GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שאלתיאל רם:
 אני אתן לכם דוגמה למשל, אנחנו עובדים מול רשויות באופן מלא
שאלתיאל רם:
 לדוגמה, אנחנו הבאנו לכאן את ראש עיריית שדרות עם סגן ראש העיר והצוות שלו, ופה איפה שאני יושב מחר אנחנו נעשה דיון מקיף על שדרות, וזה כדוגמה למענה ישיר ברוח הדברים של השר
שאלתיאל רם:
      דבר נוסף, בנושא תקומה בארוך טווח, שזה ארוך טווח שזה עכשיו, לפי מדיניות השר אנחנו בעצם מסתכלים אחרת, מתכננים אחרת, חושבים אחרת, על מערכת חינוך שונה לגמרי ממה שאנחנו מכירים בהיבטים של מפתחות התקינה של הצוות הטיפולי, הפדגוגי, גודל הכיתות, במעון, ביסודי, בגן, וכמובן התוכנית הזאת נמצאת אצלנו במשרד והיא תוצג לשר בהקדם, והיא תוצג אחר כך למעלה לתרגם אותה למשאבים ולביצוע
שאלתיאל רם:
 זה לגבי התקומה
שאלתיאל רם:
     מה שעל הפרק עכשיו ושבו אנחנו עוסקים, חוץ מלנהל את מערכת החינוך במוד חירום ברחבי המדינה, הפוקוס שלנו במקביל לסיפור של התקומה זה המענה לילדי המפונים ומרכזי יחד כפי שאנחנו קוראים לזה, אם זה במלונות, בבתי הארחה למיניהם
שאלתיאל רם:
 אנחנו מדברים על כ-370 מרכזי יחד, שהם בעצם "מיני מוסד חינוכי"
שאלתיאל רם:
 אנחנו קוראים לזה מרכז חינוכי, עם 370 מנהלים, ולכל דבר כזה יש צוות ומעטפת שלמה של מענה, וכמובן גם נותנים את הגיבוי והשיפוי
שאלתיאל רם:
 לפני שלושה ימים הוצאנו עדכון לנוהל של קליטת תלמידים מפונים ברשויות ברחבי המדינה, כולל שיפוי ופיצוי לאותן רשויות שקולטות את התלמידים אצלן, ובעצם זה נותן מעטפת
שאלתיאל רם:
     אנחנו מדברים על סיוע לרשויות באופן מלא
שאלתיאל רם:
 מתחילת המלחמה אנחנו מדברים על לפחות מעל 450 מיליון שקלים רק לשוטף – זה מימון הסעות באופן מלא, זה הסיפור של קליטת התלמידים, קולות קוראים של לתמוך את הרשויות, העוטף, אשקלון, ואפילו גישה מרחיבה לסיפור של חלוקת המחשבים
שאלתיאל רם:
 כל הדבר הזה בתוך המכלול הזה של מענה עכשווי, מה שנקרא עכשיו כשאנחנו מדברים, ועם הסתכלות לסיפור של תקומה
שאלתיאל רם:
      מה שעל הפוקוס שלנו – ציינו את זה פה – זה הקמת בתי ספר עורפיים
שאלתיאל רם:
 אנחנו מדברים על סדר גודל של תשעה בתי ספר עורפיים
שאלתיאל רם:
 כדי שנבין, מה זה אומר בית ספר עורפי? לגבי אותם בתי ספר אזוריים שממוקמים היום בטווח של 7-0 יש בקשה יחד עם הרשויות שכדי שהילדים של 7-4 עכשיו יוכלו לחזור ללמוד, אנחנו צריכים להקים להם בתי ספר שיהיו ממש בעורף, מזרחה, כלומר מ-7 קילומטר מזרחה משיקולי חוסן ונפשית שיוכלו לחזור ללימודים
שאלתיאל רם:
 זה על הפרק, תשעה ועוד שלושה בתכנון, אם זה טכנולוגי, אם זה מתי"א וחינוך מיוחד
שאלתיאל רם:
 זה הסיפור שלנו בפוקוס של הדבר הזה שנקרא מערכת החינוך בעוטף עזה, עוטף ישראל
שאלתיאל רם:
 עד כאן
מיקי לוי:
זה מהלך אפילו דרמטי, אני רק שואל האם זה מתואם עם ראשי המועצות? יש כאן מחויבות הורים, קהילה, לא פשוט לקבל החלטה כזו
שאלתיאל רם:
אנחנו מתואמים מלא עם משה אדרי כמו שציינתי בהתחלה, מלא מלא
שאלתיאל רם:
 אני מברך על השיטה שיישוב-יישוב, כמו שהוא אמר יישוב-יישוב, קיבוץ-קיבוץ, לא בסעיף כללי
שאלתיאל רם:
 שומעים את רכזי היישובים, את מזכירי היישובים, כל מינהל מחלקת חינוך ממש באופן מלא, כמובן עם המחוז שלנו, עם המינהלות שהקמנו והארגונים, מינהלת אילת, מינהלת ים המלח וכל המנגנון שהקמנו לטובת העניין
מיקי לוי:
 אני שואל אותך, אם אתה לא יודע אל תשיב
מיקי לוי:
 יש איזו תוכנית של שר החינוך, הוא הציג מתווה לבנייה מחדש של מערכת החינוך עבור 30,000 תלמידים
מיקי לוי:
 עלות הפרויקט הזה היא מיליארד שקל
מיקי לוי:
 במשרד האוצר אומרים שהם לא ידעו, והינה מתחילות ההתקוטטויות בין משרדי הממשלה, כשבתחילת הדרך אמרנו: כולנו לטובת הפרויקט הלאומי הזה, אין בלתו כרגע על השולחן
מיקי לוי:
 אתה יודע להוסיף לנו?
שאלתיאל רם:
לא
שאלתיאל רם:
 בעניין הזה של התקציב אני לא יודע להוסיף
שאלתיאל רם:
 אם צריך לבדוק אנחנו נבדוק ונחזור אליכם
נירה שפק:
אפשר לשאול אותו?
מיקי לוי:
כן, רק שנייה
מיקי לוי:
 אל תרד כי נירה רוצה לשאול
מיקי לוי:
 יוסי, רצית לומר משהו?
יוסי קרן:
 התוכנית שהשר קיש הביא היא תוכנית שבנויה מהרבה נדבכים
יוסי קרן:
 כלומר, התוכנית הזאת בנויה מהגיל הרך עד י"ב, היא מכסה את הכול, אם זה להוריד תקינה, אם זה להביא מדריכים חברתיים, אם היום למשל מדריך חברתי אצלנו – כשאני אומר מדריך חברתי זה המסגרת שיש בכל יישוב אחרי שעות הפעילות בבית הספר
יוסי קרן:
 יש לנו בקיבוצים או ביישובים חינוך חברתי שילד שמגיע אחרי בית הספר יש לו מסגרת, מחזיקים אותו, מאכילים אותו
יוסי קרן:
 המסגרות האלה פועלות גם בחופשים, כל השנה
יוסי קרן:
 למשל, חלק משיקום חינוך זה להוריד את התקינה של כמות הילדים למדריך
יוסי קרן:
 כלומר, אם עד היום יש לנו ביישובים מסוימים 20, 15 ילדים פר מדריך, השר קיש בא והוריד את התקינה לתקינה של 10 ילדים למדריך
יוסי קרן:
 כל אמירה כזאת היא כסף, והיא כסף כבד
יוסי קרן:
      ההבטחה שלנו מהשר קיש שאם האוצר לא יבוא ויקבל את ההחלטה, זה פשוט נכנס להחלטת הממשלה
יוסי קרן:
 השאיפה שהוא יעבוד מעל הראש של האוצר
יוסי קרן:
 משיחות שלי עם חלק מאנשי האוצר זה נראה כאילו - - -
מיקי לוי:
זה לא טוב, זה ממש לא טוב כי מתחיל שיבוש מערכות
מיקי לוי:
 אני הייתי מאוד שמח אם ימצאו דרך לדבר על זה אפילו באיזושהי תוכנית רב-שלבית
מיקי לוי:
 זה בדיוק הפחד שלי שיתחילו לריב בינם לבין עצמם, ואז השלכת האחריות תהיה מאחד לשני כמו פינג פונג והרשת תיקרע
יוסי קרן:
חד-משמעית
יוסי קרן:
 זה גם החשש הכי גדול שלי
יוסי קרן:
 אני מאמין בכסף כשהוא נמצא בחשבון בנק, לא דקה לפני
מיקי לוי:
 אנחנו ננסה לעקוב אחרי הדבר הזה
מיקי לוי:
 מישהו עוד משהו? נירה, בבקשה
נירה שפק:
קודם כול, אני רוצה לחזק את מה שיוסי אמר על החינוך החברתי
נירה שפק:
 החינוך החברתי גם מפוצל, גם מפולג, כי אנחנו מחולקים בין כל המקומות, וצריך לתת מענה לזה וכאן ועכשיו, לא מחר, כי אנחנו כבר חודשיים לא בתוך זה
נירה שפק:
 אז השאלה שלי, סיכום של תקנים זה טוב, אבל מחר בבוקר הילדים שהשתחררו לנו מהצבא יכולים ללכת לראיון כדי לעבוד בזה? כי התשובה כרגע היא לא
נירה שפק:
 אז אני אשמח לקבל תשובה, בעיקר מהמינהלת יחד עם המשרדים, אם מחר בבוקר אנחנו יכולים
נירה שפק:
      אגב, מה שדיברנו על אלכוהול וסמים זה בדיוק זה
נירה שפק:
 אם אותו צעיר ידע שהוא צריך לטפל בנעורים, הוא גם יהיה איתם, הוא לא יהיה בדברים אחרים, הוא יגלה אחריות וניתן לו תעסוקה שאין לו, ויש לנו הרבה כאלה
נירה שפק:
 תמפו את החיילים שהשתחררו, אנשים שחזרו מחו"ל שלא גויסו בינתיים, ונקווה שגם נשמור עליהם, איך משלבים אותם, זה win win situation
נירה שפק:
      הדבר השני, שוב, אנשים עם מוגבלות, השאלה שלי היא לשאלתיאל ממשרד החינוך
נירה שפק:
 כל נושא ההובלות של אנשים עם מוגבלות היה אחת מנקודות הכשל גם בשגרה, כי אין תקציבים ולרשויות אין כסף לתת את זה
נירה שפק:
 עכשיו המפונים פונו לא למקומות הרגילים, והאם אנחנו עוזרים להם בתוכנית, והאם נכנס תקציב לנושא ההסעות כדי שהם יוכלו להיות ביחד, ובטח היום אי-אפשר לשלב באותה מונית כמה ילדים כאלה גם אחרי מה שהם עברו
נירה שפק:
 כן, זה דורש הרבה כסף, אבל במונחים שלנו זה לא הרבה כסף
נירה שפק:
 זו השאלה השנייה שלי
נירה שפק:
     השאלה השלישית, לכל היישובים שמעבר ל-7 שכן חזרו, כשאין בית ספר כי בית הספר הוא בין 0 ל-4 כמו שקורה נגיד בשער הנגב, אז מה מענה הביניים כרגע לא כתוכנית עתידית? למשל, האם ברוחמה עכשיו הילדים שחזרו היום הלכו ללמוד? יוסי, אם אתה יודע לענות על זה
יוסי קרן:
התשובה היא כן
יוסי קרן:
 בכל יישוב שחזר, כולל בברור חיל שחזרו בערך 90% מהאנשים, יש מסגרת חינוכית עם בערך 400 תלמידים
יוסי קרן:
 להגיד שהיא המסגרת החינוכית המיטבית? התשובה היא לא
נירה שפק:
אז זו השאלה
יוסי קרן:
התשובה היא לא
נירה שפק:
דווקא שם עכשיו צריך לקבל את הכי טוב שיש
יוסי קרן:
התשובה היא לא, כי מורים פונו, אנשים לא נמצאים
יוסי קרן:
 אנחנו מנסים ככל שאפשר לגייס אנשים
יוסי קרן:
 אנחנו דיברנו על התוכנית של מיליארד השקלים, אז חלק מהחשיבה שם זה עבודה מועדפת בחינוך
יוסי קרן:
 כלומר, כל מי שיגיע לחינוך יקבל עבודה מועדפת, יקבל תיעדוף, יקבל תמריצים, כדי לעבוד בחינוך
יוסי קרן:
 אדוני, אשתי היא מנהלת תיכון
יוסי קרן:
 להשיג מורים היום במדינת ישראל זה אתגר לא פשוט
נירה שפק:
והשאלה האחרונה - - -
נירה שפק:
אחרונה
נירה שפק:
 לא יודעת אם זה חינוך אבל זה למינהלת – אחרונה, אחרונה, לא, מה לעשות, החיים הם כאלה – אנשים שעברו לגור בקהילה, הגן הפרטי היום כשגרים בשפיים או באזור רשפון, תל אביב, עולה פי שניים
נירה שפק:
 אותה אלמנה לא יכולה לשלם את זה
נירה שפק:
 מי נותן לה את הפער שבין כמה היא שילמה עד עכשיו למה היא צריכה לשלם, כי זה אזור המרכז וחלקם זה יותר מילד אחד בגיל הקטן שזה הגיל הכי יקר? האם יש לנו מענה לדבר הזה?
מיקי לוי:
כרגע אין מענה, אבל ראיתי שהם רשמו
מיקי לוי:
 זה דבר שצריך יהיה לפתור
אהרן בקר:
נשיב מענה לכל השאלות
אהרן בקר:
 לא עכשיו
מיקי לוי:
כן, ברור שלא עכשיו כי חלק צריך להיבדק
מיקי לוי:
 ראיתי שהוא רשם בדבקות את הכול
נירה שפק:
בשביל זה אני מעלה את זה, כי אני רואה שרושמים
נירה שפק:
 אנחנו צריכים את התשובות
מיקי לוי:
עוד מישהו שפספסתי? אני צריך לסיים
מיקי לוי:
 יכולתי להמשיך כנראה בדיון הכל-כך חשוב הזה
נירה שפק:
על עובדים זרים אף אחד לא ידבר? מה המענה להם? מי מטפל בהם? אלה שהלכו לחו"ל, מי משלם להם? יש לי פנייה מהפיליפינים שהמשפחה שילמה את הקבורה של אותה פיליפינית ואף אחד פה עדיין לא נתן מענה, מי משלם לאותה משפחה? אסור לנתק קשר איתם
נירה שפק:
 אסור
מיקי לוי:
אנחנו רושמים את זה, כי גם יש לנו מחויבות ערכית וגם בתפיסת העולם היהודית שלנו לגבי הגוי שנמצא בקרבך
מיקי לוי:
 ההערה מאוד מאוד נכונה, היא נרשמה גם על ידי מבקר המדינה, גם על ידי המינהלת
מיקי לוי:
 יצטרכו לתת לזה תשובות
מיקי לוי:
 אלה לא מספרים עצומים, מה עוד שיש ביניהם כרגע בשבי
נירה שפק:
חלקם אנחנו רוצים שיחזרו
יוסי קרן:
יש ביניהם חטופים, לא מעט
מיקי לוי:
 חטופים זו המילה היותר-נכונה
מיקי לוי:
     כמה דברים
מיקי לוי:
 אני לא רוצה לחזור, אבל "אנחנו כמינהלת קמנו בשביל התושבים" זו אמירה
מיקי לוי:
 אני רוצה להודות למשה על הדברים האלה, לכם, לך כסגנו, לכל המינהלת
מיקי לוי:
 העבודה מול המועצות מאוד חכמה
מיקי לוי:
 שולחנות עגולים זה פשוט גאוני לעשות את זה כדי לנטרל מוקשים
מיקי לוי:
      אני אומר משהו למשרדי הממשלה ואני רושם את זה בפרוטוקול
מיקי לוי:
 אסור שההתגייסות עכשיו, כשכולנו תוך כדי טראומה, של משרדי הממשלה, של כלל המעורבים, תפחת ככל שמתרחקים מהאירוע
מיקי לוי:
 ואנחנו מכירים את זה, אנחנו מכירים את זה, וזה בסדר, חוזרים אזרחים במדינת ישראל לשגרה, לעבודה, לבתי הקפה, למסעדות, כדי להניע את הכלכלה
מיקי לוי:
 אבל עלינו, על משרדי הממשלה, על משרתי הציבור, על מי שמחויב בנושא הזה אסור שתשומת הלב, שהעיסוק, שהתמיכה, שהעזרה, שהפתיחות, שה-24/7 יפחתו ככל שעובר הזמן
מיקי לוי:
 מי שנמצא שם אלה אותם אנשים שעברו בטראומה, הם לא מתאוששים מזה מחר בבוקר, האחרים אולי כן, אני לא חושב שהעם מתאוששים מזה מחר בבוקר
מיקי לוי:
 זה לא יעזוב אותנו דור, לא יודע, אני לא יודע להעריך את מה שקרה ולכן צריך להמשיך באותה מחויבות
מיקי לוי:
      אני קורא פה למשרדי הממשלה
מיקי לוי:
 הוועדה תמשיך לעבוד, לעשות את עבודתה ותפקידה ולעקוב אחרי הנושאים האלה, ככל שאנחנו נידרש לכנס את הוועדה, כי אתם זקוקים לסיוע מול משרדי ממשלה
מיקי לוי:
 זה בדיוק החיתוך שלה
מיקי לוי:
 הוועדה לביקורת המדינה, האם מה שהמדינה מבצעת, עושה באמצעות המשרדים הוא נכון, הוא בסדר? מפרקים מוקשים, מנטרלים חסמים וכו', האם זה כן או לא? האם יש תקציב, כן או לא? זה תפקידנו, ואם צריך אנחנו נביא כאן את השרים, נביא כאן את ראשי המדורים וננסה לפתור לכם ולעזור לכם בעניין
מיקי לוי:
      אני רוצה לסכם בשתי מילים שתפסו אותי – הקהילה במרכז
מיקי לוי:
 הקהילה במרכז, אם אני עושה כזה איזושהי מסגרת של זרימה, זה הביטחון, זה העבודה, זה החינוך, זה העיסוק, זה השיקום הפיזי, זה השיקום הסביבתי, זה הכול, הכול
מיקי לוי:
 הקהילה במרכז זה התכלול של כלל הנושאים
מיקי לוי:
      אני רוצה להודות למי שבא
מיקי לוי:
 אני חושב שזה אחד הדיונים היותר-חשובים שעשיתי ב-11 החודשים שאני יושב-ראש הוועדה או שהוועדה הזו מכונסת
מיקי לוי:
 היא לא התכנסה שנה ושמונה חודשים, כמעט שנתיים
מיקי לוי:
 זה אחד הדיונים המאוד-מאוד מאוד חשובים
מיקי לוי:
 אני מודה לכל מי שבא, אני מודה לכם, לצוות הוועדה שטרח, עמל והזמין
מיקי לוי:
 עוד הפעם, אתה יכול להגיד למשה שאנחנו מאוד מודים לו שהוא טרח ובא לכאן עם כל העיסוקים שלו
מיקי לוי:
 זה לקח בערך שבועיים וחצי לתאם את זה, אבל זה בסופו של דבר הצליח
מיקי לוי:
 אז תודה רבה ובשורות טובות
מיקי לוי:
בוקר טוב, אני מתנצל על האיחור
מיקי לוי:
 אומנם העוזרים שלי הכניסו לו"ז ל-09:30, אבל האחריות היא שלי, אז אני מתנצל
מיקי לוי:
 בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבתה של הוועדה לענייני ביקורת המדינה בנושא כל כך חשוב בימים אלה: המאבק בגילויי האנטישמיות, המאבק הדיפלומטי
מיקי לוי:
 רק אתמול בלוס אנג'לס, פרו-פלסטיני היכה למוות מפגין תומך ישראל במגפון רק בגלל שהוא הניף דגל ישראל
מיקי לוי:
      בשבוע שעבר המטה לביטחון לאומי קרא לישראלים לשקול כל יציאה לחו"ל ולהסתיר סממנים ישראליים ויהודיים –  כיפה, מגן דוד וכו'
מיקי לוי:
 פריז, מוסקבה וברלין מסמנים בתים של יהודים במגן דוד
מיקי לוי:
 סטודנטים יהודים בקמפוסים באוניברסיטאות בארצות הברית מתבצרים בספרייה מפחד ההמון הפרו-פלסטיני, מפחדים להסתובב בתחומי האוניברסיטאות
מיקי לוי:
      זה רק חלק קטן מכל האירועים, אני יכול להמשיך ולסקור, אבל אין ספק שמאז אירועי הרצח המתועב בשבעה באוקטובר זה גובר וגובר, ולרגע ניתן להתבלבל ולחשוב שאנחנו נמצאים בשנת 1938 ולא ב-2023 שבה ליהודים יש מדינה
מיקי לוי:
      גילויי האנטישמיות אינם תופעה חדשה בעולמנו, הנתונים הגבוהים בשגרה, אולם דבר ידוע הוא כי במהלך אירועים מלחמתיים בישראל המספרים עולים ונוצרת תופעה אנטי-ישראלית, אנטי-יהודית
מיקי לוי:
 מלחמת חרבות ברזל מביאה עימה גל מאוד חריג בעוצמתו, שסוחף את העולם כולו בממדיו החריגים
מיקי לוי:
 אני את זה לא מסוגל להבין אל מול העולם הנאור
מיקי לוי:
 אחרי רצח מתועב בצורה הזאת גילויי האנטישמיות נשגבים מבינתי, ולכן הדיון הזה כל כך, כל כך חשוב
מיקי לוי:
 מכיוון שאנחנו מסתמכים על ביקורת של מבקר המדינה בנושא, אז בוקר טוב לכולם, ומבקר המדינה, בבקשה
יובל חיו:
בוקר טוב, אדוני היושב ראש, בוקר טוב לכולם
יובל חיו:
 הבסיס לדיון הזה זה דוח ביקורת שנכתב בתקופה שבין מרץ 2015 לינואר 2016
יובל חיו:
 דוח הביקורת עסק בין היתר במאבק הדיפלומטי-תקשורתי בתנועת החרמות ובגילויי האנטישמיות בחו"ל
יובל חיו:
 התבוננות בממצאי הדוח הזה יכולים לסייע לכולנו בתובנות עכשוויות, שכן אין ספק שכרגע מדינת ישראל ניצבת בפני אתגר, אולי אפשר לומר בסדר גודל יותר גדול
יובל חיו:
      אנחנו עוסקים למעשה גם במשרדנו בנושא הזה, מתוך תפיסה יסודית שמדינת ישראל חייבת לשקוד על הבטחת שלומם של בני העם היהודי ושל אזרחיה הנתונים בצרה בשל יהדותם או בשל אזרחותם
יובל חיו:
 אני חושב שהעיקרון הזה, שגם נטוע בתוך החקיקה הישראלית, הוא מצפן נכון שצריך לכוון את כל הפעולה הממשלתית, ואולי של כל מדינת ישראל, למול האתגר הזה
יובל חיו:
     אנחנו במסגרת הביקורת עסקנו בשלושה תחומים – המאבק הממשלתי בגילויי האנטישמיות ברחבי העולם; פעילות מערך ההסברה, מערך הדיפלומטיה הציבורית במשרד החוץ נגד ארגוני החרמות בחו"ל; וסמכויות הניהול הבין-משרדי של המאבק התקשורתי בתנועת החרמות BDS
יובל חיו:
 אלה שלושה נושאים מרכזיים שעסקנו בהם
יובל חיו:
      אני פותח אולי בנתונים מלפני למעלה מעשור, 2012, שיכולים להיות אבן בוחן, נקודת מוצא להסתכלות על מה שקורה היום
יובל חיו:
 אנחנו מדברים על נתונים שבאים מתוך מחקרים שביצע משרד החוץ באמצעות גופים שונים, מחקר שנשען על רעיונות, סקרי דעת קהל, קבוצות מיקוד, מחקרי טקסטים כמותיים ואיכותיים
יובל חיו:
 ניתן לראות שגם לפני עשור נקודת הפתיחה היא כבר נקודת פתיחה מאוד קשה ומורכבת
יובל חיו:
 קבוצה של מדינות ששם יש עמדה מוחלטת, שלילית, כלפי מדינת ישראל, וגם מדינות אירופיות, שאפשר לומר באופן גס שכחצי מאוכלוסייתן נטועה בהן עמדה שלילית כלפי ישראל, וזה כמובן מציב אתגר מאוד משמעותי להתמודד עם המציאות הזו
יובל חיו:
      אנחנו מצאנו לנכון להציג עוד נתונים שלא הופיעו בדוח – מה קורה למצב הבסיסי שהוא בעייתי אחרי מבצעים של מדינת ישראל, מבצעים צבאיים
יובל חיו:
 אנחנו יכולים לראות שלאחר כל מבצע צבאי חלה תמיד נסיגה נוספת בעמדות של העולם כלפי מדינת ישראל, כולל במדינות הידידותיות למדינת ישראל
יובל חיו:
 אנחנו יכולים לראות, למשל, בארצות הברית אחרי מבצע צוק איתן נסיגה באלה שהחזיקו בעמדות חיוביות כלפי מדינת ישראל, ועלייה באלה שהחזיקו בעמדות שליליות כלפי מדינת ישראל
יובל חיו:
 אותו דבר בבריטניה, אותו דבר בגרמניה, וניתן לראות פה שורה נוספת של מדינות
יובל חיו:
 בנוסף, בשנת 2014 נרשמה עלייה חדה גם בגילויי האנטישמיות ברחבי העולם לאחר מבצע צוק איתן, במסגרת גל מחאה נגד המבצע עצמו ובעקבותיו
יובל חיו:
      אני נכנס לסוגיות שעסקנו בהם בדוח
יובל חיו:
 אני בוחר לפתוח בנושא של העברת הסמכויות בין משרדי הממשלה
יובל חיו:
 אם אנחנו מסתכלים משנת 2005 ועד היום – וכשאני אומר היום אני מדבר ממש על השבועות האחרונים – אנחנו יכולים לראות שבכל התחום של המאבק באנטישמיות ובדה-לגיטימציה יש לנו נדידה של הסמכויות האלה בין משרדי הממשלה, החל מטיפול בנושא בשנת 2005 לאורך כמעט עשור, באמצעות מערך הדיפלומטיה הציבורית שבמשרד
יובל חיו:
 באמצע, בשנת 2022, יש סיכום של שני מנכ"לים של משרד החוץ ומשרד האסטרטגיה, לפיו משרד החוץ יוביל פעילות בחו"ל ואסטרטגיה ירכזו פעילות בארץ
יובל חיו:
      אנחנו עוברים שלוש שנים לאחר מכן, ויש החלטת קבינט מדיני-ביטחוני מאוקטובר 2015 שמעבירה את האחריות הכוללת לשר לנושאים אסטרטגיים על הדה-לגיטימציה והחרמות
יובל חיו:
 אנחנו ממשיכים לשנת 2021, ואנחנו רואים שיחידת הדל"ג, הדה-לגיטימציה, נודדת מהמשרד לעניינים אסטרטגיים למשרד החוץ
יובל חיו:
 אותה יחידה בהמשך ננדה פעם נוספת נדידה נוספת
יובל חיו:
 אם אנחנו עוברים שנתיים קדימה, הנושא עובר למשרד התפוצות והוא חונה בנקודה הזו גם שם
יובל חיו:
     אדוני היושב ראש, אני אומר במלוא הזהירות, הנדידות האלה, לעיתים, אולי ברוב המקרים, מקורן בהסכמים קואליציוניים
יובל חיו:
 זה תחום שנמצא מחוץ למישור של משרד מבקר המדינה
יובל חיו:
 הסכם קואליציוני הוא הסכם פוליטי ואנחנו לא אמורים לעסוק במישור הזה
יובל חיו:
 יחד עם זה, גם אם הדברים יתנהלו באופן הזה לאורך השנים, אני חושב – ואני אומר את זה פה – שהאתגר שכרגע ניצב בפני מדינת ישראל מחייב אותה לנתח גם את המשמעויות, ואולי גם המחירים שיש לתופעת הנדידה הזו לאורך שנים
יובל חיו:
 להוציא תובנות, הן אולי לא אמורות להוביל את המהלך הפוליטי, אבל הן צריכות להיות מונחות בפני כולם, שכן היום אם אנחנו רוצים לקיים את היעד של לתת את אותו גיבוי לעם היהודי, אנחנו צריכים לראות איך אנחנו גם מגיעים לאופטימיזציה תפקודית במערכת הממשלתית
יובל חיו:
      אני לא אכנס לזה, אבל תמונה דומה קיימת גם בעולם ההסברה
יובל חיו:
 גם שם לצד משרד החוץ, שהוא משרד ליבתי בתחום הזה, יש סמכויות הסברה במשרדים נוספים, שזה בסדר גמור, אבל גם שם יש תופעת נדידה כזו או אחרת, ורק בעת האחרונה התוודענו לנדידה נוספת של סגירת המשרד להסברה, ועדיין עוד אין לנו תמונה מלאה על מפת המעבר של המשרד הזה מבחינת תקנים, מבחינת תקציבים
יובל חיו:
 זה מפה שצריך למפות אותה ולראות, אבל אירועים כאלה בתקופות חירום הם אירועים שלא מסייעים לנו ולא מועילים לנו
יובל חיו:
      בשנת 2015 ניסינו לשים ניתוח ראשוני על יתרונות וחסרונות של משרד חוץ מוביל לצד משרד נוסף שעוסק בנושא
יובל חיו:
 אין ספק שמשרד החוץ מביא את יתרון הנציגויות בעולם
יובל חיו:
 משרד החוץ הוא בעל ידע וניסיון מקצועי, הוא מקיים ממשקי עבודה עם גורמי ממשל מקומיים, נגישות לגופי חברה אזרחית ולתקשורת מקומית
יובל חיו:
 יחד עם זאת, צריך גם לומר באותה נשימה, ואמרנו את זה בשנת 2015, מחד, משרד החוץ זה משרד עם מחסור בכוח אדם, מחסור במשאבים חומריים
יובל חיו:
 לצידו, המשרד לעניינים אסטרטגיים ב-2015 הביא תפיסה וראייה מערכתית, הייתה לו נגישות לגופים ביטחוניים, והוא גובה בתקציב ייעודי שנדבר עליו בהמשך
יובל חיו:
 צריך לומר, העבירו סמכויות למשרד לעניינים אסטרטגיים, אבל היה מחסור בשירותי מטה במשרד הזה, ייעוץ משפטי, חשבות, רכש, היה גם חיסרון בניסיון מקצועי בתחום ומערך תפעולי בשטח
יובל חיו:
      אני עובר הלאה – אם אפשר לעבור עוד שקף אחד קדימה – אני אצביע על כמה נקודות, ממצאים, שעלו בדוח המקורי, אני אזרז את זה
יובל חיו:
 הסמכויות והמשאבים שנתנה הממשלה למשרד התפוצות הקשו על משרד החוץ בשנת 2015, שהמשיך לרכז בפועל את המאבק בגילויי האנטישמיות; משרד החוץ והתפוצות לא שיתפו זה את זה בתוכניות אסטרטגיות שהם גיבשו בנושא
יובל חיו:
 עד לתחילת 2016 פעלו שני המשרדים באפיקים מקבילים שלא הניבו הישגים ניכרים; בשנת 2015 עדיין לא הציג משרד החוץ מתווה פעולה לגיבוש אסטרטגיה משותפת של כלל הארגונים היהודיים הנאבקים באנטישמיות
יובל חיו:
      אנחנו המלצנו לממשלה לייעל את הטיפול הרב-תחומי הזה
יובל חיו:
 אני אומר בצורה ברורה ובעדינות, יש גם מתחים תפקודיים שקיימים בכל מקום, אבל לעיתים הם מוגברים יותר
יובל חיו:
 במשרד מבקר המדינה יש לנו פרספקטיבה של מתחים בין ארגונים, אנחנו לא נבהלים מהם ולא מתרגשים מהם יתר על המידה
יובל חיו:
 אלה הם החיים במגזר הציבורי הישראלי וזה בסדר גמור
יובל חיו:
 בתחום הזה המתחים האלה לפעמים גם משפיעים בצורה משמעותית על יכולת התפקוד, וצריך לומר את זה פה
יובל חיו:
 התיאום בין הפעולה הממשלתית חייב להיות ברמה של תקציב, ברמה של תוכניות עבודה, תפיסת עבודה, יעדים
יובל חיו:
 אי-אפשר שכל גוף ממשלתי יבנה את הנתיב שלו
יובל חיו:
      ברשותך, אדוני היושב-ראש, גם ביקשת לקצר, אז אני אדלג ברשותכם לנושא התקציבי כי אני חושב שהוא חשוב
יובל חיו:
 אולי נדלג כמה שקפים קדימה, ואני אומר כך
יובל חיו:
 כשאנחנו היינו בשנת 2015 בביקורת, הסתכלנו על תקציב של 128 מיליון שקל, שהיה תקציב המשרד לנושאים אסטרטגיים למאבק בתנועת החרמות
יובל חיו:
 זה היה התקציב של שנת 2016
יובל חיו:
 כשאנחנו מתבוננים, ועקבנו לקראת הדיון היום על ביצוע התקציב הזה, אנחנו רואים שבדצמבר 2017 קיבלה הממשלה החלטה להקצות שוב סכום של כ-130 מיליון שקל לארבע שנים למיזמים בתחומים האלה
יובל חיו:
      מהתבוננות היום, אחרי שחלפו חמש שנים, יש ניצול של כ-20% מהתקציב
יובל חיו:
 אני חושב שזוהי נורה שצריך לתת עליה את הדעת, ואני מחבר את זה לדברי הפתיחה שלי על איזה אתגר ניצב בפנינו היום
יובל חיו:
 אני חושב שאם זוהי התמונה היום אחרי חמש שנים, ניצול של 20% – אני לא יודע לנתח את הסיבות כרגע, אני בטח לא אדבר כי אנחנו לא מביאים פה ביקורת עדכנית בעניין הזה, אבל המערכת הממשלתית חייבת לראות האם גם המבנה התפקודי יצר מגבלות בניצול התקציב
יובל חיו:
      בינואר 2022 התקבלה עוד החלטת ממשלה שכבר מדברת על ארבע השנים הבאות, על 100 מיליון שקל נוספים למשרד התפוצות
יובל חיו:
 זה יכול להיות סדר גודל של 25 מיליון לשנה, הוא גם יכול לשנות את החלוקה
יובל חיו:
 אם אנחנו נהיה באותה מציאות כמו שהיינו בחמש השנים הקודמות, אז אני חושב שניתן לומר שהפעולה הממשלתית לא צלחה, ואני כן מצאתי לנכון להתעסק בנושא של התקציב
יובל חיו:
      אני אולי אגיע לסיכום ואומר כמה דברים
יובל חיו:
 1
יובל חיו:
 לא מדובר באיום חדש, לא מדובר באתגר חדש, אנחנו כבר נמצאים למעלה מ-20 שנה – אנחנו נמצאים לאורך כל ההיסטוריה באתגר, אבל כשאנחנו מדברים על תנועות חרמות ועל גילויי אנטישמיות ועל זיקה שקיימת בין שני המעגלים הללו, אנחנו נמצאים כבר למעלה מעשור במציאות הזו
יובל חיו:
 בעת הזו צריך לומר, האתגר אחר לגמרי
יובל חיו:
      אדוני היושב-ראש, הזכרת בתחילת דבריך מה שקורה בשבועות האחרונים
יובל חיו:
 זו מציאות חדשה, זו מציאות חדשה
יובל חיו:
 אזהרת מסע קולקטיבית זו מציאות חדשה
יובל חיו:
 האירועים שהיו בשבועות האחרונים זו מציאות חדשה
יובל חיו:
 למול המציאות הזו, גם אם האפקטיביות היא מוגבלת וגם אם אנחנו בנקודת זינוק אחורית, המערכת הממשלתית חייבת להגיע לפעולה מיטבית
יובל חיו:
 אם היא לא תעשה את זה, היא לא עושה את מה שהיא מחויבת לעשות
יובל חיו:
 אני כן אומר, המבנה התפקודי לאור האתגר הנוכחי צריך להיבחן גם אם יוחלט שהוא ממשיך כפי שהוא, אבל זאת תהיה החלטה מושכלת שיודעת לומר: אנחנו עכשיו מדברים עם יעדים ברורים, עם תיאום מסונכרן, עם תקציב שאנחנו יודעים בדיוק איך הוא הולך ואיך הוא מנוצל, ועוקבים אחרי הדברים
יובל חיו:
 אני מאוד מקווה שגם הפעולה של הוועדה הזו וכל פעולה שנעשית בעת הזו תוביל היעד הזה
מיקי לוי:
 יסלחו לי הנוכחים, אבל יש בזום אורחים שאינם דוברי עברית, ולכן אני לא רוצה להחזיק אותם עד לסיום הדיון הזה, אז אני אעביר את רשות הדיבור לאיחוד הקהילות היהודיות של איטליה, הגברת נעמי די סני
מיקי לוי:
 יש כאן תרגום מאנגלית
מיקי לוי:
 אנחנו ניקח כל כמה שניות הפסקה
נעמי די סני:
אפשר גם בעברית
מיקי לוי:
 תודה רבה לך שהצטרפת אלינו, אנחנו מאוד מודים על זמנך
מיקי לוי:
 בבקשה, קחי כמה דקות לתת לנו סקירה מה קורה
נעמי די סני:
תודה לכם
נעמי די סני:
 תודה לכם על ההזמנה ועל ההזדמנות להשתתף בפגישה הזו
נעמי די סני:
 אז ככה, קודם כול באיטליה יש לנו 21 קהילות בכל איטליה
נעמי די סני:
 הדרומית ביותר זו הקהילה של נאפולי, ובמרכז ובצפון כמובן קהילות נוספות
נעמי די סני:
 זה בערך 25,000 יהודים והם חברים בכל הקהילות
נעמי די סני:
 באיטליה מה שאנחנו קוראים קהילה זה לא congregation שזה על בסיס של קהילה שנוצרת מתוך החברים שלה מסביב לבית כנסת או לרב מסוים, אלא אלה קהילות שמוגדרות לפי חוק איטלקי שמכיר באיחוד הקהילות היהודיות באיטליה כגוף שמרכז ומייצג את היהדות באיטליה ואת 21 הקהילות כגופים מקומיים
נעמי די סני:
 אז כשאני אומרת קהילה זה גם במובן משפטי וגם כמובן קהילתי מבחינת חיים יהודיים
נעמי די סני:
 זה רק כדי לתת לכם את התמונה מה זאת אומרת קהילות באיטליה
נעמי די סני:
     המצב פה הוא כזה שקודם כול כמובן משבעה באוקטובר יחד עם הכוחות של המשטרה אורגנו מוקדים של תיאום מאוד מאוד חשוב כל יום על בסיס יומי של מה שקורה בקהילות, כדי לתחזק כמובן את השמירה
נעמי די סני:
 יש לנו כאן מטעם הממשלה והצבא של איטליה מול כל בניין של קהילה – ובארבע קהילות יש גם בתי ספר – מכונית של משטרה או של צבא קבועה, כל יום
נעמי די סני:
 אבל זה לא חדש, זה תמיד היה ככה
נעמי די סני:
 אז כמובן זה תוחזק
נעמי די סני:
      הבעיה כאן היא לא רק הבניינים עצמם של הקהילות, שכמובן יש יותר שמירה ויותר פיקוח ויותר זהירות משטרתית, אבל אנחנו החלטנו כקהילות יהודיות להמשיך בכל החיים היהודיים, לא הפסקנו שום פעילות חוץ מפעילות שקשורה לאירועים ברמה של השתתפות מאוד גבוהה
נעמי די סני:
      מה שכמובן מעיק זה שני דברים – ההפגנות, שגם באיטליה הן כמובן הפגנות מאוד פולניות, פרו-פלסטיניות
נעמי די סני:
 באיטליה, אני חושבת שכולכם מיודעים, הטון והעמדות של הממשלה, של השרים בממשלה ושל ראשת הממשלה ושל הנשיא, כולם הושמעו בצורה מאוד מאוד חזקה בעד ישראל
נעמי די סני:
 זה לא: "כן, אבל", אלא זה היה ממש טון מאוד מאוד בעד ישראל, אבל מה שקורה ברחוב האיטלקי לא בהכרח משקף את העמדות של הממשלה
נעמי די סני:
 אז יש כמובן הפגנות, וזה מצער אותנו כי זה מזכיר, כפי שגם נאמר בפתיחת הדברים, את שנת 1938 ואת שנות המלחמה
נעמי די סני:
      זה מה שקורה בכמה אוניברסיטאות ובבתי ספר גם כלפי סטודנטים יהודים, למרות שלא בהכרח מזהים אותם כיהודים אבל מי שכן מכיר אותם, זו האווירה בתוך כיתות הלימוד או באוניברסיטה, קבוצות של פרו-פלסטינאים או של סטודנטים
נעמי די סני:
 בנאפולי אחד מהמבנים ההיסטוריים של האוניברסיטה ממש נתפס על ידי הסטודנטים ונפסקה פעילות אקדמית, כדי להגיד שעד שישראל לא תשוחרר ועד שהמלחמה לא תופסק, הלימודים לא יחזרו לשגרתם
נעמי די סני:
 זה די נדיר, ואלה לא סטודנטים מאותה אוניברסיטה, אלה סטודנטים גם מאוניברסיטאות אחרות, אבל זה מצער
נעמי די סני:
      אז זה עניין ההפגנות, זה העניין של האוניברסיטאות, כמה בתי ספר, והגישה של מורים של איך לדבר על העניין, אלה כל מיני דיווחים שאנחנו מקבלים מאנשים בקהילה ומסטודנטים שאנחנו בקשר איתם
נעמי די סני:
 באיטליה גם העניין של אבני נגף שכמובן ניזוקו בכמה מקומות ובמיוחד ברומא, אז זה נותן הרגשה של איום