנטיבה אמיתית.
אמנון כהן: צריך לקדם את הדברים האלה, באמת ללחוץ עליהם לבנות מהר את השכונות שאושרו, ומכל הפריפריות האלה להביא את האוכלוסייה, כדי שיחיו כמו בני אדם.
אמנון כהן: אני יודע איך הם חיים שם.
אמנון כהן: אני יודע איך הם חיים בגואריש ובגן חקל.
אמנון כהן: ועכשיו גרוע יותר.
אמנון כהן: לכן אני אומר שאתה צודק, חייב להיות פיתרון.
אמנון כהן: אבל זה לא אומר, שבגלל שאין פיתרון, כל אחד יעשה את מה שבא לו.
טלב אלסאנע: אני לא אומר את זה.
דוד כהן: בתחום התכנון, אנחנו תקועים בקידום תכנון של היישוב השביעי מולדה.
דוד כהן: אני נמצא קרוב לשנתיים בתפקיד, ואני נפגש עם שבט אל-עטראש כל הזמן.
דוד כהן: הם לא מוכנים לשתף פעולה עם המדינה בקידום התכנון שלהם.
אמנון כהן: חבר הכנסת אלסאנע, בוא תעזור.
אמנון כהן: יש פה מקום הולם.
אמנון כהן: אפשר לקיים משא ומתן על פיצויים ועל קרקע.
אמנון כהן: יש תקציב ואפשר לטפל.
אמנון כהן: אני מוכן לבוא אתך.
אמנון כהן: נשב איתם, נראה מה צריך לעשות, איך אפשר לקדם.
אמנון כהן: נביא אותם למקום, כדי שהילדים יוכלו לגדול במקום נורמלי.
אמנון כהן: אנחנו צריכים לטפל.
אמנון כהן: אם אתה לא מאיים עליו במשהו, הוא לא ייצא משם.
אמנון כהן: למה שייצא?
אמנון כהן: יש להם עתודת קרקע מפה ועד להודעה החדשה.
אמנון כהן: המדינה, ביד נדיבה, נתנה להם כדי שהם ישמרו על זה, והם אומרים: עכשיו זה שלי.
אמנון כהן: אם אני רוצה לפתוח חלון במרפסת שלי, בא אגף תכנון ובנייה ומוציא צו הריסה.
אמנון כהן: קודם כל אתה צריך לקבל אישורים – חלון אני לא יכול לפתוח.
אמנון כהן: פה בונים לך על 50 דונם.
אמנון כהן: מצד אחד, זה לא הוגן.
אמנון כהן: צריך לתת פיתרון.
אמנון כהן: אני מוכן לבוא אתך, כפרוייקט, נשב עם החמולות,נדבר אתם ונעזור.
דוד כהן: זה תחום התכנון.
דוד כהן: אני רוצה לעבור לתחום השני של השלטון המקומי.
דוד כהן: יש כאן את פירוט הרכב המועצה האזורית החדשה אבו-בשמה.
טלב אלסאנע: מה זה אבו-בשמה?
טלב אלסאנע: למה לא אבו-מוחמד?
טלב אלסאנע: איך הגעתם אל השם הזה?
דוד כהן: ראשית, אבו-בשמה זה ראשי תיבות של כל שבעת היישובים.
דוד כהן: שנית, זהו אחד השמות שהומלץ על ידי ועדת השמות במשרד ראש הממשלה.
דוד כהן: יש שם נציג למגזר הערבי-הבדואי.
דוד כהן: השר חתם אתמול על הצווים ועל המפות להתאמת המועצה האזורית הבדואית החדשה, נשלחו לפרסום ברשומות.
דוד כהן: מהפרסום ברשומות, יש לנו 90 יום כדי לאייש, להכין הצעת תקציב, ולהתחיל לגלגל את כל העניין.
טלב אלסאנע: איפה היישובים הבדואיים במועצה הזאת?
טלב אלסאנע: אתם בקשר ובהתייעצות אתם?
דוד כהן: בוודאי.
דוד כהן: כל התיאום בוצע אתם.
דוד כהן: שמות היישובים היו בתיאום אתם.
דוד כהן: הרעיון הוא, שהמועצה האזורית הזאת, בתיאום עם משרד החינוך ועם משרד הרווחה, תכנס אליה בסופו של דבר את כל נושא החינוך, ולא יצטרכו רשות חינוך נפרדת ומשרד רווחה נפרד לבדואים, על פי הארגונים המקובלים לכל אזרח במדינה.
אמנון כהן: אני רוצה להפנות שאלה למשרד האוצר.
אמנון כהן: האם אתה יודע בנושא מרכיב המזומן – ההרשאה להתחייב למשרד החינוך.
יפתח ברמן: אני נציג שמטפל בענייני מינהל מקרקעי ישראל.
יפתח ברמן: לא הייתי מודע לבעיה הזאת.
שמחה שניאור: אנחנו, וכל משרדי הממשלה, תמיד לא מקבלים את הגיבוי שאנחנו צריכים לקבל ממשרד האוצר.
יעקב אפרתי: זה לא מקרי.
יעקב אפרתי: זוהי מדיניות.
יעקב צמח: אני מתעסק בתשתיות ביוב בכלל.
יעקב צמח: לגבי האוכלוסייה ב-7 היישובים הקיימים, אני רוצה להגיד שלוש הלכות יסוד מקדימות.
יעקב צמח: ראשית, על פי חוק, החובה לטיפול בביוב היא על הרשות המקומית.
יעקב צמח: שנית, מדובר בפרוייקטים עתירי השקעה.
יעקב צמח: שלישית, השילוב במימון הוא בין האזרח לבין המדינה, כאשר המדינה בהקשר הזה, קבעה וסיווגה את אוכלוסיית הבדואים בדרום כאוכלוסייה זכאית מענק, ואנחנו מתוקצבים באופן הזה, לפיו על כל השקעה אנחנו משתתפים ב-50% מענק.
יעקב צמח: כך זה כמעט עשור.
יעקב צמח: נכון לסוף שנה זו, מיצינו על פי החלטת ממשלה קודמת את כל מכלול הפרוייקטים שהיו בתכנון והיו בשלבים של ביצוע.
יעקב צמח: מאז שהתפרסם הדו"ח יש התקדמות רבה במרבית היישובים.
יעקב צמח: בסך הכל, זאת תעודת כבוד גם לאוכלוסייה עצמה, כי היא נושאת בעצמה בנטל – יש פה כספים שנגבים.
אמנון כהן: כמה ה"מאצ'ינג"?
יעקב צמח: 50%.
יעקב צמח: הרשות גובה מתושביה, מקבלת מהמדינה את כל 100% לביצוע הפרוייקטים.
אמנון כהן: האם יש יישובים שיש בהם קושי בביצוע?
יעקב צמח: במשפט כללי, במרבית היישובים שמופיעים בדו"ח יש התקדמות – יש פרוייקטים בביצוע, ויש פרוייקטים בשלבים של מכרז ותכנון.
יעקב צמח: ככלל, התמונה די טובה.
יעקב צמח: לגבי פתרונות קצה – מכוני טיהור שפכים, שאליהם מגיעים השפכים לטיפול.
יעקב צמח: לגבי מכון תיאום שפכים בצומת שוקת, קיבלנו החלטה יחד עם המועצה המקומית חורה, ואנחנו מתכוונים לצרף למכון הזה גם את לקייה וגם יישובים חדשים שיוקמו באזור הזה.
יעקב צמח: יישוב אחד ויחיד שיש איתו כרגע בעיה, אבל היא נפתרת בצעדים, הוא לקייה.
יעקב צמח: קודמו של ראש המועצה הנוכחי התעקש על סיוע מלא מהמדינה.
יעקב צמח: מאחר ואני פועל אך ורק על פי חוק התקציב ועל פי החלטות ממשלה, העניין הזה לא הסתייע.
יעקב צמח: שכנענו את הרשות להיכנס למהלך של עבודה.
יעקב צמח: בשלב ראשון מיצינו מימוש של תקציב קיים בסדר גודל של 3 מיליון שקלים.
יעקב צמח: לאחרונה אישרנו 3 מיליון שקלים נוספים.
יעקב צמח: בלקייה יש היום ביצוע פרוייקטים בהיקף של 6 מיליון שקלים.
יעקב צמח: אתמול נודע לי, שיש כוונה לקדם גם את נושא פיתרון הקצה.
יעקב צמח: אבל כל עוד לא היה שיתוף מצד הרשות, אי אפשר היה להתקדם מעבר למה שעשינו היום.
יעקב צמח: לגבי היישובים החדשים, אנחנו מתואמים עם מינהל מקרקעי ישראל, ואנחנו מחפשים יחד את פתרונות הקצה ואת מקורות המימון.
אמנון כהן: גב' אמירה חיים, רצית להשיב לשאלת חבר הכנסת אלסאנע.
אמירה חיים: לגבי ילדים בגילאי 3-4, גנים ילדים.
אמירה חיים: החלטת הממשלה היתה להחיל את ההחלטה במשך 10 שנים, בכפוף ליכולת הבנייה.
אמירה חיים: לצערי הרב, אנחנו לא עומדים בקצב הבניה, כך שאנחנו לא עומדים במטלה הזאת.
אמירה חיים: יש יישובים שבהם הצליחו יותר, כמו לקייה.
אמירה חיים: תל-שבע ואחרים נמצאים בשלבים.
אמירה חיים: לגבי בניית גנים בפזורה, אנחנו כפופים לבנייה בהתאם לאישורים שאנחנו יכולים לקבל ממשרד הפנים.
אמירה חיים: אני לא רשאית לבנות גן ילדים ליד כל אוהל.
אמירה חיים: זה לא חוקי.
אמירה חיים: בנושא בתי הספר התיכוניים בפזורה, הייתה החלטת בג"ץ לגבי הנושא הזה ערב פתיחת שנת הלימודים הקודמת, לפיה אין מקום לפתוח בתי ספר במקומות בפזורה, אלא להמשיך ולהסיע את הילדים ליישובי הקבע.
אמירה חיים: כדי להקים בית ספר תיכון שמתפקד, צריך 5-6 כיתות בשכבה לפחות, כדי לתת מענה לילדים.
אמירה חיים: אי אפשר לפתוח בתי ספר תיכון קטנים.
אמירה חיים: לגבי ההשגים הלימודיים.
אמירה חיים: המבקר שואל על כך הרבה מאוד בתוך הדו"ח.
אמירה חיים: בשנת תשנ"ט – אלו אינם נתונים פנימיים, אלא נתונים שפורסמו על ידי משרד החינוך – ההשגים של הבגרות מתוך כל הבוגרים באותה שכבת גיל היו 22.89.
אמירה חיים: בשנת תס"ס – 27.90, ובשלושת השנים אחרונות, עם מאמץ גדול מאוד של תוכנית החומש, תשס"א – 44.31; נתון דומה בשנת תשס"ב, ובשנת תשס"ג – 50.14.
טלב אלסאנע: יש התקדמות.
טלב אלסאנע: אין ספק, שבאופן יחסי הם עושים עבודה טובה.
טלב אלסאנע: זה טוב, אבל זה לא מגיע למה שאנחנו רוצים.
אמנון כהן: רשות הדיבור למהנדס לקייה.
לאוניד גלפנד: לקייה כיכבה בדו"ח מבקר המדינה שהתפרסם לפני שנה.
לאוניד גלפנד: חשבנו שמעניין יהיה לבדוק מה השתנה במשך השנה הזאת.
לאוניד גלפנד: ההתקדמות הכי גדולה היא במשרד החינוך – בנינו 24 כיתות בית ספר.
לאוניד גלפנד: אבל יש עדיין 15 כיתות במבנים שאינם מתאימים לבית ספר, ויש לנו בעייה.
לאוניד גלפנד: לצערנו, העיצומים הפריעו קצת, ואנחנו מקווים שניפגש עם שמחה שניאור, והוא יפתור את הבעייה.
לאוניד גלפנד: לגבי הביוב, התחלנו בפרוייקט ביוב.
לאוניד גלפנד: היתה לנו הקצבה של 3 מיליון שקלים, ואישרו לנו הלוואה של 3 מיליון שקלים נוספים.
לאוניד גלפנד: אבל מינהלת הביוב אישרה לנו תוכנית אב בסכום של 13 מיליון שקלים, ואנחנו לא יודעים איך לעשות את זה עם פיתרון קצה.
לאוניד גלפנד: אנחנו מבקשים פגישה, ומקווים שניפגש ונדבר.
לאוניד גלפנד: המינהל ומינהלת הבדואים התחילו לטפל בשכונות ותיקות.
לאוניד גלפנד: לצערנו, במערכות המים מטפל משרד הפנים, והתוכניות שלהם מאחרות.
לאוניד גלפנד: עכשיו מתחילים לעבוד בשכונות בלי להחליף קווי מים, וזה פשוט הפסד כסף למדינה.
לאוניד גלפנד: לדעתנו, צריך שהמינהל יטפל גם בהחלפת צינורות מים ישנים.
לאוניד גלפנד: בעיה גדולה ונוספת – אנחנו מבקשים עזרה מדודו כהן.
לאוניד גלפנד: בלקייה יש תוכנית מיתאר בתוקף.
לאוניד גלפנד: בשכונות ותיקות לא תכננו שטחים למבני ציבור בכלל.
לאוניד גלפנד: בגלל בעיות קרקע, יש לנו בעיות עם מיקום מבני ציבור חדשים, ולשנות תוכנית לוקח שנתיים עד שלוש.
לאוניד גלפנד: למשל, יש לנו הבטחה להקצבה לחטיבת ביניים, ואין לנו איפה לבנות.
לאוניד גלפנד: כבר שלש שנים אנחנו לא מקבלים אישור.
שמחה שניאור: זה לא בדיוק כך.
שמחה שניאור: כבר היתה קרקע, והיתה החלטה - - -
אמנון כהן: נציג שתי"ל, בבקשה.
שמואל דוד: תקנו אותי אם אני טועה, אבל אני חושב שהנושא המרכזי של הדיון הוא מיצוי או אי מיצוי המלצות מבקר המדינה.
שמואל דוד: המלצות מבקר המדינה מדברות על סקר צרכים וביצוע תוכנית רב-שנתית ורב-תחומית.
שמואל דוד: לא היה סקר צרכים, למעט בנושא מבנים.
שמואל דוד: התוכנית נבנתה בלי סקר צרכים.
שמואל דוד: שנית, המלצות המבקר מדבר על שיתוף מידתי של האוכלוסייה בתכנון התוכנית.
שמואל דוד: בכל המדובר על האוכלוסייה הבדואית בכפרים הבלתי מוכרים, לא היה שום שיתוף – לא מידתי, לא חצי מידתי ולא רבע מידתי.
שמואל דוד: יתר על כן, השר אולמרט קבע בריאיון בעיתון "הארץ", שהוא לא יתבצע כם שיתוף הציבור, כי ידעו מראש שהציבור מתנגד לתוכנית.
שמואל דוד: זאת הסיבה לכך שהציבור לא שותף.
יעקב אפרתי: טעות.
שמואל דוד: אני מצטט.
שמואל דוד: לא נקבעו יעדים מדידים מפורטים עד לשלב הזה.
שמואל דוד: אין בתוכנית הזאת מענה ל-40 מתוך 45 כפרים בלתי מוכרים בתחומים של הכרה ומתן שירותים.
שמואל דוד: לכן התוכנית נזקקת יותר ויותר לאכיפה אלימה.
שמואל דוד: מתוך התוכנית הזאת, 24 מיליון שקלים הולכים למשרד המשפטים.
שמואל דוד: 40 מיליון שקלים – למשרד לביטחון פנים.
שמואל דוד: 5 מיליון – לסיירת הירוקה, ותקציבים נוספים למינהל מקרקעי ישראל.
שמואל דוד: לא היתה התייחסות להתנגדות הברורה של הכפרים הבלתי מוכרים, שעלתה.
שמואל דוד: המבקר אומר פעם אחר פעם, שיש בתוכניות האלה הרבה בניה פיזית, אבל אין דיור, אין תעסוקה ואין בריאות.
שמואל דוד: ואז מסתכלים בתוכנית הממשלה ורואים ש-15 מיליון שקלים הוקצו לחינוך טכנולוגי.
שמואל דוד: לתעסוקה הוקצו 27 מיליון – אנחנו מדברים על פיצול לשש שנים.
שמואל דוד: לבריאות הוקצו 3 מיליון שקלים, לתקופה של 6 שנים.
שמואל דוד: בקיצורו של דבר, עולה בבירור שהתוכנית לא עומדת בקריטריונים שקבע מבקר המדינה.
אמנון כהן: נציגת האגודה לזכויות האזרח, בבקשה.
עו"ד באנה שגרי-בדארנה: לדעתנו, אי אפשר לקיים בשעתיים ישיבה עם כל כך הרבה משרדי ממשלה, ולמצות את הנושא.
עו"ד באנה שגרי-בדארנה: דו"ח מבקר המדינה מעלה בעיות חמורות של פגיעות קשות מאוד בזכויות האזרח הבדואי בנגב, בהרבה מאוד תחומים.
עו"ד באנה שגרי-בדארנה: הרמתי ידיים בכל מיני פעמים בהן נאמרו נתונים, שעם כל הכבוד לא היו מספיק מדוייקים, ואת זה אנחנו יודעים כיוון שאנחנו מייצגים את האוכלוסייה הזאת במספר רב מאוד של עתירות לבית המשפט העליון.
עו"ד באנה שגרי-בדארנה: אי אפשר לקבל הזדמנות לדון לעומק בכל הסוגיות.
עו"ד באנה שגרי-בדארנה: לכן, היינו מבקשים לקיים סדרה של ישיבות בדו"ח המבקר, ולעקוב אחר הנושאים השונים.
עו"ד באנה שגרי-בדארנה: אנחנו מציעים שכל ישיבה תתמקד בנושא אחד – בריאות, חינוך, תשתיות, יישובים חדשים, ולראות איך זה מתקדם.
אמנון כהן: משפט מסכם למשרד ראש הממשלה.
אבישי כהן: ראשית, לגבי סקר צרכים.
אבישי כהן: התוכנית בוצעה בשיתוף של כל ראשי הרשויות.
אבישי כהן: השרה ציפי לבני נסעה וישבה עם כולם.
אבישי כהן: לא קיבלו את כל ההחלטות של סקר הצרכים, אבל קיבלו חלק מהן.
אבישי כהן: ביחס למגזרים אחרים, כל הקיצוצים של משרדי הממשלה הם בעליל פחות במגזר הבדואי.
אבישי כהן: זהו נתון עובדתי.
אמנון כהן: בנימה זו אני רוצה לסכם.
אמנון כהן: אני מבקש ממשרדי הממשלה, מהמינהלת ומממלא מקום ראש הממשלה, להוציא אל הפועל וליישם את ההחלטות שכבר התקבלו בהחלטה האחרונה של הממשלה, ב-9 באפריל 2003.
אמנון כהן: שמענו פה סקירה מקיפה מכל משרדי הממשלה, ואנחנו מתכוונים לקיים דיון באמצע שנת 2004, לאחר יישום מירב הפעילויות – שיווק שטחים, שיווק קרקעות.
אמנון כהן: אני אפנה לראש הממשלה בנושא מרכיב המזומן, כהרשאה למשרד החינוך, בנושא ה-PFI שהוקפא או לא הוקפא – קודם כל לגבי המגזר הבדואי, שרובו נכלל בתוכנית הזאת, וגם לגבי שאר הכיתות.
אמנון כהן: צריך להפשיר למשרד החינוך את בניית הכיתות.
אמנון כהן: נפנה בנוסף לגורמים הקשורים למפעל הפיס, לגבי כל הנושא של 2,350 הכיתות המתוכננות.
אמנון כהן: הבנתי שמשרד החינוך לא יכול ליישם את 400 הכיתות, וזה גם לא מופיע בתקציב 2004.
אמנון כהן: את כל זאת נפנה כנראה לראש הממשלה בהחלטה מנומקת, בעקבות הדיון שהיה כאן.
אמנון כהן: נפנה גם למשרד לביטחון פנים, שיעזור לאכיפת החוק.
אמנון כהן: לא יכול להיות שיתנו יום בחודש לסיוע לאכיפת החוקים.
אמנון כהן: נפנה בבקשה למשרד כדי שיתן לנושא מענה אמיתי.
אמנון כהן: הבנתי מארגון שתי"ל שהקצו לכך משאבים, ויום בחודש לא נראה לי מתאים להגדרה של משאבים.
אמנון כהן: מצד אחד אנחנו צריכים לייעל את כל המערכות – לתת לאוכלוסייה הזאת מענה, קורת גג אמיתית, חינוך אמיתי.
אמנון כהן: אני מבקש מחבר הכנסת טלב אלסאנע לפעול יחד איתי ולסייע למערכות ולרשויות לגמור את כל הסיפור הזה בין החמולות.
אמנון כהן: המטרה שלנו היא שהילדים ילמדו במקומות טובים, שיקבלו חינוך טוב ושירותי רווחה טובים, שמפעל הפיס יתן להם שעות אחר הצהריים, כדי שיהיו להם דברים טובים לעשות.
אמנון כהן: כי הרעיונות של ילדים בלי מסגרת הם קשים ביותר.
טלב אלסאנע: אני חושב שמתוך הדו"חות שעברתי עליהם, דו"ח מבקר המדינה המדובר הוא אחד הדו"חות הממצים.
טלב אלסאנע: אני לא חושב שבדיון הזה נגענו בכל הסוגיות שאליהן הוא התייחס.
טלב אלסאנע: בנוסף, התשובות שקיבלנו הן שמתחילים לבצע.
טלב אלסאנע: לכן, לדעתי על הוועדה לעקוב אחרי יישום ההמלצות.
טלב אלסאנע: בקשר לנושא האכיפה – אין אכיפה ללא מתן פיתרון אלטרנטיבי זמין וסביר.
טלב אלסאנע: אי אפשר לזרוק אנשים סתם, ולהרוס להם את הבית.
אמנון כהן: זה לא לזרוק.
אמנון כהן: יש יישובים חדשים שנבנים.
אמנון כהן: צריך להעביר אותם ליישובים החדשים, ולתת להם קורת גג כמו שצריך, וחינוך.
טלב אלסאנע: אתה מתנגד לרעיון, לפיו יהיה פיתרון אלטרנטיבי סביר וזמין?
אמנון כהן: אני לא מתנגד.
אמנון כהן: תודה רבה לכולכם על ההשתתפות.
אמנון כהן: ברשותכם, נתחיל את הדיון.
אמנון כהן: ברשותך, אדוני המבקר, כינסנו את הדיון הזה בבקשה לחוות דעת מבקר המדינה בנושא אי אכיפת חוקי התכנון והבנייה בערים המעורבות במרכז הארץ – רמלה, לוד, תל אביב-יפו.
עסאם מח'ול: למה אתה נוקט בביטוי "אי אכיפה"?
עסאם מח'ול: למה לא "משבר הדיור"?
עסאם מח'ול: זה כבר אומר הכל.
עסאם מח'ול: אתה כבר יכול לסכם.
אמנון כהן: תודה על ההערה, אבל יושב ראש ועדה קובע את סדר היום.
עסאם מח'ול: אבל אחרי כל הרבה ויכוחים וכל כך הרבה שנים, לבוא ולהתחיל בכך, שהבעיה היא אי האכיפה, ולא חוסר מתן מענה לצורכי הדיור של האוכלוסיה הערבית, זוהי כבר התשובה, ולא השאלה.
אמנון כהן: אתה תקבל זכות דיבור, ותעלה את כל הטענות שלך.
אמנון כהן: אדוני המבקר, בשבוע שעבר דנו בנושא המגזר הבדואי בנגב.
אמנון כהן: גם שם היו בעיות קשות של אי אכיפה של חוקי התכנון והבנייה.
אמנון כהן: מצד שני, דרשנו כמובן, שמדינת ישראל כמדינה צריכה לחשוב על פתרונות דיור גם באיזור הנגב.
אמנון כהן: אבל היום אנחנו דנים בעיקר בערים המעורבות.
אמנון כהן: יש עוד ערים מעורבות כמו עכו בהן אנחנו לא דנים כרגע, אבל גם שם יש בעיות קשות.
אמנון כהן: היום מתכנסת ועדת משנה של ועדת הפנים ואיכות הסביבה ודנים בבעיות הקשות שבערים עכו ולוד.
אמנון כהן: ראש הממשלה ביקש להיות מעורב בעניין.
אמנון כהן: חבר הכנסת מח'ול, אנחנו דנים היום גם בנושא אי האכיפה, ואנחנו רוצים לדון גם באיזשהם פתרונות לאוכלוסייה הערבית מטעם מדינת ישראל.
אמנון כהן: לכן, אנחנו דנים היום בנושא אי האכיפה מצד אחד, ומצד שני, נדון במחסור בפתרונות דיור.
אמנון כהן: כאן אנחנו רוצים לפתוח את הסוגיה הזאת.
אמנון כהן: נשמע את נציגי הערים הללו, את ראשי הערים לוד ורמלה שהוזמנו לדיון כאן, ואת נציגי העיר תל אביב-יפו.
אמנון כהן: נשמע את הבעיות של אותן ערים, עם מה הן מתמודדות.
אמנון כהן: נשמע מהן תוכניות המתאר לעתיד – איך הם מתכוונים לתקוף את הנושא הזה.
אמנון כהן: מצד אחד – אכיפה נגד כל מי שפועל באופן לא חוקי, ומצד שני – שלא יהיה מצב שבו הורסים למישהו בית ואין לו אלטרנטיבה.
אמנון כהן: מדינת ישראל צריכה לתת אלטרנטיבות.
אמנון כהן: מדינת ישראל צריכה להגיד: או-קיי, אני בניתי לכם פה כרגע כך-וכך בניינים על ידי יוזמה עסקית כזו או אחרת.
אמנון כהן: לכן התוכנית צריכה להיות מובנית על פינוי ובינוי.
אמנון כהן: אולי לא צריך להשית את זה על המדינה, אלא לקבוע שהתכנון יהיה על המדינה, ויזמים פרטיים יתמודדו במכרז – "פינוי ובינוי".
אמנון כהן: מדינת ישראל יודעת לעשות את זה.
אמנון כהן: כך תהיה אלטרנטיבה.
אמנון כהן: במצב שבו אדם בנה בית לא חוקי והכל נעשה בצורה פיראטית ולא חוקית, מדינת ישראל לא יכולה לגבות ממנו היטלי השבחה, והרשות המקומית לא יכולה ליהנות מזה – היא לא יכולה לגבות ארנונה ולא יכולה לחבר אותו לביוב ולמים.
אמנון כהן: צריך שתהיה לו אלטרנטיבה, אופציה לאן לעבור.
אמנון כהן: לאחר מכן, יש להרוס כמובן.
אמנון כהן: הריסת בית דורשת השקעה גדולה מאוד של כסף, תקציב וכוח אדם.
אמנון כהן: אנחנו יודעים שהעירייה לא תוכל לאכוף לבד את הצו, אלא היא צריכה את הכוח המשטרתי.
אמנון כהן: המשטרה מתמודדת היום עם בעיות ביטחוניות קשות, ויש לה גם בעיות קשות של פשע, והיא צריכה תקציב נרחב מאוד עבור כך – גם למודיעין וגם לאכיפת החוק הזה.
אמנון כהן: יש לה בעיות קשות של תאונות דרכים, והיא צריכה הרבה כוח גם שם.
אמנון כהן: גם כאן, היא צריכה לתת מענה לאכיפת חוק תכנון בניה, והיא צריכה לתת סיוע.
אמנון כהן: אני מבין שאין להם מספיק כח אדם וזמן.
אמנון כהן: בדיון בנושא הנגב, הבנו שמקצים להם יום אחד בחודש כדי לתת סיוע לרשות או לאיזור, כדי לאכוף את חוקי התכנון והבניה.
אמנון כהן: זה הרי לעג, זה סתם.
אמנון כהן: אחרי שהורסים בית שגרה בו משפחה, ואין אכיפה צמודה, אחרי שעתיים-שלוש מתחילים לבנות את הבית מחדש – כי אין אלטרנטיבה אחרת.
אמנון כהן: הילדים לא יכולים להיות בחוץ.
אמנון כהן: לכן המדיניות היא מדיניות קשה, ולדעתי היא לא נלקחה בחשבון.
אמנון כהן: פה המקום לדון, ואנחנו גם רוצים שמבקר המדינה ישמע את הדברים ויחליט אם הוא רוצה לבדוק את הנושא הזה לעומק – לבדוק את החלטות הממשלה ולבחון אם יש תוכנית מתאר ארצית ואם יש תוכנית אב לכל הנושא של פיתרון דיור בערים מעורבות לאוכלוסיות הערביות.
אמנון כהן: זה לא יכול להיות, שבאותה עיר יש אדם שכדי לפתוח חלון צריך לקבל את כל האישורים הדרושים ממחלקת ההנדסה בעירייה, והוא לא יכול לפתוח את החלון כל עוד אין לו את האישורים.
אמנון כהן: מצד שני, בונים על דונם שלם בית שיכול לעלות הרבה מאוד כסף, ולא לשלם שקל עבור האדמה, ולא לשלם על שום דבר.
אמנון כהן: האבסורד הזה לא יכול להיות.
אמנון כהן: יכול להיות שיש כאן מכלול בעיות, ואנחנו בהחלט צריכים לבחון את הדברים מתוך ראייה כוללת, ולהגיע לפיתרון הבעיה הזאת.
אמנון כהן: מצד אחד לשמוע את ראשי הערים – עם מה הם מתמודדים ואיפה הבעיות שלהם.
אמנון כהן: מצד שני, לשמוע את כל הגופים שנותנים את הסיוע לאכיפת החוק – איפה הבעיות שלהם ומהם סדרי העדיפויות שלהם.
אמנון כהן: בנוסף, אנחנו צריכים לשמוע את הממשלה, ונמצא כאן נציג של משרד ראש הממשלה, שבוודאי יאיר את עינינו ויעדכן מה כבר מתרחש, מה כבר נעשה, וגם מה חסר.
אמנון כהן: אנחנו מקיימים את הדיון לפני סיום אישור התקציבים של המדינה, מתוך כוונה לבדוק את האפשרות לבקש מראש הממשלה סיוע באותם מקומות הזקוקים לכך, בהתאם לדברים שיעלו מתוך הדיון הזה.
אמנון כהן: למעשה, זוהי מטרת הדיון – לסייע לראשי הערים הללו, למוסדות ולכל הגופים שעוסקים באכיפה, על מנת שכל אחד יעשה את המוטל עליו.
אמנון כהן: אני חושב שאנחנו כמדינה – מינהל מקרקעי ישראל כמדינת ישראל – צריכים לבנות תוכנית שתהיה אלטרנטיבה לאוכלוסיות האלה, כדי שגם הם יוכלו לחיות בצורה נאותה ובתנאים סבירים, עם טיפות חלב, גני ילדים, בתי ספר, מועדוני נוער ומגרשי משחקים.
אמנון כהן: כי ילדים הם ילדים.
אמנון כהן: אם לא ניתן להם, הם יתעסקו בזמן הפנוי שלהם בדברים שליליים.
אמנון כהן: ולנו כמדינה, אין לנו עניין שהם יתעסקו בדברים הללו.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא שמעתי מילה על התושבים עצמם, על מי שהם בעצם נושא הדיון.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם יש להם נציג כאן?
אמנון כהן: נמצאת כאן נציגת שתי"ל שהיא גם אדריכלית.
אמנון כהן: היא גם מאיזור רמלה ולוד.
אמנון כהן: אני גר ברמלה, ואני יכול לייצג אותם נאמנה.
אמנון כהן: הם באים אליי – יש לי לשכה פרלמנטרית ברמלה, ואני מאוד מחובר לוועד.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש להם נציגים נבחרים ברמלה ובלוד.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר לזמן את נבחרי הציבור שם.
אמנון כהן: ההערה נכונה.
אמנון כהן: אולי נזמין אותם לדיון הבא.
אמנון כהן: פונים אליי בלשכה הפרלמנטרית גם תושבים ערבים, ואני מחובר מאוד לאוכלוסייה שם – גם בגן חקל ובג'ואריש.
אמנון כהן: אני גם עומד בקשר עם אנשי החוק – אנשי המשטרה – ולא פעם אנחנו פונים אליהם כשאנחנו נזקקים לסיוע כזה או אחר.
אמנון כהן: בנוסף, יש הרבה פניות אליי באיזורים האלה ספציפית.
אמנון כהן: בלוד יש הרבה אנשים שהורסים להם את הבית, כי מצד אחד צריך לאכוף את החוק, ומצד שני הם ברחוב.
אמנון כהן: זוהי בעייה קשה מאוד, ודילמה קשה מאוד.
אמנון כהן: לכן הדיון הזה מתקיים כאן.
אמנון כהן: אני יודע שהערים תל אביב-יפו ועכו מתמודדות עם אותן הבעיות.