GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אילן כהן: אני רוצה להגיד עוד שני דברים לסיכום ברשותך.
אילן כהן: המלאכה עוד מרובה.
אילן כהן: עוד לא סיימנו את המלאכה ולצוות שעובד מול מפוני גוש קטיף והשומרון יש עוד מאמץ רב והשקעה בדרך לבניית ושימור הקהילות והמעבר שלהן לקבע.
אילן כהן: אנחנו לא נחסוך כל מאמץ, אנחנו נתמקד בעשייה, אני בטוח שבשיתוף פעולה כמו שיש היום אנחנו נפתור את הבעיות.
אילן כהן: לכן כבוד המבקר, לקחנו את ההערה הזו, אנחנו נמשיך בכל דרך עד שהדברים האלה ייפתרו.
אילן כהן: אני רוצה להגיד דבר אחרון, כנציג הממשלה, יש פה הרי הרבה מבוקרים, אני לא היחידי, אבל בכל זאת אני מרגיש חובה כמנכ"ל משרד ראש הממשלה להודות ליונתן בשיא, לכל המנכ"לים ועובדי המדינה שהשקיעו ימים כלילות לסייע למתיישבים, ואתם שמעתם, ברגישות, בהבנה, באהבת ישראל ללא גבול.
אילן כהן: אף אחד לא עשה את זה מטעמנו לקריירה, או למען בצע כסף.
אילן כהן: עשינו את זה כי האמנו שזו משימה חשובה.
אילן כהן: ראשי רשויות, אני חושב, גם המתיישבים עצמם, ואתם כולכם יודעים מה המכתב שנשלח ליונתן, שמביע הערכה לרגישות וליצירתיות שלו.
אילן כהן: אני מקווה שבעתיד גם ידעו להגיד תודה, תודה רבה לכם.
מל פולישוק-בלוך: יש לי שאלה אליך לפני שנעבור הלאה לאותם 160 משפחות.
אילן כהן: ברשותך אני רוצה שתסתכלו על מודעה שיצאה היום מטעם ראשי המועצות ליונתן בשיא, התפרסמה בעיתונים, לא מטעמנו, על ידי כל ראשי המועצות שקלטו מפונים.
מל פולישוק-בלוך: תאמר לי רק משפט נוסף, מה המענה שלך היום ל-160 משפחות שעדיין בבתי מלון?
אילן כהן: יש כרגע כ-160 משפחות, 50 מתוכן עוברות בימים אלה למושב אמציה בו כבר נגמרה הבנייה.
דקלה כהן: היינו שם אתמול סליחה שאני מתפרצת, זה ממש אתר בנייה, אי אפשר להכניס לשם ילד אחד.
אילן כהן: סליחה, אני יכול לסיים ברשותך?
אילן כהן: אני מאמין שכאשר האתר הזה ייגמר, נבנות שם כרגע כ-50 קרווילות בימים אלה, אני מעריך שעד 10 ימים זה יסתיים.
אראלה גולן: אני רוצה לשאול, האם זה הדיור הקבוע או ארעי?
אילן כהן: המשפחות של קטיף שישבו איתנו במשא ומתן ארוך ובסוף החליטו ללכת ללכיש, עוברות לשם לקרווילות של 90 מטר, ישבו באמציה ושם גם יבנו את בית הקבע.
אילן כהן: כלומר ישבו במגורים זמניים והם יעברו לאחר מכן להרחבה של אמציה שם הם יבנו את בתי הקבע שלהם, כל הקהילה.
אראלה גולן: באותו נוסח אני רוצה לשאול אותך, למה היישובים הארעיים לא יושבים כבר על מגרשי הקבע?
אראלה גולן: למה לעשות תשתיות כמו שעשו בניצן ובכרמייה פעמיים?
אילן כהן: סליחה אראלה, אני בהתקפה עכשיו או שאני יכול לסיים את דברי?
אראלה גולן: אני שואלת, אני לא מתקיפה.
אילן כהן: שאלו אותי שאלה, תני לי ברשותך לסיים.
אילן כהן: אני אענה לגבע ה-160 משפחות.
אילן כהן: המאה האחרונות הן משפחות שמיועדות ללכת לעין צורים.
אילן כהן: לאחר משא ומתן לא קל החליטו משפחות מנצר חזני ומנווה דקלים להיות בעין צורים.
אילן כהן: עין צורים הוא אתר מאוד מורכב לבנייה בגלל החורף וסוג האדמה.
אילן כהן: כל המבנים כבר נמצאים שם, 40 משפחות אמורות להתחיל תוך שבוע ליישב את עין צורים, כך שכל 160 המשפחות יש להן אתר זמני מיועד.
אילן כהן: המשפחות של עין צורים למשל, החליטו שבתיהם יהיו כנראה באזור לכיש.
אילן כהן: אני לא יכול לכפות על אדם את בניית בית הקבע שלו, הוא צריך להחליט איפה הוא בונה את בית הקבע.
אילן כהן: אני יכול לתת לו את המגורים הזמניים.
אילן כהן: דרך אגב, בחוק פינוי פיצוי לא נאמרה מילה לגבי בתי מלון, אין שם שום חובה לספק מגורים זמניים, שום דבר.
אילן כהן: חוק פינוי פיצוי לא חייב אותי לתת בית מלון - - -
דובר: אם הייתם מקשיבים לעורכי דין - - -
חיים אורון: הקשבנו להם בלי גבול, חבר'ה, אותם תביאו לוועדת חקירה, את העורכי דין שהובילו אתכם לפינה הזאת תביאו לוועדת חקירה.
חיים אורון: הם תקעו את החוק, תשאל את החברים שיושבים פה, הם מכירים אותי לא מהיום.
אופיר פינס-פז: חשבתי שהמבקר ישאל אותנו איך שמתם 8 מיליארד שקל אחרי ששמתם 2 מיליארד שקל?
אופיר פינס-פז: זה מה שחשבנו שהמבקר ישאל.
מל פולישוק-בלוך: תודה רבה, בזה השתחררנו קצת, עכשיו אנחנו ממשיכים לפי הסדר, יונתן בשיא בבקשה.
יונתן בשיא: אדוני מבקר המדינה, גברתי יושבת ראש הוועדה, חברי הכנסת, אורחים נכבדים.
יונתן בשיא: אני מאמין גדול בדברי חז"ל שמעשיך יקרבוך ומעשיך ירחקוך.
יונתן בשיא: המצגת שהכנתי ב-5 דקות זה מצב העניינים נכון להיום מזווית הראיה של מנהלת סל"ע, אני מבקש להציג אותה באמת ממש בקצרה.
יונתן בשיא: הקרנת מצגת.
יונתן בשיא: אנחנו רוצים להציג לפניכם כפי שאתם רואים במצגת את המקומות השונים בהם מצאנו פיתרונות לאנשים, החל מבוסתן הגליל בצפון, קיבוץ יד חנה במרכז, יד בנימין, חפץ חיים, עין צורים, ניצן, ניצנים, בת הדר, תלמי יפה, מבקיעים, אמציה מרשם בעתיד, שומריה, חלוצית 1 וחלוצית 4 ואני רוצה על כל אחד מהיישובים האלה לומר משהו ממש במשפט אחד.
יונתן בשיא: אבל לפני כן לגבי הדיור הזמני שכל כך הרבה דיברו עליו.
יונתן בשיא: נכון להיום, מתוך קרוב ל-1800 משפחות כ-1450 משפחות ביקשו להגיע למגורים זמניים.
יונתן בשיא: אנחנו בלוח זמנים הכי קצר שאנחנו יודעים לעשות, יכול להיות שמישהו אחר יודע לעשות את זה מהר יותר, העמדנו את המקומות האלה.
יונתן בשיא: אני מזכיר, אי אפשר להקים אתר זמני ללא הסכמה של האדם להגיע לאתר הזמני הזה.
יונתן בשיא: אנחנו עשינו את זה באמת מתוך רצון לשמור על הקהילתיות גם בתקופת הביניים.
יונתן בשיא: אי אפשר לחשוב שאדם יהיה לשנתיים מפוזר ואחר כך למגורי הקבע יחזור חזרה להיות קהילה.
יונתן בשיא: לכן בהשקעה מאוד גדולה, אנחנו כרגע, פרט לאתר של עין צורים שהמשפחות תתחלנה להגיע אליו בשבוע הזה ובשבוע הבא, ולאתר בקטיף שבעוד שבוע 10 ימים יהיה מוכן לקליטה, אנחנו כאמור כל האתרים האחרים כבר מוכנים, אני כמובן לא אדבר על כולם.
יונתן בשיא: כפי שאמרתי, כ-1300 מתוך 1700 המשפחות בחרו לשמור על המרקם הקהילתי, והדבר הכי חשוב פה במצגת, המדינה השלימה יחד עם המתיישבים את התוכנית למגורי הקבע שלהם, להוציא יישוב אחד שטרם החליט על כך, אנחנו סיימנו את התוכנית.
יונתן בשיא: ברור שהביצוע שלה ייקח יותר זמן וגם פה, בבוסתן הגליל 30 משפחות מבני מנשה, מגן שאול באזור התענכים, קיבוץ יד חנה הפך ליישוב קהילתי.
יונתן בשיא: קהילת חומש נמצאת בתוכו.
יונתן בשיא: אגב הם כן על מגרשי הקבע שלהם בגלל שכבר בפסח ב-2005 הם אמרו שזה רצונם והיה לנו מספיק זמן להכין להם את זה מראש.
יונתן בשיא: לכל האחרים, לו היינו מכינים את התשתית למגורי הקבע אז האנשים היו נשארים בבתי המלון עוד חצי שנה כי להחליט מהו מקום הקבע, להכין תב"ע, להכין תשתיות, לא לוקח יום אחד, לא לוקח יומיים.
יונתן בשיא: יד חנה עשינו את זה, זה גם עולה הרבה מאוד כסף - - -
אראלה גולן: אבל ככה אתה מכין פעמיים, גם בזמני וגם בקבע וזה עולה הרבה מאוד כסף.
יונתן בשיא: נכון, אבל לעומת זאת אתה משלם יותר בבתי המלון.
אראלה גולן: אני מדברת על הארעי, יושבים בכרמייה ויש להם תשתיות ואחר כך הם עוברים למקום אחר.
יונתן בשיא: ניצן, מגורי קבע אני מדגיש, 442 מגרשים.
יונתן בשיא: אתמול נחתם היתר הבניה, מחר הקבלן מתחיל לעבוד על התשתיות ל-142 היחידות הראשונות בניצן, ועוד יצאו מכרזים בשבוע שעבר ב-27 מיליון שקל נוספים לעוד 200 מגרשים נוספים, אלה של החצי דונם לגבי ניצן.
יונתן בשיא: בניצן אנחנו עושים גם חלק גדול מאוד ממבני הציבור שהיו בנווה דקלים.
יונתן בשיא: סתם לדוגמא, פשוט אני רואה מולי את ליאור, יש לנו צוות היגוי משותף והאולפנה תוקם שם אחר כבוד, כפי שאתם רואים במצגת את המקום המדויק שלה.
יונתן בשיא: הלאה, אשקלון מתחם הגולף, ל-120 משפחות מאנשי ניסנית, במתחם ניצנים.
יונתן בשיא: למושבים וגם לאנשי ניסנית שנמצאים כרגע באתר הזמני, ביד בנימין, פרט לכך שכרגע נמצאים שם גם אנשי גני טל וגם אנשים נוספים, מתוכננים להיות פה 100 מגרשים למשפחות שתרצנה להיות שם בקבע, הישיבה של הרב טל ומדרשת טוהר בנוסף, כאמור, סך כל העלויות רק ביד בנימין, 125 מיליון שקל.
יונתן בשיא: בקיבוץ חפץ חיים, היום בשעה אחת ושלושים ועדה מחוזית מאשרת את התב"ע על מנת שאנשי גני טל יוכלו להקים את בית הקבע שלהם, צמוד דופן לקיבוץ חפץ חיים.
יונתן בשיא: אותו מודל יהיה גם ביסודות עבור אנשי נצר חזני.
יונתן בשיא: מושב מבקיעים, הסיפור ידוע, עוד פעם, שם אנשים באו אלינו בזמן.
יונתן בשיא: כבר עכשיו הקרווילות שלהם נמצאות על מגרשי הקבע שלהם כי היה לנו מספיק זמן להכין את זה מראש.
יונתן בשיא: 26 משפחות של פאת שדה עם עוד כמה מרפיח ים בבת הדר.
יונתן בשיא: גמרנו את כל התהליך יש 49 מגרשים, יש נדמה לי כ-35 משפחות שכבר בימים אלה חותמות הסכם עם מנהל מקרקעי ישראל למגרש הקבע שלהן, יתחילו לבנות את בית הקבע שלהן.
יונתן בשיא: תלמי יפה, ממלא מקום ראש הממשלה חתם שלשום, מאחר והיה ויכוח בוועדה המיוחדת, חתם על אישור הפרוייקט של תלמי יפה, 25 משפחות מאלי סיני יגיעו לתלמי יפה להיות בתוך המושב.
זבולון אורלב: איפה זה תלמי יפה?
זבולון אורלב: יונתן בשיא: תלמי יפה זה ממש ליד המועצה האזורית חוף אשקלון, מדרום לאשקלון, גם ברדיוס של הקסאמים אגב.
זבולון אורלב: באמציה, פרט למגורים הזמניים שכאמור ב-20 לחודש מרץ אני מקווה שאנשי קטיף יחלו לעבור לשם, מתוכנן באמציה גם מגורי הקבע למושב קטיף.
זבולון אורלב: שומריה כפי שנאמר, אתמול בערב היה טקס מסירת המפתח לאנשי שומריה הוותיקים.
זבולון אורלב: תחשבו קיבוץ ותיק שהצלחנו לשכנע את חבריו לעזוב את המקום - - -
אהרון חזות: הם קיבלו הרבה כסף.
מל פולישוק-בלוך: שומריה שמענו כבר מספיק, הלאה, מרשם.
דובר: כמה קיבלו?
מל פולישוק-בלוך: מה זה משנה כרגע?
יונתן בשיא: קיבלו פחות ממשפחה שעוזבת את המושב שלך.
דובר: כן?
דובר: קיבלו כפול.
יונתן בשיא: במרשם כאמור מתוכנן יישוב לכ-100 משפחות מנווה דקלים.
יונתן בשיא: אני יודע שיש ויכוח האם זה יהיה במרשם או באגוז, הנושא הזה עדיין פתוח.
יונתן בשיא: ואחרונים חביבים בחולות חלוצה צמוד לגבול ישראל מצריים, שם מוקמים בימים אלה שני יישובים, חלוצית 1 וחלוצית 4, שם זמני, עבור מחצית מאנשי עצמונה, המכינה הקדם צבאית של עצמונה ואנשי נצרים שנמצאים בינתיים ביתד וביבול במגורים זמניים.
יונתן בשיא: וגם שם, מי שלא היה מוזמן לראות, איך נעשתה עבודה ממש ביש מאין.
יונתן בשיא: צמחו שני אזורי קרווילות עם כל התשתיות עבור שתי הקהילות האלה.
יונתן בשיא: לגבי העלויות.
יונתן בשיא: בשנה אחת, במאמץ משותף של סל"ע, משרד הבינוי והשיכון, ממ"י, משרד הפנים וכל משרדי הממשלה האחרים תוכננו למעלה מ-4800 יחידות דיור ב-19 יישובים.
יונתן בשיא: לפי מה שאני מכיר דבר שלא רבים כמוהו היו בעבר הציוני.
יונתן בשיא: ב-2005 ו-2006, יגיע סך ההשקעות בבינוי ההתיישבות למיליארד וחצי שקל - - -
מל פולישוק-בלוך: סליחה, יש 1700 משפחות - - -
יונתן בשיא: אנחנו מתכננים בהרבה מאוד מהמקומות מגורים מעבר לכך.
יונתן בשיא: ליאור כלפא: להתנתקות הבאה.
מל פולישוק-בלוך: זו גם אפשרות, למה לא?
מל פולישוק-בלוך: זה לא דבר רע.
חיים אורון: נכון, זה לא רע, ועם שיתוף פעולה שלכם - - -
ליאור כלפא: סוף סוף מפנים את המאחזים הלא חוקיים של הבדואים.
יונתן בשיא: סך כל ההשקעות בהתיישבות, כולל כבישים ותשתיות, כמיליארד וחצי שקל, מתוך זה מיליארד שקל לפיצויים.
יונתן בשיא: פיצויים, אנחנו מעריכים שהעלות תהיה 3 וחצי מיליארד שקל, מתוכם עד היום שילמנו כבר 1.3.
יונתן בשיא: מיליארד שקל.
יונתן בשיא: כדאי לציין ש-1030 משפחות קיבלו כבר מאה אחוז מהפיצויים עבור בית המגורים שלהם.
יונתן בשיא: 240 משפחות קיבלו 75 אחוז מהפיצוי ורק השאר כ-500 משפחות קיבלו מקדמה נמוכה יותר.
יונתן בשיא: לגבי הסיוע החברתי, 287 משפחות מטופלות פרטנית.
יונתן בשיא: לכל הקהילות יש לנו מלווים חברתיים.
יונתן בשיא: הוקצע מימון למזכירי היישובים ולרבנים, יש טיפול פרטני גם במשפחות שהתפזרו ולא נמצאות מאז בתוך הקהילה.
יונתן בשיא: 24 תקני רווחה הועמדו לרשות היישובים הקולטים.
יונתן בשיא: 307 סדנאות - - -
אהרון חזות: אין מועדוני נוער בכל המקומות.
יונתן בשיא: סיכום ביניים שקף אחרון.
יונתן בשיא: התוכנית למגורי קבע הושלמה יחד עם המתיישבים, להוציא יישוב אחד שטרם החליט על כך.
יונתן בשיא: 80 אחוז מהמפונים ביקשו לשמור על המסגרת הקהילתית ממנה הם באו.
יונתן בשיא: הרצון שלהם מהווה גם חלון הזדמנויות לפתח את ההתיישבות בנגב, את ההתיישבות כולה.
יונתן בשיא: אנחנו לא צופים חריגה מהתקציב המשוער של 5 מיליארד שקל.
יונתן בשיא: דרך ארוכה עברנו, אך דרך ארוכה ממנה עוד לפנינו, וכמאמר חז"ל במסכת אבות, "אין עליך המלאכה לגמור אך אין אתה רשאי להיבטל ממנה.
יונתן בשיא: "
מל פולישוק-בלוך: מי אחראי על התעסוקה?
אילן כהן: זה לא חלק מהדוח הזה אבל אני רוצה שאיש האוצר יגיד משהו לגבי התקציב, ומנכ"לית החינוך, אולי מנכ"לית החינוך תדבר, אבל ממש בקצרה.
מל פולישוק-בלוך: בבקשה, אבל ממש דקה.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו עשינו גם ישיבה ספציפית על החינוך כך שדברים רבים כבר נאמרו, בבקשה.
מל פולישוק-בלוך: עמירה חיים: שמחתי לשמוע שהמפונים הביעו את שביעות רצונם מההערכות, גם בבית הנשיא גם במקומות אחרים.
מל פולישוק-בלוך: שנה לפני הפינוי ביוני 2004 הקמנו מטה מאוד מסודר ונרחב במחוז דרום לטפל בכל המישורים.
מל פולישוק-בלוך: התלמידים והמורים זכו לליווי רגשי, ייעוצי, במהלך כל השנה, לפני ההתנתקות, עם נוכחות מאוד מסיבית של כל אנשי מחוז דרום.
מל פולישוק-בלוך: אני בתפקידי הקודם וכל הצוות, ועל כך צריך להודות להם, בנינו במקביל מוסדות חינוך, הבטחנו שיבוץ לכל המורים ועם התלמידים יצרנו קשר אישי, דבר שלא היה כל כך קל לעשות אותו.
אהרון חזות: סליחה, אין בעיות?
עמירה חיים: אני לא אמרתי שאין בעיות.
עמירה חיים: כל התלמידים משובצים, 3335 תלמידים שלמדו בגוש קטיף כולם משובצים.
עמירה חיים: מתוכם 913 תלמידים שלמדו במוסדות מחוץ לגוש, ידענו על כך שהם רוצים ללמוד במוסדות החינוך הקודמים שלהם רק ערב היציאה.
עמירה חיים: הבטחנו להם הסעות לכל מקום, בנינו מוסדות חינוך, הוצאנו את כל הציוד בפינוי לוגיסטי מאוד נרחב.
עמירה חיים: אבל הדבר המרכזי הוא הקשר האישי שיצרנו עם הילדים, ילד ילד, כדי לדעת - - -
מל פולישוק-בלוך: מהדוח עולה שמעונות יום עדיין אין.
עמירה חיים: מעונות יום שייך למשרד התמ"ת, לא שייך למשרד החינוך.
מל פולישוק-בלוך: גני הילדים עדיין לא מצוידים, יש כאן דברים שעולים בדוח שאין עליהם תשובות.
מל פולישוק-בלוך: מועדוני נוער לא קיימים - - -
עמירה חיים: אני אסביר מה קרה, הציוד של בתי הספר הועבר בצורה מאוד מסודרת במכולות.
עמירה חיים: יחד עם זה - - -
מל פולישוק-בלוך: אולי הוא סגור עדיין בקסטינה.
עמירה חיים: לא, אנחנו העברנו ציוד שלם של גן ילדים, אנשי המבקר גם ראו את זה, אותה גננת קיבלה את אותו ציוד, איפה שיכולנו עשינו את זה.
עמירה חיים: מה שקרה כשהגענו לפנות את הציוד, הסתבר שחלק לא קטן מהציוד, הנוער המחזק שהגיע לגוש קטיף לפני ההתנתקות השתמש בו כדי להפעיל ולהעסיק את הילדים.
עמירה חיים: השתמשו בציוד בשולחנות, בכסאות ולא יכולנו להוציא את הציוד הזה.
עמירה חיים: ספרים ומחברות שאספנו, חלקם כבר לא היו ראויים לשימוש.
עמירה חיים: למשל מה שקרה ביישובים קטנים כמו נצרים, כפר דרום שהם סייעו בלאסוף את החומר, כל הציוד שלהם הגיע בשלמותו כמות שהוא, מחברת אחת לא נגרעה מהרשימה.
עמירה חיים: אבל ביישובים הגדולים יותר כמו נווה דקלים, לצערנו הרב הייתה פגיעה בציוד ולא יכולנו להביא את כל הציוד.
עמירה חיים: אהרון חזות: על איזה רשימה את מדברת?
מל פולישוק-בלוך: אדוני הנכבד, אם אתה לא רוצה שאני אוציא אותך, אני מבקשת להוציא אותו, אי אפשר ככה.
עמירה חיים: מלי, אל תוציאו אותו, הוא בסדר גמור.
מל פולישוק-בלוך: יש המון אנשים, אנחנו גמרנו עם הדיווחים, כמעט אנחנו מסיימים עם המבוקרים, אני אתן לכם לדבר אבל אם כל אחד מתפרץ, אין שום ערך לדיון.
עמירה חיים: א
עמירה חיים: הרון חזות שישב אצלי במשרד לא אחת וגם נפגשנו וגם בשטח, יום יום ראית אותי שם בתוך השטח, שמחתי שגם ידעת להגיד תודה למשרד החינוך.
עמירה חיים: היו המון קשיים תוך כדי שלא ידענו לאן אנשים הולכים, ואתה יודע את זה.
עמירה חיים: זימנתי את האנשים אלי ושאלתי, לאן אתם רוצים להגיע?
עמירה חיים: ואמרתי להם, אנחנו הולכים אתכם, איפה שאתם נמצאים.
עמירה חיים: 9000 מקומות חלופיים הכנו ל-3335 ילדים.
עמירה חיים: זה הרבה יותר מאשר צריך נכון?
עמירה חיים: ובכל זאת זה לא הספיק כי כשיצאתם מהגוש ואנחנו הכנו בברכיה מקום ל-600 תלמידים והגיעו לשם רק 150 מייד נערכנו לקחת את אותם 400 שרוצים בית ספר נפרד והכשרנו במהירות אפשרית את בית הספר בשפיר בהסעות לשפיר, לאן שרציתם.
עמירה חיים: כך שבפועל הוכנו יותר מ-10,000 מקומות לשבץ.
מל פולישוק-בלוך: האם היום את יכולה לומר שיש ציוד לכולם?
מל פולישוק-בלוך: יש מקום לכולם?
מל פולישוק-בלוך: הכל סודר או שיש עדיין ליקויים?
עמירה חיים: כל התלמידים משובצים כאשר אנחנו נערכנו למצב הארעי במלונות, גני הילדים במקום והסעות מתוך המלונות.
עמירה חיים: לאחר מכן למצב הזמני שנמצאים היום, ללימודים מסודרים היום כולל הסעות לאן שהם נמצאים ואנחנו כבר נמצאים עכשיו בהתארגנות ליישובי הקבע, לבניית קבע.
עמירה חיים: אני מקווה מאוד שבתקציב 2006 כבר יגמרו בתי הספר של הקבע.
מל פולישוק-בלוך: תודה רבה, נציג האוצר בבקשה.
הראל בלינדה: כמה מילים על הרקע התקציבי.
הראל בלינדה: מאז שהסתיימה חקיקת חוק פינוי פיצוי הממשלה קיבלה החלטות לגבי הטיפול במפונים שמשמעותן התקציבית כ-1.4 מיליארד שקלים.
הראל בלינדה: זה סכום שלא נלקח בחשבון בתחזית המקורית כיוון שהחוק לא חייב אותנו לעשות את כל הפעולות האלה.
הראל בלינדה: למרות זאת הממשלה קיבלה החלטות בסדר גודל גדול מאוד, זה סכום שהוא גדול מאוד בהיקפים של תקציב המדינה וכמו שאתם יודעים צפויות הוצאות נוספות במהלך הזמן הקרוב בהתאם להחלטות שצפויות להתקבל בממשלה.
הראל בלינדה: אני מזכיר שהפיצוי שניתן למפונים במסגרת החוק הניח שהמפונים יבצעו את מרבית הפעולות האלה בעצמם.
הראל בלינדה: יש פיצוי עבור שכר הדירה במסגרת החוק, יש פיצוי עבור פינוי הבית במסגרת החוק, והממשלה למרות הדברים האלה, קיבלה החלטה גם לתת מכולות, גם לתת בתי מלון וגם לתת מגורים זמניים בסכומים כבדים מאוד לתקציב המדינה.
הראל בלינדה: הערה אחת לגבי העיכובים שדוח המבקר מעיר לגביהם בתקצוב של ההחלטות ובקליטת כוח האדם למנהלת.
הראל בלינדה: צריך לזכור את הסביבה החוקית בה היינו באותה תקופה.
הראל בלינדה: תקציב המדינה לשנת 2005 לא אושר במועדו, הוא אושר רק בסוף מרץ.
הראל בלינדה: בתקופה שבה אין תקציב, הממשלה לא יכולה להתחיל בביצוע פעולות חדשות לפי החוק למעט פעולות חיוניות והחוק מגדיר אותן.
הראל בלינדה: אני מזכיר, הוגש נגד הממשלה באותה עת בג"ץ על כך שהממשלה מתחילה בפעולות לביצוע ההתנתקות למרות שאין חוק תקציב מאושר.
הראל בלינדה: מהסיבות האלה עד סוף מרץ פעלה המנהלת בהיקף תקנים מצומצם מאוד.
הראל בלינדה: לאחר שחוק התקציב אושר התחילה הממשלה בפעולות לביצוע קליטה של עובדים למנהלת.
הראל בלינדה: מבקר המדינה מעיר שבסוף אפריל היו 15 עובדים במנהלת וזה תחילת קצב הקליטה של העובדים.
הראל בלינדה: צריך לזכור את הדברים האלה, אני מניח שמבקר המדינה היה מעיר לנו אם היינו קולטים עובדים בלי חוק תקציב מאושר ובניגוד לכללים האמורים.
אופיר פינס-פז: כמה זמן היה תקציב סל"ע תקוע בוועדת כספים?
הראל בלינדה: ועדת הכספים באותה תקופה הייתה במידה רבה לאומתית לפניות תקציביות שקשורות להתנתקות.
חיים אורון: התקציב היה תקוע בוועדת הכספים חודשיים, לא כי סמדר אמרה לכם שאפשר באותו יום להעביר העברה.
חיים אורון: זו הייתה עבודה קלה אם אפשר היה להעביר באותו יום.
חיים אורון: לא היה רוב בוועדה חודשיים.
אבנר שמעוני: אז למה הזדרזתם לגרש אנשים מבתיהם?
אבנר שמעוני: למה לא דחית את זה?
חיים אורון: על זה אבנר אתה צודק ועל זה הייתי מבקש דוח מבקר, האם המדינה נהגה נכון כשהיא פינתה אתכם בזמן?
חיים אורון: על זה באמת רצוי שיהיה דוח ביקורת על המדיניות של לפנות אנשים נגד רצונם בזמן שלא הכל מוכן.
חיים אורון: לי יש בעניין הזה עמדה מאוד ברורה כאיש פוליטי, אדוני המבקר רוצה להיכנס לפינה הזאת?
חיים אורון: עם כל הכבוד.
חיים אורון: זאת השאלה היחידה שיש.
חיים אורון: כל השאר נברר את הנושא.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו נשמע רק נציג אחד של הרשויות הקולטות ונשמע את המפונים.
מל פולישוק-בלוך: המבקר אומר שנושא התעסוקה יופיע בצורה מפורטת בדוח הבא, הנושא מופיע כאן כתזכורת אבל זה לא נושא הדוח הנוכחי לכן לא נערבב אבל אם תרצה לדבר על התעסוקה, זכותך המלאה.
מל פולישוק-בלוך: אורי נעמתי, ראש מועצת אשכול, בבקשה.
אורי נעמתי: דיברו על קליטה קהילתית, אנחנו אמרנו מהתחלה שקליטה קהילתית זה המתכון.
אורי נעמתי: מנכ"ל משרד ראש הממשלה הגיע אלינו לסיור באישור מפוני ימית, אמרנו לו כך ראה וקדש.
אורי נעמתי: הוא לקח את האנשים מעין הבשור, הביא אותם לישיבת מנכ"לים בירושלים ואמר להם, תראו, אלו אנשים שנקלטו קהילתית, תסבירו להם איך עושים את זה.
אורי נעמתי: אם נדבר על לוח זמנים, אני רוצה אולי להגיד את הדבר החשוב ביותר.
אורי נעמתי: אני מעריך שהיו הרבה מאוד סיכויים ואילן יודע את זה ויונתן יודע את זה וגם אני, שהיינו עומדים פה בוועדה לביקורת המדינה והיו שואלים אותנו, למה עשיתם את יתד ויבול, אף אחד לא רוצה לבוא לגור שם.
אורי נעמתי: זה בדיוק השניות הזאת של האנשים שעושים.
אורי נעמתי: אתה עושה יש בעיות, אתה לא עושה יש בעיות.
אורי נעמתי: אני רוצה לצטט 3 תאריכים שתבינו את הראש.
אורי נעמתי: 15 ביוני, התחלת עבודות עפר ביתד ויבול בעקבות ביקור ראש הממשלה.
אורי נעמתי: 15 לספטמבר, 3 חדשים אחרי זה, קליטת מפוני עצמונה ביישוב, ואנחנו בינואר התחלנו את העבודה על יישוב הקבע.
אורי נעמתי: הדבר הזה נעשה רק בזכות זה שאילן כהן אישית היה במועצה שם לדעתי, יותר מ-10 פעמים, בזכות זה שמנכ"ל משרד השיכון שיושב פה היה בביקור שבועי במועצה עם בית, בית מה עושים ואיך עושים, ואני חושב, אני 3 שנים וחצי ראש מועצה, לא ראיתי ביצועים כאלו במדינת ישראל אף פעם.
מל פולישוק-בלוך: מבחינת העברה תקציבית היו לכם בעיות?
אורי נעמתי: מבחינת העברה תקציבית עד היום אנחנו מספסדים את המדינה אבל אנחנו רגילים לזה.
אורי נעמתי: אני גורס נעשה ונשמע, אם הייתי מחכה עד לאישור האחרון, עד לגרוש האחרון, עד לדבר האחרון, המפונים עוד היו במלונות.
מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לשמוע את מר שלמה וסרטל מגני טל, בבקשה.
שלמה וסרטל: ראשית אני רוצה להודות למבקר המדינה על כך שהוא הפך את העניין הזה מה שנקרא, ביקורת און ליין.
שלמה וסרטל: אני רוצה להודות מאוד ליושבת ראש הוועדה שבאמת הייתה מסורה לשמוע ולהמשיך עד הרגע האחרון.
שלמה וסרטל: ואחרי מה ששמעתי ממנכ"ל משרד רוה"מ והיושב בראש המנהלת מר בשיא, אני רק רוצה להצטרף לתודות של כל אלו שהיו שם.
שלמה וסרטל: רק לי אין אקדח על הרקה ואני אומר תודה למה?
שלמה וסרטל: כי הרי הכל כל כך טוב אז למה אנחנו נמצאים פה?
שלמה וסרטל: ואם הכל כל כך טוב, יושבת איתנו כאן אראלה גולן שהיא אדריכלית וכנראה שהיא מבינה יותר, אם היינו עושים את המקום ישר בקבע או את הקרוון הזה במקום הקבע בראש החלקה, אז לא היינו נראים אחרת.
שלמה וסרטל: אך מכיוון שאנחנו נמצאים בבתי מלון, במקומות ארעיים, לגופו של עניין זה אותו דבר אבל בסופו של דבר אני רוצה לשאול את השאלות הנוקבות.
שלמה וסרטל: אם היינו, וגם מר נעמתי, כשאתה הבאת הנה את אנשי הבשור, הם כולם כבר ראו את הפינוי כי אחרי שהם גידלו לפחות שנתיים או שלוש במקום החליפי שלהם.
שלמה וסרטל: אנחנו בכפול מגילם מה שהם היו ובשנות דור שאנחנו היינו במקום שבו היינו, אז להוציא אותנו כמו שהוציאו אותנו אז השאלה היא אחרת לגמרי.
שלמה וסרטל: איפה כל החקלאות שהייתה שם?
שלמה וסרטל: ואני במקרה זה מדבר על חקלאות כיוון שהיה לי שם מפעל חיים.
שלמה וסרטל: מי בכלל התעסק עם העניין הזה?
שלמה וסרטל: אני לא רואה בכלל באופק איפה אני מגיע לדבר הזה, אם אני אגיע.
מל פולישוק-בלוך: החממות שלך עומדות והן עובדות.
שלמה וסרטל: מה שעובד אצלי זה בסך הכל מקום שאני שכרתי.
שלמה וסרטל: הממשלה לא עשתה לטובת העניין הזה שום דבר.
שלמה וסרטל: וגם, אילן, סליחה, גם המקום שאתה רוצה להציע לי ומה ששר החקלאות אמר לי כל הזמן, תיכנס, יש כאן שטח ותבנה.
שלמה וסרטל: אני לא מהנדס ואין לי את ההון הזה.
שלמה וסרטל: ידעתי איך לבנות במשך 28 שנה דונם ועוד דונם ועוד דונם עד שהגעתי ל-40 דונם.
שלמה וסרטל: היום אני לא יודע איך בונים 40 דונם בבת אחת עם חצי הכסף ממה שאתה נותן לי.
שלמה וסרטל: אז אל תבוא ותאמר לי, כמו שעשה אחד, שניים והם נמצאים היום, השקיעו ושקועים עמוק בפנים.
שלמה וסרטל: אז אני לפחות בעניין הזה יכול לבוא ולומר, אבל באמת זו לא הבעיה הפרטית שלי כי אני פשוט הלכתי ושכרתי מקום, אני עושה 50 אחוז מהעניין הזה.
שלמה וסרטל: אני לא יודע אם יש לזה המשך וכו'.
שלמה וסרטל: אבל איפה כל חברי החקלאים?
שלמה וסרטל: אל תיקח אותי עכשיו בתור דוגמא ואל תבוא ותאמר לי, נתתי לך פיתרון כי הפיתרון שנתת לי זה לא לאחוז אחד, לא לפרומיל מתוך החקלאים שהיו שם.
שלמה וסרטל: אני לא רוצה לדבר על כל מה שהיה ועל כל האוטובוסים והדרך וכו', הצל"ש שמגיע זה לא לחיילים, מגיע אך ורק למתיישבים.
שלמה וסרטל: שהם יצאו בסיסמא ששלמות העם קודמת לשלמות הארץ.
שלמה וסרטל: זה הצל"ש האמיתי ולכן אם אנחנו היינו מתנהגים כמו עמונה לא היה פינוי.
שלמה וסרטל: מה שאני רוצה לבקש את כבוד המבקר, אני רואה את הדברים בצורה כזאת.
שלמה וסרטל: מה המבקר יבקר בעתיד?
שלמה וסרטל: אני רוצה לקוות מאוד שמנכ"ל משרד ראש הממשלה ולכל העוסקים במלאכה שבעוד איקס שבועות יבואו ויאמרו, הנה קידמנו אתכם, עלינו מדרגה.
שלמה וסרטל: היום 7 חודשים אחרי יום הפורענות הנוראי הזה, 1700 משפחות מדינת ישראל לא יודעת להתמודד איתן, לא יודעת להתמודד עם הבעיה הקטנה הזאת איך לעשות להם מגורי קבע, איך להעביר להם את התעסוקה הנכונה וכו'.
שלמה וסרטל: ועל זה אני כואב.
שלמה וסרטל: ואם הייתם יורדים לעניין הזה של הילדים אז בכלל יש לכם חור שחור גדול מאוד.
שלמה וסרטל: אתם בכלל לא יודעים במה המדובר כי אנחנו הנפגעים באמת, בסופו של דבר היותר קטנים.
שלמה וסרטל: כי מה שמדובר בכסף ומה שמעניין את שר הפנים לשעבר פינס שכבר איננו פה.
שלמה וסרטל: אם היית מר אילן כהן, מסתכל על אדם כאדם ולא אומר לי מה החלופות בכסף, אז התוצאה הייתה הרבה יותר טובה כלפי האדם.
שלמה וסרטל: ואני מדבר על האדם, לא על כאלה המאושפזים שנמצאים היום בבתי חולים.
שלמה וסרטל: לא כאלה שילכו לשם, לא כאלה שכבר לא איתנו היום ולא תצטרך לדאוג להם לתקציב וכן הלאה.
שלמה וסרטל: ואני מאוד רוצה לקוות ואני מודה לך יושבת ראש הוועדה בעניין הזה שבאמת אנחנו נקדם את הדברים האלה שהפתרונות מהיום יהיו ענייניים ומהירים כי אנחנו כבר לא צעירים.
אילן כהן: הודעת לי שאתה שותל את העונה הבאה כי לא יהיה פינוי, זה מצולם.
אילן כהן: אני אישית באתי אליך.
שלמה וסרטל: אני אמרתי שלא אקדם את הפורענות בדקה אחת לפני שהיא תקרה, נכון.
מל פולישוק-בלוך: וזו זכותך המלאה.
מל פולישוק-בלוך: רחמים בן חיים מנווה דקלים לשעבר, היום מניצן, בבקשה.
רחמים בן- חיים: אני בעל מפעל תעשיה של 80 עובדים ואני רוצה לציין את הקשיים, ואני לא רוצה פה לדבר על הצד האנושי, באמת ובתמים אני יכול לומר שהאנשים פה הם טובים בעלי רצונות טובים, אני לא עומד עם אקדח על הרקה ולא כלום.
רחמים בן- חיים: אבל זה בלתי אפשרי לא לעמוד בפני הבעיות האלה כשאתה עומד בלוח זמנים כשבפברואר מתקבל חוק ובאוגוסט אתה צריך לעזוב את הבית שלך.
רחמים בן- חיים: אף אחד לא יכול לבקש ממני לשתף פעולה עם מי שאונס אותי לעזוב את הבית שלי ולבוא ולומר לי להיכן לעזוב.
רחמים בן- חיים: מכיוון שאצלי המעמסה הייתה מפעל ולא בית.
רחמים בן- חיים: ובאמת ובתמים אני לא רוצה שאף אחד יבוא ויפתור לי את הבעיה ויסדר לי בית.
רחמים בן- חיים: בית יכולתי לסדר לעצמי וזאת לא הבעיה ואתם מפקששים את הנקודה.
רחמים בן- חיים: מה יהיה הלאה?
רחמים בן- חיים: אני יושב בניצן וזו טרגדיה.
רחמים בן- חיים: אתם לא יודעים מה קורה שם, אתם מתעלמים מכך.
רחמים בן- חיים: וזה לא הכלים שיש היום, זה לא הכלים של מנהלת.
רחמים בן- חיים: ואני יכול לספר לכם כמה סיפורים אישית.
רחמים בן- חיים: אני העברתי מפעל של 80 עובדים כשחיפשתי מפברואר מקום של 6000 מטר ולא מצאתי מאשדוד עד באר שבע את המקום הזה.
רחמים בן- חיים: כי אין מבנה תעשייה של 6000 מטר.
רחמים בן- חיים: אני לא חיכיתי לכם.
רחמים בן- חיים: אני מייצר מוצר שאני מתחיל עם משקוף ואחר כך כנף של דלת וזה לוקח להתעסק עם קבלן.
רחמים בן- חיים: אני מתעסק מקריית שמונה ועד אילת.
רחמים בן- חיים: צריך לספק את זה בשנה וחצי.
רחמים בן- חיים: אני לא יכול להפסיק.
רחמים בן- חיים: הדובר לפני אמר שהוא בנה את המפעל שלו דונם אחר דונם, אני בניתי ב-18 שנה מפעל עם 80 עובדים אבל לא מצאתי מקום להמשיך אותו.
מל פולישוק-בלוך: היום אתה עובד באיזשהו מקום?