GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שרון אבני:
 רק לסבר את האוזן, באזורים שבהם אנחנו גרים מעל 1,000 אירועי טרור אחרי ה-7 באוקטובר, מעל 70 פיגועי ירי, מעל ל-560 פיגועים באמצעות מטעני חבלה שונים, יידויי אבנים, 52 פצועים, שלושה הרוגים
שרון אבני:
 בהתאם למציאות טרור זו שסובבת אותנו וצמודה אלינו, אנו דורשות, תנו לנו מענה, תנו לנשות המגויסים המעוניינות בכך את היכולת להגן על עצמן
שרון אבני:
 יש לנו הזכות לביטחון מלא, עלינו, על ילדינו ועל יישובינו עוד היום
שרון אבני:
 תודה לכולכם
מיקי לוי:
 עוד הפעם, לטובת הפרוטוקול, איננו נגד, אנחנו בעד תהליך תקין
מיקי לוי:
 לי היה הכבוד כמפקד פלוגה צעיר כבר, הלבין שערי, מה שנקרא, להכניס לוחמות
מיקי לוי:
 ולכן אני אומר את זה חד משמעית
מיקי לוי:
 אז אין לי שום בעיה, נהפוך הוא, אנחנו רוצים שזה יהיה - - -
צבי ידידיה סוכות:
כל פתרון אפשרי תקין
מיקי לוי:
לא צריך אותך שתעיר לי
צבי ידידיה סוכות:
אני אגיד מה שאני רוצה
מיקי לוי:
אתה לא תגיד מה שאתה רוצה
מיקי לוי:
 רק כשאני אתן לך אישור אתה תגיד מה שאתה רוצה
מיקי לוי:
 אנחנו בעד, אנחנו רוצים הליך מסודר
מיקי לוי:
 אני לא קובע את המדיניות, בוודאי ובוודאי לא כלפי נשים
מיקי לוי:
 אני בעד נשים, הנה אני אומר לך, וכשהייתי במקום מסוים מיניתי - - -
הר מלך:
בינתיים ההליך המסודר הזה פגע בנו, פגע ביכולת הזאת שאתה מדבר עליה כל כך הרבה
שרון אבני:
אני אומר מילה אחרונה, כבוד יושב הראש, הריאיון הטלפוני שלי היה מאוד ארוך, מאוד יסודי, הייתי על המעלון בדרך לאסוף את הבנות שלי, מיהרתי, ניסיתי לזרז אותו, הוא היה יסודי, הוא היה מעמיק, הוא לקח זמן
שרון אבני:
 אגב, אני עדיין בהשלמה של התהליך ואני בשירות מילואים פעיל
שרון אבני:
 תודה לך
שרון אבני:
 תודה לכולכם, בהצלחה
מיקי לוי:
תודה לך, מאחלים לך בריאות
נאור שירי:
מיקי, אפשר שאלה למשטרה?
מיקי לוי:
מי זה נציג משפחות החטופים? בבקשה, עד שהיא תגיע, בבקשה חבר הכנסת שירי
נאור שירי:
בדיון הקודם גם שאלתי אם התקבלו תלונות על פגם בהליך רישוי נשק אצלכם
נאור שירי:
 תלונות של אזרחים
נאור שירי:
 זוכרים ששאלתי? בדקתם את זה? כי בדיון הקודם הייתה אותה תשובה, אז אמרתם שתבדקו
נאור שירי:
 תלונות על גורמים ספציפיים שקידמו בקשות ספציפיות
מיקי לוי:
נראה לי שאין תשובה
הר מלך:
כנראה שאין
מיקי לוי:
נציגי משטרת ישראל, בבקשה
מיקי לוי:
 אם אין לכם – בעקבות זה שאנחנו ממתינים לדיון המסכם של משרד המשפטים, היועץ המשפטי לממשלה, אנחנו נקיים עוד דיון, בבקשה לבוא לפעם הבאה עם התשובה הזו עבור חבר הכנסת נאור שירי
מיכל אוריון שגיא:
שלום
מיכל אוריון שגיא:
 הערה אחת מקדימה
מיכל אוריון שגיא:
 הדיון בכמה נזק נגרם לכמה נשים עם איזה כלי נשק, חוקיים, לא חוקיים, ארגוניים, הוא חשוב והוא יכול ללמד אותנו במידת מה
מיכל אוריון שגיא:
 צריך לחשב את פוטנציאל הנזק כשמדברים על מכפלות עצומות של כלי נשק במרחב הציבורי
מיכל אוריון שגיא:
 זאת הערה אחת
מיכל אוריון שגיא:
     הערה שנייה בקצרה, אני יכולה להעביר אותה מפורטת יותר למי שצריך ורוצה
מיכל אוריון שגיא:
 אנחנו מבינות את הצורך מארגוני הנשים, אנחנו לא מערערות עליו, אנחנו רוצות להציע לפשט את ההליך ולאפשר לגברים שמבקשים רישיון נשק להביא אישור, הם, האחריות היא עליהם, להביא אישור גם מהמשטרה וגם ממשרד הרווחה שלא עומדים כנגדם תיקים על עבירות אלימות בכלל ולהוריד את הצורך של נשים שחוששות או להתלונן או לערער על הבקשה של בן הזוג שלהן לעשות את זה
מיכל אוריון שגיא:
 זאת אומרת שהאחריות לא תהיה עליהן, אלא בדומה לגברים שמבקשים לעבוד עם בני נוער וצריכים להביא אישור היעדר עבירות מין כך יצטרך להביא אדם שמבקש אישור נשק אישור גם מהמשטרה, זה אני מבינה קורה, וגם ממשרד הרווחה, שלא עומדות נגדו  עבירות אלימות במשפחה ועבירות אלימות בכלל
מיקי לוי:
אם עומדות נגדו עבירות אלימות מניסיוני זה גם רשום במשטרה
מיכל אוריון שגיא:
אבל לא ברווחה
מיכל אוריון שגיא:
 אם בני הזוג מטופלים או היא מטופלת והיא לא התלוננה כי היא חוששת להתלונן
מיקי לוי:
שוב, תסקיר משרד הרווחה נדרש במקרים כאלה או אחרים, אבל להביא תסקיר עכשיו נגד אלה, הרישום מצוי במשטרה ולכן אין צורך כפול
מיקי לוי:
 אני אומר לך את זה כמי שהיה מצוי שם
מיכל אוריון שגיא:
אני אחדד
מיכל אוריון שגיא:
 אישה שסובלת מאלימות במשפחה כאשר היא מתלוננת רמת הסיכון שלה עולה, אתה יודע את זה
מיכל אוריון שגיא:
 כאשר היא מבקשת לצאת למקלט רמת הסיכון שלה עולה
מיכל אוריון שגיא:
 לכן רבות לא מתלוננות
מיכל אוריון שגיא:
 רבות עוד יותר לא יודעות בכלל שבן הזוג מבקש אישור לנשק
מיכל אוריון שגיא:
 אבל אם הוא יצטרך באופן אקטיבי להביא משהו שמאשר את יכולתו לשאת נשק בלי לגרום לנזק אחר אז נוכל לנהל סינון נוסף בקלות יחסית
מיקי לוי:
אני מודה שאין לי תשובות
מיקי לוי:
 שמעו אותך משטרת ישראל, שמעו אותך המשרד
מיקי לוי:
 לגבי נושא הרווחה, אני לא יודע להגיד
מיקי לוי:
 בבקשה, מכובדיי, נציגי המשפחות החטופות, בבקשה
יזהר שי:
שלום לכולם
יזהר שי:
 אני מצטער להתפרץ לכם ככה לדיון
יזהר שי:
 אנחנו מייצגים את משפחות החטופים ואני לא רוצה להתייחס לנושא של כלי נשק אחרי השבוע הקשה שהיה למשפחות החטופים, אבל כל מי שכבר יש לו נשק שיזכור רגע לפני שהוא לוחץ חצי שנייה לחשוב מה יש ממול
יזהר שי:
      משפחות החטופים, עברנו שבוע מאוד מטלטל, יש לנו הרבה מקרים קשים, כאלה שזוהו כנרצחים, כאלה שמתים, עדויות קשות מאוד מבפנים
יזהר שי:
 אנחנו כל שבוע מגיעים לפה, השבוע בפרט לא פחות, התוצאות של החטופים מאוד מאוד קשות וגם התוצאות של חיילי צה"ל שמנסים לשחרר את החטופים
יזהר שי:
      באנו, אחת, להגיד שמשפחת החטופים היא משפחה כוללת, וחיילי צה"ל, ליבי עם כל מי שירה בשוגג בחטוף, הוא גם יהיה נכה נפשית במידה מסוימת לכל חייו, אבל המצב הזה מבחינתנו הוא מצב קשה, אנחנו זועקים לעסקה נוספת, זועקים לזה שחברי הכנסת יביעו את דעתם שצריך כבר לגמור את המצב האבסורדי הזה שהחטופים נהרגים גם כשהם נמצאים בשבי, גם כי הם חולים, גם כי הם מסכנים
יזהר שי:
     ולחיילי צה"ל לא פחות קשה כי תוקפים אותם מהמנהרות והם לא יכולים חופשי להילחם כי יש חטופים
יזהר שי:
 הם עכשיו יפחדו גם לירות במישהו שנכנע ואולי יתפוצץ כי אולי הוא חטוף
יזהר שי:
 אני חושב שהלחימה עם היד מאחורי הגב גובה מחירים שלנו, בתור מדינה, שהיא כוללת חטופים, חיילים ואזרחים
יזהר שי:
      אני רוצה להגיד שהתחלנו לשמוע השבוע דיבורים על עסקה ואנחנו נרצה לראות אחדות, לא שהעסקה תעבור 61 מול 59, נרצה לראות שהעסקה שתגיע תכובד ותכבד אותנו שאנחנו ביחד, החטופים, לוחמים, צה"ל והכאב של כל 1,500 המשפחות הוא משותף ופשוט נרצה שזה כשיגיע שיעבור ושכל אחד לפני שהוא מתנגד שיזכור, זה יכול להיות גם הבן שלו
מיקי לוי:
 אנחנו מחבקים אתכם אל ליבנו, ואני אומר לך עכשיו את דעתי האישית וכמה מחבריי, כל עסקה, כל מחיר, החזרת הנשים והילדים, החטופים כולם ככולם, הביתה ראויה בעיניי, אחר כך נתחשבן
מיקי לוי:
 קודם כל הביתה, אמרתי את זה מהיום הראשון, אני אומר את זה עכשיו, מותר לי להגיד את זה
מיקי לוי:
 כל חבר כנסת יכול להביע את דעתו, ככל שאני יכול לעשות אני אעשה שכולנו או כמה שידי משגת יהיו בתפיסות העולם האלה שלי, השבת החטופים הביתה, פדיון שבויים, אין נעלה מהצעד הזה
מיקי לוי:
 כולנו נתפלל, נחזיק אצבעות שישובו הביתה במהרה וצה"ל יביס את החמאס ויכריע את המערכה הזאת
מיקי לוי:
 ליבנו איתכם, אנחנו מקווים לבשורות טובות בעניין הזה
נאור שירי:
אין לי בעיה לדבר בסיכום
יער סגל:
פרשתי לפני חמש שנים משירות קבע, אני רב סרן במילואים, עובדת סוציאלית במקצועי, בתפקידי האזרחי אני יושבת ראש צוות החירום היישובי של הגדעונים, רכס איתמר, כ-250 משפחות
יער סגל:
 אני רוצה להקריא לכם הודעת ווטסאפ ששלחתי לרבש"צ שלנו ביום שישי, 12:30, 6 באוקטובר
יער סגל:
 אשר, אני שומעת את הדרשן מהמסגד בעקרבה בקולי קולות, אף פעם לא שמעתי את זה ככה, זה מלחיץ, אני מניחה שההסתה שם בפול גז כרגע
יער סגל:
      זה כמה שעות לפני ה-7 באוקטובר, זה יום אחרי שבחווארה ביום חמישי היה עוד פיגוע ירי על משפחה, בעיצומה של תקופה של כמה שנים שאנחנו כתושבי גב ההר מרגישים שאין לנו ביטחון בכבישים, אין לנו יכולת להגן על עצמנו, גם לא בבתים
יער סגל:
 באותו ליל שבת ה-6 באוקטובר הלכתי לישון כהרגלי עם האקדח האישי שלי מתחת לכרית
יער סגל:
 הסתכלתי על הטלפון, ראיתי שיש לי 30% סוללה
יער סגל:
 כבר הייתי גמורה מעייפות, אמרתי לא, אני קמה לטעון את הטלפון
יער סגל:
      זאת רמת הדריכות שאנחנו חיים בה
יער סגל:
 הטלפון צריך להיות תמיד טעון, האקדח צריך להיות זמין, המחסנית ספייר בכיס
יער סגל:
 זה לבעלי המזל שיש להם כבר נשק אישי ולא לכולנו יש
יער סגל:
 אנשים הגישו בקשות לנשק יום אחרי שנפתחה המלחמה ועדיין לא קיבלו אישור
יער סגל:
 אני אדם של מערכת, אני בוגרת שירות צבאי ארוך שנים, אני בעד שכל דבר בעולם הזה יעבוד בצורה מסודרת ויעבוד בצורה ממלכתית, כרגע אין לנו את הזמן
יער סגל:
 הסכנה נשקפת לחיי כולנו בכל עת
יער סגל:
 אנחנו פשוט מבקשים - - -
מיקי לוי:
אני אחזור על דבריי, אנחנו בעד, אנחנו בעד הליך תקין, זה הכול, גברתי
יער סגל:
כולנו בעד אותה מטרה, צריך לעשות איזה שהיא הגמשה שקשורה למציאות
מיקי לוי:
 סגן אלוף במיל', רפי מנור, בבקשה
רפאל מנור:
שלום, תודה שהזמנתם אותי
רפאל מנור:
 אני מתנצל מראש אם אני אצטרך לדבר על עצמי
רפאל מנור:
 בעקבות הפגנה שהשתתפתי בה בצומת העוגן תקף אותי קצין משטרה בשם אלכס שורדורובסקי באלימות, עצר אותי ונחקרתי במשטרת קדימה
רפאל מנור:
 יום לאחר מכן קיבלתי אס
רפאל מנור:
אמ
רפאל מנור:
אס מהמשרד לביטחון פנים שרישיון הנשק שהיה ברשותי כ-40 שנה נשלל והייתי צריך להחזיר את הנשק למשטרה
רפאל מנור:
      אני סגן אלוף במילואים, מגויס כרגע בצו 8, האם-16 שלי מופקד פה בכניסה, אני משרת באוגדה 98 שהיא כרגע בחאן יונס
רפאל מנור:
 אני אישית נמצא בקריה בבוקר
רפאל מנור:
 בעברי הייתי מאבטח, עברתי קורס מאבטחים של משרד הביטחון, אני הייתי מאוד מיומן ועדיין מיומן בשימוש בנשק
רפאל מנור:
 התנדבתי 15 שנה במשטרה ביחידת המתמידים
רפאל מנור:
 בעקבות האירוע נזרקתי מהיחידה ונמנע ממני להמשיך ולהתנדב ביחידת המתמידים
רפאל מנור:
      אני חקלאי, נפגש לא פעם אחד על אחד עם קבלנים כאלה ואחרים, חלקם מהשטחים
רפאל מנור:
 לפני שבוע היה לי אירוע עם קבלן כזה שהייתי אני והוא לבד בשטח
רפאל מנור:
 היו איומים, היה קרוב להתקפה עליי
רפאל מנור:
      אני מבין שיש אינטרס למדינת ישראל לחלק נשקים, לא ברור לי למה אני, שמצד אחד עונה על כל הקריטריונים כשצריך נשק וכל הקריטריונים של מישהו שמיומן, יודע ויש לו עבר ביטחוני, אני חושב לפי מה שנדרש, משטרת ישראל או המשרד לביטחון פנים או מי שזה לא יהיה מונעים ממני את הזכות הבסיסית להגנה עצמית
הר מלך:
הם לא מונעים
טלי גוטליב:
לא, זה תבחין עצור
טלי גוטליב:
 מה זה שונה, אדוני? אני לא מסכימה, זה תבחין עצור
מיקי לוי:
חברת הכנסת גוטליב, את לא תפריעי לו
הר מלך:
הדיון הזה מונע
מיקי לוי:
חברת הכנסת סון הר מלך, את לא תפריעי לו
מיקי לוי:
 בבקשה, אדוני, אני מגן על זכותך
רפאל מנור:
סליחה, אם הבן שלי היה מתפרץ ככה לדבריי הייתי זורק אותו מהבית
טלי גוטליב:
אנחנו לא הבנים שלך, אדוני, ואתה לא תדבר ככה לחברי כנסת
הר מלך:
אתה לא תדבר אלינו ככה
מיקי לוי:
הוא לא יודע, הוא לא יודע
טלי גוטליב:
תפסיקו להגן עליו
טלי גוטליב:
 אל תדבר אלינו ככה
מירב בן ארי:
הוא לא האויב שלך והוא נלחם עכשיו בחאן יונס
טלי גוטליב:
מה הקשר? הוא לא נלחם בחאן יונס
מירב בן ארי:
אז תכבדי את הזכות שלו לדבר
מיקי לוי:
בבקשה, אדוני
מיקי לוי:
 לחברי הכנסת יש את הפריבילגיה, זה בסדר
נאור שירי:
באמת חברי כנסת פריבילגים מדי
מירב בן ארי:
הבן שלו, מותר שלו
טלי גוטליב:
ממש לא, תפסיקו כבר
רפאל מנור:
העניין הזה טופל בבג"צ, הגשנו אני באמצעות עורך דין ערר למשרד לביטחון פנים
רפאל מנור:
 הערר שלנו נדחה
רפאל מנור:
 כרגע הגשנו עתירה לבית משפט
רפאל מנור:
 אני לא מבין למה אני כאזרח נורמטיבי צריך להתעסק בעניינים משפטיים בכל הדברים האלה, אני לא יכול להגן על עצמי
מיקי לוי:
יש לי בקשה מחבריי גם היום, לא רק לשעבר
מיקי לוי:
 תיפגשו בבקשה בחוץ
מיקי לוי:
 אני עכשיו עושה גישור פישור
מיקי לוי:
 במקום שכולנו ניגרר לבתי משפט, תבחנו את זה
מיקי לוי:
 אוקיי, הבנתי
מיקי לוי:
 אז תלך לבית משפט, וזה חבל
מיקי לוי:
 כי גם כשהייתי מפקד מחוז ולמישהו היה תלונה הייתי שומע אותו
טלי גוטליב:
אי אפשר, זה תבחין עצור, מה קורה לכם? חבר'ה, אני חייבת להגיד לכם, בתור מי שייצגה בעתירות האלה, התבחין של תיק פתוח הוא נצור, מאוד פשוט, אי אפשר בכלל להכניס לזה שיקול דעת
מיקי לוי:
טלי, ניסיתי, גמרנו
מיקי לוי:
 לא הצלחתי
רפאל מנור:
אני שוחררתי מהמעצר ללא תנאים
הר מלך:
אבל ככה נראה מינהל תקין
הר מלך:
 הרי זו הטענה שלכם
תמי בן שושן:
אני ממלאת מקום ראש מדור חוות דעת רישוי נשק בחטיבת החקירות
תמי בן שושן:
 נתחיל מהתחלה, כשמישהו מעורב בעבירה פלילית, לא בגלל שהוא עושה מחאה, בגלל שהוא מעורב בעבירה פלילית שנבחנת, יכול להיות שייקחו לו את הנשק
תמי בן שושן:
 ברגע שמבטלים לו את הנשק והוא חושב שהייתה פה טעות בשיקול דעת הדרך הסדורה היא להגיש ערר ולטעון את טענותיו
הר מלך:
תקיפת שוטר זו עבירה פלילית
מירב בן ארי:
אבל הוא לא תקף שוטר, השוטר תקף אותו
טלי גוטליב:
אנחנו לא יודעים, זה תיק פתוח
מיקי לוי:
אנחנו לא יודעים, אנחנו לא מתעסקים בזה כרגע, חומר הראיות אינו מונח בפנינו
נאור שירי:
אולי צבי סוכות יבוא ויגיד לנו - - -
טלי גוטליב:
נפתח תיק, התיק לא נסגר, אין נשק
טלי גוטליב:
 יש הרבה לוחמים בעזה עם נשק ארוך בלי שום נשק
תמי בן שושן:
אנחנו בוחנים את המקרה לגופו בתוך תיק החקירה ולא במסדרון והכול נמצא רשום ומתועד
רפאל מנור:
אדרבא, שיגישו כתב אישום
תמי בן שושן:
השלב הבא זה עתירה
תמי בן שושן:
 זאת הדרך
מירב בן ארי:
סליחה, את באת ואמרת - - -
תמי בן שושן:
אנחנו לא יכולים לבחון כל מקרה במסדרון
מירב בן ארי:
הוא תקף שוטר, תגישי נגדו כתב אישום
תמי בן שושן:
גם אם אני לא מגישה - - -
מירב בן ארי:
מה זה קשור? תגישו כתב אישום
תמי בן שושן:
אנחנו בעולם של ראיות מנהליות, לא פליליות
תמי בן שושן:
 גם - - -
מירב בן ארי:
בינתיים השר, את יודעת, עם 70 כתבי אישום ויש לו נשק
קריאה:
הוא עשה עבודה מעולה
דוד לוי:
מה, זה קו חם לתלונות? אני באמת לא מבין את זה
דוד לוי:
 זה לא מינהל תקין
מיקי לוי:
אדוני לא יתערב
הר מלך:
העובדה היא שכשהוא רוצה הוא מעוניין להגדיל את הרישיונות, הוא רוצה לתת - - -
מירב בן ארי:
היועצים שלי יושבים מאחורה, לא יושבים בשולחן
טלי גוטליב:
מותר לו לשבת בשולחן
תמי בן שושן:
הנושא של הדיון זה הפיקוח
תמי בן שושן:
 הפיקוח - - -
מירב בן ארי:
בוועדה שלי אף פעם יועצים לא ישבו
טלי גוטליב:
חבל מאוד
מירב בן ארי:
הם לא צריכים לשבת
טלי גוטליב:
טוב מאוד שאתה יושב פה, אתה מוסיף לנו ידע רב
מיקי לוי:
טלי, אני יכול להושיב אותו מאחורה
נאור שירי:
בתור אחת שלא הייתה בדיון את אומרת את זה
טלי גוטליב:
אתה יודע כמה חומרים אני מקבלת ממנו? כמה מידע הוא מעביר?
נאור שירי:
זה אפילו לא ידע, זה ידע כוזב
הר מלך:
נכון, כי זה לא מגיע ממך אז זה ידע כוזב
הר מלך:
 האמת אצלך
מיקי לוי:
 ככה, בא לי
תמי בן שושן:
הנושא של הדיון זה הפיקוח על כלי הנשק
תמי בן שושן:
 חלק מהתפקיד שלנו בבדיקת המסוכנות זה גם להרים דגל כשקיימת איזה שהיא אינדיקציה למסוכנות וזה בדיוק התפקיד שלנו
תמי בן שושן:
 אתם באים פה ואומרים האם אנחנו מפקחים מספיק, והנה, לא משנה מה - - -
רפאל מנור:
יש לי אם-16 מהצבא
תמי בן שושן:
- - - בשום מקרה פרטני
תמי בן שושן:
 יש לכם מספיק מקרים פרטניים
מיקי לוי:
אני רוצה להגיד, סתם, בלי לדעת את חומר הראיות
מיקי לוי:
 סגן אלוף עכשיו עם אם-16, תודה
קריאה:
פחד אלוהים, משפיע על חוות דעת
תמי בן שושן:
יש פה את הצבא, שהצבא ייתן התייחסות לגבי האם-16
טלי גוטליב:
יש הבדל בין כלי נשק ארוך ללקבל רישיון נשק, זה שני דברים שונים
מיקי לוי:
בבקשה, ד"ר חנה קטן
הר מלך:
יש גם קצינים עם אלימות במשפחה עם אם-16
מיקי לוי:
חברת הכנסת סון הר מלך, קריאה שנייה, אני לא רוצה שלישית
הר מלך:
איזה קריאה שנייה?
מיקי לוי:
ד"ר חנה קטן, רופאה בכירה, שדולת הנשים החרדית והדתית, בבקשה
טלי גוטליב:
תודה שבאת
חנה קטן:
תודה רבה
חנה קטן:
 אנחנו יושבים פה הרבה זמן, מדברים בנושאים של פיקוח נפש ולכן כרופאה זה כל כך חשוב לי להקצות את הזמן הזה
חנה קטן:
 אגב, בדיוק אנחנו רואים שליחידת הטראומה במרכז הרפואי שערי צדק הובאה פצועה מפיגוע ירי סמוך לעטרת היום, כשאנחנו יושבים פה
חנה קטן:
 קיבלתי את זה מהדובר של שערי צדק
חנה קטן:
 הבעל שלה, שהיה עם נשק, הדף את המחבל
חנה קטן:
      לי יש במקרה שבעה לוחמים שנמצאים עכשיו בלוחמה, שמונה ילדים שגרים ביהודה ושומרון, רוב הבנות שלי והכלות שלי נמצאות לבד ביישובים שבהם כולם מגויסים, אין להם שום הגנה בסיסית, דבר שהוא מינימלי, הוא טריוויאלי, והדבר הזה נמשך ונמשך ונמשך
חנה קטן:
 יש עוד דיון, יש הרבה בירוקרטיה
חנה קטן:
 רגולציה זה דבר חשוב, עושים עבודת קודש כל הגופים פה, אבל תכלס צריך להתחיל לזוז כי אנחנו נמצאים במצב –
מיקי לוי:
זה בכלל לא רגולציה
מיקי לוי:
 סדר, זה הכול
חנה קטן:
גם ברפואה, יכול להיות שיש פרוצדורה, או תרופה שיש בה גם סיכונים, אבל אנחנו לא יכולים - - -
מירב בן ארי:
אז תיתני את זה לחולה?
חנה קטן:
אנחנו שוקלים תמיד את הנזק מול התועלת, ככה עושים בכל הליך
מירב בן ארי:
אז תיתני לחולה את זה?
חנה קטן:
אז גם פה, אנחנו יודעים, היות שהנזק והסיכון שקיים היום הוא גבוה מאוד אנחנו לא יכולים לקחת את החששות מהמקרים הפרטניים שמבחינה סטטיסטית, אנחנו עובדים בצורה מדעית ומסודרת, הם קטנים, צריך לעשות כל מאמץ כדי שהדברים האלה גם לא יקרו, אבל בגדול לא ייתכן לחשוף אוכלוסיות גדולות, ואני מדברת דווקא על נשים עכשיו, על זכויות של נשים, שגם נשים מבקשות נשק, אגב גם אני מבקשת נשק ועוד לא מקבלת אותו, והיה לי פעם רישיון לנשק בתור רופאה ביישוב שלי, אז אני מבקשת שפשוט הדבר הזה יהיה כמה שיותר מהר, זה הכול
מיקי לוי:
אני משוכנע שתקבלי
מירב בן ארי:
אם את עומדת בתבחינים תקבלי נשק
מירב בן ארי:
 מאוד פשוט
מירב בן ארי:
 תעמדי בתבחינים תקבלי נשק
מירב בן ארי:
 ככה, זה החיים, אלה החיים
טלי גוטליב:
הנה הדוגמה, שהיא לא מקבלת
הר מלך:
היא עומדת בתבחינים וקשה מאוד ל - - -
מיקי לוי:
תודה רבה, חברת הכנסת סון הר מלך
מירב בן ארי:
לא, זה לא מקובל
מירב בן ארי:
 את לא תצעקי עליי
מירב בן ארי:
 מספיק מה שהיה לי כאן בדיון הקודם
מירב בן ארי:
 תצאי החוצה
טלי גוטליב:
למה? מה?
מירב בן ארי:
לא, די, גם פעם שעברה
טלי גוטליב:
אבל אין לך אורך רוח
טלי גוטליב:
 אורך רוח
מירב בן ארי:
לא, אין לי אורך רוח
מיקי לוי:
אם את עוד פעם תדברי אני איאלץ להוציא אותך
מיקי לוי:
 זה יהיה חבל מאוד
מירב בן ארי:
את יודעת מה היה כאן בפעם שעברה? לא היית
טלי גוטליב:
הייתי
מירב בן ארי:
תעשי לי טובה
מירב בן ארי:
 די, זה לא מקובל
מירב בן ארי:
 מספיק יש פה ויכוחים בין חברי כנסת
מיקי לוי:
אצלי יש סדר
מיקי לוי:
 יושב הראש שלכם יצא וזה חבל, רציתי לתת לו לדבר
מיקי לוי:
 הוא שלח לי מכתב ארוך, רציתי לתת לו לדבר
אודליה קדמי:
אבל - - -
טלי גוטליב:
למה לא נותנים לה לדבר?
מירב בן ארי:
זה לא עובד ככה
מירב בן ארי:
 תירשם לזכות דיבור
מירב בן ארי:
 תבואי לשולחן ותדברי
מירב בן ארי:
 את לא תצעקי על חברי כנסת
מירב בן ארי:
 לפני דקה את אמרת על חברי הכנסת - - - די
מירב בן ארי:
 מי שרוצה שיירשם לזכות דיבור
טלי גוטליב:
היא לא צעקה, היא אמרה
מירב בן ארי:
היא כן צעקה וזו לא פעם ראשונה
מיקי לוי:
ציפי לביא
ציפי לבני:
כתבתי כמה נקודות, אני אשתדל לעשות את מהר
ציפי לבני:
 קודם כל אני רוצה לומר כאישה חרדית, מבדיקה בארגונים אחרים – אני ציפי לביא מ'נבחרות', נשים חרדיות לייצוג, שוויון וקול
טלי גוטליב:
את אמרת שאת מחפשת בעל שימות בפיגוע?
הר מלך:
והיא תוכל להגיד מה שהיא רוצה
הר מלך:
 עליי
טלי גוטליב:
את אמרת דבר כזה?
הר מלך:
לא, אני לא אתן לך
הר מלך:
 מירב, אם את אכפת לך, זה מה שהיא אמרה, היא מחפשת בעל שימות בפיגוע כדי שהיא תוכל לומר את מה שהיא רוצה
מיקי לוי:
אני נורא מתנצל, חברת הכנסת סון הר מלך
ציפי לבני:
אני אשמח לומר מה שהכנתי
הר מלך:
לא, הגברת הזאת לא יכולה לדבר פה
טלי גוטליב:
ציפי לביא: מחפשת גבר שמוכן להתחתן איתי ולמות בפיגוע טרור כדי שלנצח אוכל לעשות מה שבא לי בלי שיעבירו עליי ביקורת
הר מלך:
אתם מבינים מה שהאישה הזאת – לא יהיה, בושה
הר מלך:
 מה עם אלמנות הטרור?
טלי גוטליב:
את לא ראויה לדבר בוועדת הכנסת
ציפי לבני:
חברת הכנסת לימור סון הר מלך, אני מחקתי את הציוץ על מנת שלא תיפגעי - - -
הר מלך:
את לא תדברי אליי, אני לא רוצה לשמוע אותך
הר מלך:
 אני לא רוצה לשמוע אותך
ציפי לבני:
זה נכתב בציניות
הר מלך:
תמימות? ציניות|? את לא מתביישת? כל אלמנות הטרור נפגעו מדברייך
ציפי לבני:
אני התייחסתי לזה בכתבה בחדרי חרדים והתקדמתי
מיקי לוי:
חברת הכנסת סון הר מלך, תני לי לטפל בזה בבקשה
ציפי לבני:
לנשים חרדיות אין ייצוג בכנסת
מיקי לוי:
גברתי, אני רוצה לעשות הפסקה
מיקי לוי:
 אני כרגע נוטל ממך את רשות הדיבור
ציפי לבני:
יש לי דברים חשובים לומר בשביל נשים חרדיות שאין להן ייצוג פה במשכן הזה
מיקי לוי:
סליחה, גברתי
טלי גוטליב:
סליחה, סליחה
מיקי לוי:
חברת הכנסת גוטליב, אל תעזרי לי
ציפי לבני:
אין אף אחד שדיבר על הדברים האלה
מיקי לוי:
 יש כאן חברת כנסת שזה פגע בציפור נפשה
מיקי לוי:
 אני נורא מתנצל בפנייך, את לא תדברי עכשיו, זה הכול
ציפי לבני:
אני יכולה לתת למישהו אחר להקריא את מה שאני כתבתי?
מיקי לוי:
לא, אני אתן למישהו אחר
מיקי לוי:
 את כרגע לא מדברת, אני נורא מצטער
ציפי לבני:
נתנו פה לדבר רק לאנשים שהם בעד דברים מסוימים
ציפי לבני:
זה מאוד מאוד מאוד מצער
מיקי לוי:
גברתי, תודה רבה
ציפי לבני:
מה יכולות להיות תוצאות של כזה דיון?
מיקי לוי:
גברתי, באמת תודה לך
מיקי לוי:
 מנכ"לית פורום חירות וכבוד האדם
קריאה:
אפשר להקריא בשמה?
מיקי לוי:
גברתי, תשבי, תיכנסי לסדר
צפנת נורדמן:
שלום, אדוני
צפנת נורדמן:
 מנכ"לית הפורום, ארגון שמקדם ערכים של ליברליזם קלאסי, זכויות אדם, חירות, הזכות לחיים, לשלמות הגוף
נאור שירי:
סטיוארט מיל כאילו?
צפנת נורדמן:
למשל
צפנת נורדמן:
 חזר כאן העניין הזה שכולנו מסכימים
צפנת נורדמן:
 אין לי ספק, אדוני, שכולנו מסכימים על הזכות של יהודים לחיות, כן?
מיקי לוי:
זכות של האדם לחיות
צפנת נורדמן:
היהודים כרגע מי שבאיום
צפנת נורדמן:
 ברור שכולם זכאים לחיות, אף אחד לא מאיים על לאומים אחרים כמו שאנחנו מאוימים
צפנת נורדמן:
 בכל מקרה אני רוצה לומר שהעיקרון הזה ברמת ההצהרה הוא מוסכם, אבל כשפורטים אותו לפרוטות אז אין הסכמה
צפנת נורדמן:
 אין באמת הסכמה
צפנת נורדמן:
 כי אם העיקרון נשאר ברמת ההצהרה אין לו ערך, אלה מילים ריקות, בכל הכבוד, כי הפרוצדורה, כמו שאנחנו יודעים במקצוע שלנו, משקפת מהות
צפנת נורדמן:
      גם כאן הפרוצדורה משקפת מהות, כי אם אנחנו מבינים את עוצמת הזכות ואת עוצמת האינטרס שבהגנה על החיים אז אנחנו גם לא נישאר אדישים אל מול מה שמשרד המשפטים הציג כאן
צפנת נורדמן:
 האדישות הזאת, אין לי מילה אחרת לתאר את זה, מפטרים בנות שירות, מקימים ועדה, מתכנסים, הנציבות בוחנת בקשה תלויה ועומדת, יעברו עוד חודשים, מי יודע מה היה עולה בגורל היהודים והתינוקת אם לא היה לאבא היום נשק בזמן שישבנו ודיברנו היום בנימוס ופיתחנו עקרונות
צפנת נורדמן:
      הדברים דחופים, זה עניין של פיקוח נפש, אי אפשר לחכות כל כך הרבה זמן
צפנת נורדמן:
 אני הגשתי בקשה לרישיון נשק לפני חודשיים, אין קול ואין עונה
צפנת נורדמן:
 הפרסומים היו שתוך שבוע אני אקבל רישיון, זה מה שחשבתי שיקרה, אבל בינתיים עיתון 'הארץ' התלבש על העניין הזה, על העבודה הנמרצת של המשרד לביטחון לאומי, שאני חושבת שבלי קשר לפוליטיקה היא ראויה לשבח, היא נועדה להציל חיים, ולתקוע מקלות בגלגלים של הליך כזה שהוא כל כך חשוב, כי לאף אחד כאן אין חסינות צוואר, כולנו נתונים תחת אותו איום, אז לתקוע מקלות בגלגלים בגלל שזה מגיע מצד פוליטי אחד ולא מצד פוליטי אחר - - -
מיקי לוי:
לא, בבקשה ממך
מיקי לוי:
 זוהי ועדה מקצועית לחלוטין
מירב בן ארי:
אין שום קשר
צפנת נורדמן:
אז אני אסייג ואומר שזה חשש
טלי גוטליב:
זכותכם לחשש
צפנת נורדמן:
אני רוצה עוד להוסיף בזווית המשפטית שמדובר בזכות שהיא נגזרת במישרין מסעיף 4 לחוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו שקובע שלכל אדם הזכות להגנה על חייו ועל שלמות גופו
צפנת נורדמן:
 לי אין דרך, יכול להיות שיש כאלה שיש להם, לי אין דרך להגן על חיי ועל שלמות גופי בלי נשק
טלי גוטליב:
גם נשים רבות
צפנת נורדמן:
ומשפט לסיום, אדוני
מיקי לוי:
תאמיני לי, חשבתי שתוסיפי לי משהו
צפנת נורדמן:
משפט, אני מקווה שהוספתי
צפנת נורדמן:
 ירון מאור היה היחיד שיכול היה לדבר פה ולסגור את הדיון
צפנת נורדמן:
 כי כשרואים מה קרה בניר עוז - - -
מיקי לוי:
ירון היה לדבר ולסגור את הדיון גם שעתיים
צפנת נורדמן:
כששומעים מה קרה בניר עוז לא אמור להיות ספק שזה עניין דחוף, בהול
מיקי לוי:
 יואל בריס, בבקשה
מיקי לוי:
 לאחר מכן 'יוזמות אברהם'
יואל בריס:
רבע דקה על רשות האסדרה
יואל בריס:
 רשות האסדרה אחראית על איכות הרגולציה במדינת ישראל, זו חובה שלנו כמדינה חברה ב-OECD ובעניין הזה בעוד האויבים שלנו מבקשים להשמיד ערך אנחנו מבקשים לקיים במדינת ישראל רגולציה שפועלת לטובת איכות החיים של האזרח
יואל בריס:
 בהקשר שלנו יש שתי מטרות של רשות האסדרה, רשות הרגולציה, שהם רלוונטיים לעניין, האחד זה האחריות שלנו לבקרה על הליכי גיבוש רגולציה חדשה, שזה כולל את כל התהליך מהיגוי הרגולציה ועד ליישום שלה בפועל, והנושא השני הוא הצורך בתיאום בין רגולטורים
יואל בריס:
      אדוני ביקש שאני אציג, ולכן אנחנו כאן, הנושא של רישוי כלי ירייה נמצא על השולחן שלנו בעיקר בשני היבטים, ההיבט האחד הוא הנושא של הערכת המסוכנות שבתוספת כלי הירייה
יואל בריס:
 זה נושא שחייב לשבת על השולחן של מקבלי ההחלטות כדי שיוכלו לקבל את ההחלטות
יואל בריס:
 ברור שאת ההחלטה מקבל השר לביטחון לאומי, במקרה הזה באישור של ועדה בכנסת, אבל חייבים לפחות לדעת מהי מידת הסכנה שבדבר הזה
יואל בריס:
      הנושא השני הוא התיאום
יואל בריס:
 בהקשר הזה, לפי מה שאנחנו יודעים כרגע, וזה נושא שהוא עדיין בבחינה, לא היה תיאום וגם היום אין עבודת מטה של תיאום בין האגף לכלי ירייה לבין האגף לבריאות הנפש במשרד הבריאות, לבין משרד הרווחה, לבין הפרקליטות הפלילית, לבין אפילו המשטרה
יואל בריס:
 כל הגופים האלה אמורים לעבוד במתואם כדי להבין מה התועלת מבחינת מניעת סכנה, מה התוספת מבחינת הגברת הסיכון שבתוספת כלי ירייה עד לרמה של שאלה של מה תוספת הסיכון שבשינוי אופן מתן הרישיונות
יואל בריס:
 לכן אני חוזר ואומר, זה הנושא שנמצא על שולחננו ואנחנו בוחנים אותו
מיקי לוי:
יש לי בקשה אליכם, כיוון שאתה ממשרד ראש הממשלה ויושב ראש רשות, זה עניין שבנפשנו, גם ההליך הסדור וגם מתן הכלים, סיימו את העבודה ותגישו את ההמלצות שלכם, זה מה שאני מבקש
ליאור אדרי:
זה פשוט לא נכון
הר מלך:
היא רוצה לענות, היא אומרת שזה לא נכון
ליאור אדרי:
אדוני היושב ראש, הבהרתי, יש לנו ממשק סדור עם משרד הבריאות
מיקי לוי:
אבל הוא רשות ממשלתית, אני לא הפוסק בין שני התבחינים האלה
הר מלך:
היא אומרת שהוא לא יודע את הנתונים
מיקי לוי:
תגידו למשרד ראש הממשלה שההמלצות שלהם לא מקובלות
ליאור אדרי:
אמרנו
יואל בריס:
אני מפנה למכתב שלכם, של המנכ"ל שלכם, מכ"ט בנובמבר שהוא כותב שם בדיוק עם מי הייתה ההתייעצות בהקשר של התבחינים ועם מי לא ולא מופיע - - -
ליאור אדרי:
התקנות הופצו - - -
מיקי לוי:
לא, אני לא אתן לכם לנהל את הוויכוח בין שתי רשויות או בין משרד לבין רשות ממשלתית כאן
מיקי לוי:
 העובדה היא שיש רשות שבוחנת את זה
מיקי לוי:
 תעבדו יחד
מיקי לוי:
 זה לא על שולחני
אבישי לדאני:
לא, זה לא שהוא בוחן את זה, הוא אומר שאנחנו צריכים לבחון את זה יותר
מיקי לוי:
אדוני, אין בעיה, שהמשרד לא ימלא את הוראות ראש הממשלה שהרשות היא ת"פ שלו
מיקי לוי:
 אני לא פוסק, אני לא בצומת הזה, לכן ההארה הזאת, עם א', אפילו לא עם ע', אינה במקומה
מיקי לוי:
 אני רק אמרתי, רשות ממשלתית שעל פי מכתב של מנכ"ל המשרד נדרשת לעניין
מיקי לוי:
 עכשיו אתם אומרים לי שלא, לא צריך
מיקי לוי:
 מה, אני לא בוחן את זה ולא נמצא בשליחותכם
מיקי לוי:
 מי אדוני, בבקשה?
אבישי לדאני:
אני אבישי מהמשרד לביטחון לאומי
מיקי לוי:
 אם תרצה אני אתן לך
מיקי לוי:
 אנחנו כרגע ב'יוזמות אברהם', והייתי מנומס איתך
יונתן אריה:
תודה רבה, יו"ר הוועדה, על הדיונים החשובים
יונתן אריה:
 אנחנו ב'יוזמות אברהם' עוסקים ביחסים בין יהודים וערבים במדינה, בערים מעורבות, גם בפשיעה