GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיקי לוי:
 אבל אני לא מתכוון לרדת מזה
מיקי לוי:
 אנחנו נעשה דיוני מעקב כל כמה חודשים
ירון לוי:
כן, אבל יש כאן אנשים שהגיעו לדבר, וכדי שאנחנו נוכל להתייחס לזה אנחנו צריכים להבין את הדברים המאוד בסיסיים
מיקי לוי:
אנחנו ניתן להם להגיד מה שהם רוצים
מיקי לוי:
 אבל בוא נראה מה משרד הבריאות רוצה לעשות
מיקי לוי:
      בבקשה, להמשיך, אבל מהר
יונתן אמסטר:
קפצנו לחיזוק מערכי האשפוז והשיקום
יונתן אמסטר:
 אנחנו מדברים פה על שירותים של קהילה משקמת, שכבר התחילו לקרות, ואמורים להתרחב, שנועדו להוציא מטופלים שמאושפזים במשך תקופות ארוכות בבתי חולים פסיכיאטריים לשירותי שיקום בקהילה
יונתן אמסטר:
 הדבר הזה כבר קורה
יונתן אמסטר:
 ברגע שהוא קורה, הצוותים בבתי החולים, שמתפנים מאותן מחלקות, יכולים לתת מענה במחלקות האקוטיות
יונתן אמסטר:
 אנחנו מדברים על שיפור תנאי האשפוז, גם בהיבט התשתיות, וגם בהיבט כוח אדם ותקנים נוספים שיגיעו לבתי החולים הפסיכיאטריים
יונתן אמסטר:
      נמשיך לשקף הבא
יונתן אמסטר:
 דובר על מרכזי החוסן, שכבר הורחבו בתקופה הנוכחית של המלחמה, ועל הקמת מרכז החוסן הארצי
יונתן אמסטר:
 אנחנו באמת מדברים על פיתוח של מודלים של קהילה תומכת ושל עבודה - - -
מיקי לוי:
תכף ניגע במרכז החוסן כי זה בנפשנו
מיקי לוי:
 משרד ראש הממשלה הבטיח לי לתת עוד 30 מיליון שקל
מיקי לוי:
 תכף נשאל אם נתנו את ה-30 מיליון שקל למרכזי החוסן בנוסף לתקציבם
יונתן אמסטר:
אנחנו מדברים באמת על אותם צוותים, שהזכירה חברת הכנסת, של מד"א נפשי או צוותי משבר שמגיעים ונותנים טיפולים מידיים, גם אם זה אומר צוות שעובד 24/7, וגם אם זה צוות שמגיע בפורמטים אחרים תוך יום לבית המטופל
יונתן אמסטר:
 המוקדים הטלפוניים שפתחו הקופות ושפועלים, והם באמת קיבלו המון המון פניות מאז תקופת המלחמה, גם אותם נמשיך לתקציב ולממן
יונתן אמסטר:
 וכן, שילוב של כל מיני טכנולוגיות ואמצעים חדשים
יונתן אמסטר:
 גם בזה אנחנו נעודד את הקופות
יונתן אמסטר:
 יש אנשים שיכולים לקבל היום טיפול עצמי אם הם יקבלו את התוכנה או את האפליקציה המתאימה עם מטפל שילווה את זה מרחוק
יונתן אמסטר:
 זה גם אמור להפחית חלק מהעומס על המערך
מיקי לוי:
אנחנו נרצה לדון בשקף הזה
מיקי לוי:
 תכף יעלה בזום ראש עיריית דימונה
מיקי לוי:
 יש לו מה להגיד בנושא הקהילה אצלו
מיקי לוי:
 אני כבר אומר לכם שתוך שבועיים-שלושה יהיה דיון נוסף
מיקי לוי:
 לא מיצינו, זה נושא כבד
מיקי לוי:
 לוועדה קשה מאוד לצאת ממנו
מיקי לוי:
 יש כול כך הרבה מעורבים
מיקי לוי:
 זו באמת מורכבות אדירה
מיקי לוי:
 זה אחד הדיונים הכי מורכבים שבו נתקלתי
ירון לוי:
אני רוצה לשאול את האוצר שאלה קצרה, ואפשר לקבל גם תשובה
מיקי לוי:
אנחנו ניתן לאוצר לדבר, לא כדאי לך
ירון לוי:
רק שאלה
ירון לוי:
 דוח המדינה מתייחס לנתון של הפסד שנתי לתוצר המקומי הגולמי בגין אי-שילוב תעסוקה של מתמודדי נפש
ירון לוי:
 הוא עומד על כ-10 מיליארד שקלים
ירון לוי:
 זה לפני ה-7 באוקטובר
ירון לוי:
 רציתי לדעת איך משרד האוצר התייחס לאותו דוח מבקר המדינה שיצא, ואיך הוא מתייחס לזה לאחר אירועי ה-7 באוקטובר
מיקי לוי:
יש נתונים שלא יהיו
מיקי לוי:
 הינה, מיכל תגיד לך
מיקי לוי:
 היא ישבה על הכיסא שאני ישבתי עליו לפני עשר שנים
מיקי לוי:
 כסף שלא מדווח, מה שנקרא, כלכלה שחורה, עומד על 120 - 140 מיליארד שקלים בשנה
מיקי לוי:
 אף אחד לא יכול לאמוד דברים כאלה, אבל אולי יש נתונים
ירון לוי:
אני חדש
ירון לוי:
 אתה יודע, יש לי שאלות שאני יכול לשאול
מיקי לוי:
אולי, בסדר
מיקי לוי:
 אני מבקש להעלות בזום את ראש עיריית דימונה
מיקי לוי:
 לאחר מכן ניתן רשות דיבור לנציגי התנועה למען הפסיכולוגיה הציבורית
מיקי לוי:
 אנחנו נשתדל לתת לאחד מכאן ואחד מכאן
מיקי לוי:
     	בני ביטון, ראש עיריית דימונה, בבקשה
בני ביטון:
תודה רבה, אדוני היושב-ראש
בני ביטון:
 עמיתיי חברי הכנסת, ובראשם ראש עיריית דימונה לשעבר השר מאיר כהן, חברנו וידידנו, קודם כול, אני חושב שכבוד גדול שזה מגיע גם לוועדה לביקורת המדינה
בני ביטון:
 נתת לזה באמת באמת הרבה הרבה זמן, וגם אמרת שבעוד שבועיים-שלושה נחזור אליך ונשמע
בני ביטון:
 אבל, לצערי הרב, ואני מצדד במה שאמרה חברתי חברת הכנסת מיכל, אני מופיע בהרבה מאוד ועדות ואני שומע גופים רבים מאוד, ופחות מעשים
בני ביטון:
 מאיר יודע שמעשים נמצאים ברשויות מקומיות
בני ביטון:
 כשראשי ערים רוצים להחליט משהו, הם גם מבצעים
בני ביטון:
 אני אתן דוגמה קטנה ממה שעשינו בנושא הפסיכולוגים בדימונה
בני ביטון:
 שמתי תקציב של 2
בני ביטון:
5 מיליון שקל על חשבון תקציב עיריית דימונה כי ראיתי את הזעקה של הילדים שאין להם, שהם לא מסוגלים, שהם מחכים שנה וחצי לתור
בני ביטון:
 הבנתי שאם אני לא לוקח את זה על עצמי, ועל חשבון דברים אחרי, זה לא יקרה
בני ביטון:
     אני מציע לכולם את המודל
בני ביטון:
 ואני לא בא - - - כרגע בוועדת החינוך של הכנסת
בני ביטון:
 אני חושב שכדאי שתבואו ללמוד מה דימונה עשתה במודל הזה
בני ביטון:
 משרד הבריאות העביר תקציב של 400 מיליון שקל לקופות, זה לעג לרש כי אין פיקוח על הקופות האלה
בני ביטון:
 מאיר אמר דבר נכון
בני ביטון:
 מאיר הקים את המיראז' בדימונה
בני ביטון:
 האם אני צריך להקים חדר מיון קדמי על חשבון עיריית דימונה ומיליון וחצי שקל? האם הילדים והתושבים שלי שונים מתושבי תל אביב שמקבלים את זה חינם? למה? אני לא מבין
בני ביטון:
 שר האוצר צריך להיות בדיון הזה
בני ביטון:
 שיבוא ושיצבע את הכסף
בני ביטון:
 חברי הכנסת עושים עבודה יוצאת מהכלל, אבל במשרד האוצר יש ניתוק
בני ביטון:
 נערי האוצר לא מבינים
בני ביטון:
      אדוני, חבר הכנסת מיקי, אתה היית סגן שר אוצר
בני ביטון:
 אתה יודע מה זה
בני ביטון:
 אתה יודע איפה ההחלטות מתקבלות
בני ביטון:
 אמר מאיר שיהיה שר שאכפת לו
בני ביטון:
 כשיש שרים טובים, אז הם מביאים את זה לקדמת הבמה
בני ביטון:
 ואני חושב שבוסו הוא שר מצוין
בני ביטון:
 שר הבריאות עושה עבודה, אבל הוא צריך שיתוף פעולה של כולם ביחד
בני ביטון:
      הזעקה הזו צריכה להגיע לכל 120 חברי הכנסת
בני ביטון:
 אין ליכוד, אין יש עתיד, אין המחנה
בני ביטון:
 יש מפלגה אחת: המפלגה של החלכאים והנדכאים והמסכנים
בני ביטון:
 אני אומר "המסכנים"
בני ביטון:
 ואני מביא את זעקתם כי אין להם אף אחד
בני ביטון:
 אני זוכר שמאיר כהן היה שר העבודה והרווחה
בני ביטון:
 הוא שם את זה בקדמת הבמה
בני ביטון:
 היה אכפת לו מהדבר הזה
בני ביטון:
 הוא היה מנהל בית ספר, הוא היה ראש עיר, הוא היה שר וחבר כנסת, והוא יודע את זה
בני ביטון:
     אני באמת קורא לכם
בני ביטון:
 הממונה על השכר נמצא כרגע בדיון הזה
בני ביטון:
 צריך להגיד לשר אוצר לצבוע כסף
בני ביטון:
 אנחנו נמצאים בדיוק בדיוני התקציב
בני ביטון:
 אני לא רוצה לערב שמחה בשמחה כי יש לי עוד הרבה מה להגיד על דיוני התקציב
בני ביטון:
 אבל בדבר הזה נושא הפסיכולוגים, בריאות הנפש, קלינאי תקשורת, שלקחתי על עצמי
בני ביטון:
 בעוד שנה-שנתיים אני אספק קלינאי תקשורת ומרפאים בעיסוק מאשדוד על אילת
בני ביטון:
 נתתי להם מלגה של 16,000 שקל על חשבוני
בני ביטון:
 19 קלינאי תקשורת מדימונה שלמדו
מאיר כהן:
תקשיבו, תבינו מה עושים
מאיר כהן:
 בני, סליחה שאני מפריע לך
מאיר כהן:
 תספר על המודל של הפסיכולוגיה
בני ביטון:
אספר בקצרה על מודל הפסיכולוגיה
בני ביטון:
 במקום לתת להם 40 שקל, נתתי להם 110 שקלים
בני ביטון:
 לקחתי סטודנטים בשנה השלישית והרביעית לתואר שני, שהגיעו אליי לדימונה, והכנסתי אותם לפול שלי
בני ביטון:
 כל ילד, כל תלמיד ותלמידה, יכולים לקבל היום פסיכולוג קליני אלינו תוך 48 שעות
בני ביטון:
 זה מודל שכל מדינת ישראל צריכה, אדוני היושב ראש, לעשות העתק-הדבק וללמוד
בני ביטון:
 אני כבר לא יכול לקרוא לעיר שלי עיר פיתוח
בני ביטון:
 מאיר יכול לספר
בני ביטון:
 היא עיר מתפתחת, היא עיר שנותנת
בני ביטון:
 אני לא בוכה
בני ביטון:
 יש כסף, יש הכול
בני ביטון:
 אבל זה לא תפקידם של ראשי הרשויות
מאיר כהן:
תן לי להשוויץ
מאיר כהן:
 תבינו, ארבעה פרסי חינוך בעשר שנים
בני ביטון:
שלושה
מאיר כהן:
שלושה
מאיר כהן:
 אני כבר חושב על השנה הבאה
מיכל מרים וולדיגר:
אנחנו בתהליך של בחירות
בני ביטון:
אתה חושב על השנה הרביעית
בני ביטון:
 לסיום, קודם כול, שאפו לכל חברי הכנסת, ושאפו לך, אדוני היושב-ראש, ושאפו לך, מאיר
בני ביטון:
 זהו כבר דיון שלישי, ועדה שלישית, שאתה מגיע, יושב ומקדיש את זמנך
בני ביטון:
 כמו כן, לכל חברי הכנסת שנמצאים
בני ביטון:
 גם לנציג הנגב מהמגזר הבדואי, שעושה עבודה יוצא מהכלל
בני ביטון:
 הוא מנהל אגף חינוך בכסייפה
בני ביטון:
       אל תרפו מזה
בני ביטון:
 כאיש ליכוד, אני אכנס מתחת לאלונקה למען הילדים שלנו, שהם החשובים ביותר
בני ביטון:
 תודה רבה לכם
מיקי לוי:
אדוני ראש העיר, תודה רבה לך
מיקי לוי:
 אל תורידו, אני רוצה שהוא ישמע מה שאני אומר
מיקי לוי:
 אני פונה למשרדי הממשלה, ואני אומר את זה גם לחברי הכנסת: המלחמה הזו הוכיחה מעבר לכל ספק, שכאשר כל נושא עבר לראשי הערים, היתה הצלחה אדירה
מיקי לוי:
 בלעדי המגזר השלישי ובלעדי ראשי הערים והמועצות המקומיות, מדינת ישראל, משרדי הממשלה, היו פושטים רגל
מיקי לוי:
 הם הוכיחו שהם יודעים לעשות יותר טוב מהשלטון המרכזי כמעט בכל הנושא
מיקי לוי:
 הם מכירים את התושבים שלהם, הם מכירים את החינוך שלהם, הם מכירים את הצרכים שלהם
מיקי לוי:
 הם בשביל הקהילה שלהם
מיקי לוי:
 השלטון המקומי הוא בשביל כולם
מיקי לוי:
 השלטון המקומי מנצל את הכסף
מיקי לוי:
 ולכן אני אומר גם לאוצר, גם למשרד הבריאות: הוועדה הזו קוראת לכם לבחון את המודל של ראש עיריית דימונה
מיקי לוי:
 יכול מאוד להיות שצריך לצבוע חלק מהכסף, מה-400 מיליון שקל, ולחלק אותו על פי מפתח מסוים בין ראשי הערים
מיקי לוי:
 צריך להתייעץ עם מרכז השלטון המקומי, עם ראש העיר ביבס, ולראות אין החלוקה הזאת תתבצע
מיקי לוי:
 יכול להיות שזה המפתח
מיכל מרים וולדיגר:
מיקי, לצערנו, בריאות הנפש זה לא מוניציפאלי
מיכל מרים וולדיגר:
 לשכות רווחה יש בכל מקום, וזו הבעיה
מיקי לוי:
מיכל, ולכן אני אומר חלק
מיכל מרים וולדיגר:
זה חלק מהבעיה
מיכל מרים וולדיגר:
 מבחינתי, זו בוודאי קריאת SOS שמשרד הרווחה ולשכות הרווחה המוניציפליות, יחזקו גם את התחום הזה
מיכל מרים וולדיגר:
 הטריאז' בקצה, הבאמת יותר קל, של האירוע
מיכל מרים וולדיגר:
 יש עובד סוציאלי שיעמוד בכל לשכה, ויטפל באירועים האלה
מיכל מרים וולדיגר:
 רק במקרים החמורים יותר, זה יעבור לבריאות הנפש של משרד הבריאות
מיקי לוי:
אין ספק שזה מונע הגעתם של אותם אנשים לטיפול מהותי יותר בבתי החולים כי זה נעצר בדרך
מיקי לוי:
 אני קורא לאוצר ולמשרד הבריאות
מיקי לוי:
 בוועדות הבאות אנחנו ניבחן אם אתם עשיתם משהו בעניין הזה
מיקי לוי:
 האם קיימתם דיון, האם חשבתם מחוץ לקופסה, האם קיימתם דיון עם השלטון המקומי, עם ראש העיר מודיעין ביבס ואנשיו
מיקי לוי:
 יכול מאוד להיות שזה המפתח, או חלק מהפתרון לבעיה הזו, ושהם יצליחו לתכלל את זה
מיקי לוי:
 רשמתי את זה בהארות שלי
מיקי לוי:
 משרד הבריאות, משרד האוצר, אני מבקש שתביאו את זה למשרדכם
קריאה:
סליחה, אני רוצה לתקן
מיקי לוי:
גברתי, את לא יכולה לתקן
מיקי לוי:
 אי-אפשר עם הפינג-פונג
מיקי לוי:
 אם את תתפרצי והוא יתפרץ, לא נצליח לקיים דיון
מיקי לוי:
 גם כך קשה לי, וכנראה שלא אספיק
מיקי לוי:
 אני משתדל לתת לכולם
מיקי לוי:
      תודה רבה לראש העיר דימונה
מיקי לוי:
      הגברת אורית כהן, בבקשה
אביגל בר:
שמי אביגל, ואני אדבר במקום אורית
אביגל בר:
 אורית פה
אורית כהן שטילר:
אביגל תדבר
אורית כהן שטילר:
 אני רק רציתי להגיד תיקון אחד והוא שמודל דימונה הוא מודל נפלא, אבל הוא מתייחס רק לילדים ונוער כי זה יחידות חינוכיות קליניות ולא למבוגרים
מיקי לוי:
אז ניתן לו רק שמינית מהכסף, אני לא יודע מה
מיקי לוי:
 אני לא אומר מה
אורית כהן שטילר:
זה לא יענה על המענה של הקופות
אורית כהן שטילר:
 כלומר, עדיין צריך את קופות החולים
מיקי לוי:
אני לא אמרתי לתת לו את כל הכסף
מיקי לוי:
 אמרתי: הינה מודל מצליח
מיקי לוי:
 בואו נבחן אותו וננסה לצבוע חלק מהכסף עבורו
מיקי לוי:
 מה לא ברור?
אביגל בר:
אני אביגל בר
אביגל בר:
 אני פסיכולוגית חינוכית מומחית, נציגת פורום הארגונים למען הפסיכולוגיה הציבורית
אביגל בר:
 קודם כול, אני רוצה להודות ליו"ר הוועדה, חבר הכנסת מיקי לוי, על כך שהוועדה מתקיימת ועל הנושא החשוב הזה
אביגל בר:
 זהו נושא שהוא בוער עכשיו, ואנחנו נמצאים ברגעים קריטיים מאוד מאוד מבחינת המצב הנפשי בארץ, ומבחינתנו, הפסיכולוגים בשירות הציבורי
אביגל בר:
     על קצה המזלג אומר שאני פסיכולוגית כבר 14 שנים בשירות הציבורי במשרה מלאה
אביגל בר:
 אני עושה זאת מבחירה, מתוך אמונה מלאה ביכולת שלי לעשות שינוי, ולעשות עבודה משמעותית במערכת הציבורית
אביגל בר:
 המקרים שאני פוגשת הם מקרים שלא הייתי פוגשת בתוך הקליניקה
אביגל בר:
 המקרים שמגיעים אליי הם מקרים אחרים, ובעקבות התערבות מוצלחת הם גם לא צריכים להגיע, לא לתורי ההמתנה של השירות הציבורי, ולא לקליניקה הפרטית
אביגל בר:
       שמענו את המצגת של משרד הבריאות, ולא בפעם הראשונה
אביגל בר:
 ולצערנו הרב, אנחנו יושבות כל פעם, וכמעט מורטות את שערות ראשינו, כי אנחנו שומעות עוד ועוד פתרונות, ועוד ועוד אנשי מקצוע שמלבישים עליהם את המענה של בריאות הנפש, או ממציאים מקצועות חדשים שנכנסים עכשיו כמו תומכי בריאות נפש, מלווי נפש
אביגל בר:
 כל פעם זה שם אחר
אביגל בר:
 מדובר באנשים שאין להם הכשרה מקצועית והם יכולים לעשות נזק ממשי
מיכל מרים וולדיגר:
וזאת במקום להסתכל מתחת לפנס
אביגל בר:
בדיוק
אביגל בר:
 יש 16,000 פסיכולוגים במדינת ישראל
אביגל בר:
 לא חסרים פסיכולוגים
אביגל בר:
 כולם עברו הכשרה, כולם נמצאים תחת רישיון משרד הבריאות, עם כללי אתיקה, עם הכשרה מקצועית אין סופית
אביגל בר:
 זה מקצוע שיש לו הכשרה לתת את המענים האלה, וזה מקצוע שיובש
אביגל בר:
 המערכת הציבורית יובשה
אביגל בר:
 השכר שלי היום הוא 53 שקל לשעה, ואני 14 שנים במערכת
אביגל בר:
 אני נשארתי מתוך אידיאולוגיה
אביגל בר:
 אני יכולה להגיד לכם שבעלי אמר לי: זהו, אביגל - די
אביגל בר:
 אתם נלחמים
אביגל בר:
 אם זה לא קורה עכשיו, אז זהו
אביגל בר:
 את עוזבת
אביגל בר:
 נלחמת מספיק, וזה מספיק ודי
אביגל בר:
 וזה לא משהו שהוא ייחודי לי
אביגל בר:
 יש המון המון אנשים כמוני
אביגל בר:
 אנחנו מחכים המון שנים לדבר הזה
אביגל בר:
 רבים מבין חבריי שהתחילו איתי את הדרך עזבו
אביגל בר:
 אני בין הבודדות שנשארו מהמחזור שלי, וזה פשוט לא אמור להיות כך
אביגל בר:
      אנחנו באים ואומרים שיש כבר את כוח אדם
אביגל בר:
 כפסיכולוגית חינוכית אני פוגשת בשבוע העבודה שלי מקרים שמגיעים אליי
אביגל בר:
 מדברים כאן על מורים שיכולים לאתר את התלמידים
אביגל בר:
 בוודאי שהם מאתרים את התלמידים
אביגל בר:
 המקרים המורכבים יותר מגיעים ליועצת, והמקרים המורכבים מגיעים מהיועצת אליי
אביגל בר:
 אבל אני נותנת מענה ל-1,500 תלמידים, לכ-3,000 הורים, ולכ-100 אנשי צוות
אביגל בר:
 מגיעים אליי מקרים אובדניים, מקרים של חרדה, של חוסר תפקוד, של אלימות, של התנהגויות סיכון והפרעות אכילה
אביגל בר:
 קצרה היריעה מלתאר
אביגל בר:
 זה רק הלך והחמיר מאז שאנחנו נכנסנו לתוך משבר הקורונה, ועכשיו זה הולך להיות הרבה יותר קשה
אביגל בר:
 אנחנו כבר יודעים מה הולך להגיע
אביגל בר:
 המערכת עוד קודם בתת-ספיקה, והיא תיכנס עוד יותר למצב שאנחנו פשוט לא נוכל לתת מענה
אביגל בר:
 אני צריכה לעשות ממש איזושהי בחירה יומיומית, וממש משפט שלמה, האם אני הולכת לנערה אובדנית או למורה שעכשיו מתפרקת כי בעלה נמצא בעזה והיא לא דיברה איתו שלושה ימים
אביגל בר:
 בשבוע שעבר קרה לי מקרה שבדיוק קיבלנו בשורה של חייל שנהרג, שהוא בוגר בית הספר ויש לו אח בבית הספר
אביגל בר:
 אני רצתי מפגישה לפגישה כשאני מרגיעה תלמידים שהאח שלהם לומד בבית ספר, מורות שהבעל שלהן נמצא בעזה, ותוך כדי אני מנהלת את הלו"ז שלי ומבטלת את כל מה שצריך
מיכל מרים וולדיגר:
וייאמר שלהם עוד יש תקינה
מיכל מרים וולדיגר:
 אומנם תקינה מאוד מאוד - - -
מאיר כהן:
אנחנו חייבים לדעת את הנתון שהתקינה היא קרוב ל-3,000 ילדים
מיכל מרים וולדיגר:
התקינה היא 1 ל-1,000
מאיר כהן:
סליחה, בעל-יסודי היא 1 ל-3,000
אביגל בר:
נכון, אנחנו לא נותנים היום מענה
מאיר כהן:
זו המציאות
מאיר כהן:
 התקינה חסרה ב-30%
מאיר כהן:
 כשסופרים היום את הפסיכולוגים מול התלמידים זה 1 ל-3,000
מאיר כהן:
 זה מטורף
אביגל בר:
נכון
אביגל בר:
 חשוב לי לציין שכשמגיע אליי מקרה, ואני מצליחה לתת מענה, ויש מקרים כאלה שאני כן מצליחה לתת מענה, והוא יותר מפעם אחת שנגעתי ונסעתי, כי בדרך כלל אין לי את הזמן הזה, אבל כשאני מצליחה לעשות את העבודה, והיא עבודה מאוד משמעותית, כי בתוך המסגרת ובתוך הקהילה, עם ידע מקצועי והיכרות של כל המערכות, אני מונעת את ההגעה ואת ההידרדרות הלאה
אביגל בר:
 אני מונעת את הנשירה של התלמידים, אני מונעת את ההגעה לקהילה, אני מונעת הגעה לאשפוז
אביגל בר:
 ויותר מזה, יש לנו המון ילדים שבגלל שאין להם מענה, הם מגיעים בסופו של דבר לאשפוז, וחוזרים אחר כך לקהילה
אביגל בר:
 ומה קורה אז? הם צריכים שירותי חינוך מיוחד
אביגל בר:
 כל הדבר הזה עולה הון תועפות למדינת ישראל
אביגל בר:
 זה הון תועפות
אביגל בר:
      נעשה מחקר כלכלי של בועז סופר, שהראה שאי-מתן טיפול מייצר בעצם עלויות של כ-50 - 60 מיליארד שקלים בשנה
אביגל בר:
 אנחנו מדברים על עלויות עצומות למשק כתוצאה ממצב של אי-טיפול
אביגל בר:
 משפחות שלא עובדות, הורים שלא הולכים לעבודה, תלמידים שנכנסים לתוך האשפוז
אביגל בר:
 אני מדברת עכשיו על ילדים
אביגל בר:
 אנחנו כמובן מדברים על מבוגרים, ובכלל שם אין מי שיאתר
אביגל בר:
       משרד הבריאות אומר: אנחנו נפנה את התלמידים האלה, שאת לא מגיעה אליהם
אביגל בר:
 הם יגיעו כבר לקהילה
אביגל בר:
 עכשיו הם ממתינים שנה לפסיכולוגית הקלינית שהם צריכים להגיע אליה או לפסיכולוגית ההתפתחותית בהתפתחות הילד
אביגל בר:
 משרד הבריאות אומר: אנחנו נביא תומכי בה"ן
אביגל בר:
 ואחרי שהם לא פגשו אותך, הם יפגשו סטודנט לתואר ראשון, שאין לו הכשרה, הוא עבר איזשהו קורס מקוצר, והוא זה שיצטרך עכשיו לאתר את אותה תלמידה שהקשיים שלה כבר הגיעו למצב שהיא צריכה כבר טיפול
אביגל בר:
 הוא לא יוכל לתת לה את המענה הזה
אביגל בר:
 המצב שלה רק ילך וידרדר
מיכל מרים וולדיגר:
זה פשוט הזיה
מיכל מרים וולדיגר:
 אסור לנו להסכים לזה
אביגל בר:
יש לנו כבר נתונים
אביגל בר:
 בדקנו את הנושא הזה של תומכי בר"ן, והוא פשוט לא עובד
יונתן אמסטר:
סליחה, אני חייב, חייב, להתייחס לזה בקצרה בשתי נקודות: דבר ראשון, והזכרתי את זה גם קודם,  כל התוכנית היא לא משהו אחד
יונתן אמסטר:
 יש בה הרבה רכיבים, והרכיב המשמעותי הוא להרחיב משמעותית את היקף אנשי הטיפול, שזה הפסיכולוגים, העובדים הסוציאליים, הפסיכותרפיסטים הנוספים, שכבר עובדים היום במערך הרופאים
יונתן אמסטר:
 אף אחד לא מתעלם מהדבר הזה
מיכל מרים וולדיגר:
אבל זה לא מה שהיא אומרת
מיכל מרים וולדיגר:
 יש לך בשוק הפרטי פסיכותרפיסטים שהם לא מוכרים על ידכם
מיכל מרים וולדיגר:
 יש כ-900 כאלה, יש 10,000 - - -
מיכל מרים וולדיגר:
זו שאלה טובה
מיכל מרים וולדיגר:
 מטפלים באומנות, מטפלים עם בעלי חיים
יונתן אמסטר:
הזכירה גם הפסיכולוגית כאן שיש עוד הרבה מאוד מטפלים בשוק הפרטי, שכבר מוכרים וכבר מורשים וכו'
יונתן אמסטר:
 שנית, ואני חייב להגיד, הכותרת הזאת של תומכי בריאות נפש, לדעתי, ואני לא יודע מאיזו סיבה, ואולי זה לא משנה, יש בהחלט מקום להכניס אנשים נוספים שיתמכו את המערך
יונתן אמסטר:
 הדברים האלה מבוססים על מודלים שקיימים בעולם ושנחקרו, אנשים שמוכשרים
מיקי לוי:
למיטב ידיעתי, היא לא מתנגדת
מיכל מרים וולדיגר:
 גם אני בדקתי
מיכל מרים וולדיגר:
 קראתי את זה
מיכל מרים וולדיגר:
 10% הצליחו שם, ואחרי שנתיים כולם חזרו למערכת
מיקי לוי:
היא לא אמרה שלא, היא רק אמרה שיש 16,000 פסיכולוגים שלא באים לכדי ביטוי
מיקי לוי:
 סליחה, אני מגן על זכותו של יונתן להגיב
יונתן אמסטר:
לבוא ולהגיד: בדקנו שזה לא עובד, כשזה עוד לא קרה - - -
קריאה:
לא, אנחנו מדברים על המחקרים שלקחנו
יונתן אמסטר:
אני לא יודע איזה לקחת
מיקי לוי:
יונתן, יש לוועדה בקשה
מיקי לוי:
 תקיימו איתם פגישה כדי שהנושא הזה יהיה מונח על השולחן
מיקי לוי:
 הרי לכולנו סביב השולחן הזה יש כוונה אחת והיא לטייב את המערכת, ושמדינת ישראל תיתן תגובות הולמות לציבור הישראלי - זה הכול
מיקי לוי:
 אם אהיה צורך, אני אהיה המתווך
מיקי לוי:
 אני עושה את זה לא אחת
אורית כהן שטילר:
אנחנו נפגשנו כמה פעמים עם גלעד בודנהיימר, ראש אגף לבריאות הנפש
אורית כהן שטילר:
 אנחנו פשוט מרגישים שיש דברים שנעשים מעל הראש
אורית כהן שטילר:
 לא נשאלה שאלה אחת והיא: למה להביא תומכי בר"ן? בואו תמצו את האופציה של הכנסת פסיכולוגים
אורית כהן שטילר:
 אם לא יהיה מספיק, בוודאי שלא נתנגד
אורית כהן שטילר:
 אבל הם לא ממצים את האופציה הזו
מיכל מרים וולדיגר:
אני שאלתי את בודנהיימר: איך אתה מביא אנשי טיפול שהם לא טיפול? הם למדו תואר ראשון
מיכל מרים וולדיגר:
 הם עוד לא למדו טיפול בפועל
מיכל מרים וולדיגר:
 הוא אמר לי: לא, הם לא מטפלים
מיכל מרים וולדיגר:
 הם יכתבו רק פרוטוקול
מיכל מרים וולדיגר:
 בת משפחה שיש לה בן משפחה מתמודד
מיכל מרים וולדיגר:
 אם אני צריכה לבוא לעוד בן-אדם ששוב יכתוב לי פרוטוקול, ושוב ישאל אותי את אותן שאלות, ואחר כך יפנה אותי למישהו אחר - זה לא שווה את הנייר שזה נכתב עליו
מיכל מרים וולדיגר:
 רק פרוטוקול? מאה אחוז, שתהיה איזו אפליקציה
מיכל מרים וולדיגר:
 אם הוא לא משתף איתי ואין פה דיאלוג בינינו, שיכתוב
מיכל מרים וולדיגר:
 ולכן, בעיניי, זה לא נכון
מיקי לוי:
מיכל, האם אני יכול לבקש בקשה אישית? הוועדה מבקשת ממך
מיקי לוי:
 נכון שצירפתי אותם וביקשתי שהם יישבו מסביב לשולחן? בבקשה, כמי שמבינה יותר ממני, ואני לא מתבייש להגיד את זה, האם את יכולה להצטרף לפגישה הזו, בבקשה?
מיכל מרים וולדיגר:
אני יכולה - - -
מיקי לוי:
אולי נצליח להביא לפתרון לטובת אזרחי מדינת ישראל
מיקי לוי:
 זה לא פוליטיקה היום פה, ממש לא
אביגל בר:
אני אגיד מה החשש שלנו, ומשם אני אחתור לסיכום
מיקי לוי:
לא, אני לא יכול לפתור את זה כאן
מיקי לוי:
 אז תחסכי את זה ממני
אביגל בר:
אני חוסכת, אני רק אומרת שאנחנו לא תמימים
אביגל בר:
 זה נורא יפה שמשרד הבריאות קיבל 2 מיליארד שקלים ממשרד האוצר
מיכל מרים וולדיגר:
הוא עוד לא קיבל
אביגל בר:
אנחנו רואים את הקיצוצים, ואנחנו יודעים שהכספים האלה כנראה לא יגיעו
אביגל בר:
 כשהכספים האלה הולכים להמצאות של מקצועות חדשים ולא למקצועות קיימים, אנחנו דואגים
אביגל בר:
 המקצועות האלה כבר יצאו לפועל
אביגל בר:
 המקצוע שלנו קיים
מיקי לוי:
אביגל, את מדברת פי שלושה זמן ממה שהקצבתי לך
מיקי לוי:
 את אומרת דברים חשובים, אבל אני חייב לתת גם לאחרים
אביגל בר:
אני מבטיחה משפט אחרון
אביגל בר:
 אנחנו בעצם נמצאים כרגע בנקודת זמן קריטית שלא תחזור
אביגל בר:
 הסכמי השכר שלנו כרגע פתוחים, וזה דובר כאן
אביגל בר:
 מדברים כאן על הסכום
אביגל בר:
 אבל הסכום שהוקצה כרגע הוא 53 מיליון שקלים, שיעלו כ-10% מהשכר שלנו
אביגל בר:
 הרוב מרוויחים 50 שקלים לשעה
אביגל בר:
 זה 55 שקלים
אביגל בר:
 מי שנשאר, יעזוב
מיקי לוי:
אנחנו מכירים את הנתון הזה
מיקי לוי:
 הבאנו את נציג הממונה על השכר במשרד האוצר
מיקי לוי:
 אני שמח, וגם רשמתי את זה בסיכום שלי, שההסתדרות מקיימת בימים אלה משא-ומתן
מיקי לוי:
 אולי יגיע משיח בשערי ירושלים
מאיר כהן:
רק תחשבו מה היה קורה אם היינו נכנסים לחדר ניתוח, והיו מודיעים לנו דקה לפני שמי שינתח אותנו זה לא הפרופסור, אלא העוזר של הפרופסור
יואב סגלוביץ':
ישנם עכשיו דיוני תקציב
יואב סגלוביץ':
 בואו נהיה קונקרטיים
יואב סגלוביץ':
 כל התוכניות, יפות ככל שיהיו, אם לא יהיה בסוף שורת תקציב לידן, זה לא יקרה
יואב סגלוביץ':
 ולכן, אני אומר, ראשית, שזו שאלה של סדרי עדיפויות, ושנית, של תקציב
יואב סגלוביץ':
 ושלישית, אין קיצורי דרך
יואב סגלוביץ':
 אנחנו אלופי העולם בלעשות קיצור דרך, ומסתבר שהם מגיעים בסוף לדרך ללא מוצא
יואב סגלוביץ':
 יש דרך המלך
יואב סגלוביץ':
 אין פה בעיה של כוח אדם של פסיכולוגים
יואב סגלוביץ':
 חסרים פסיכולוגים
יואב סגלוביץ':
 זה אומר שצריך יותר שורת תקציב ולהעלות את השכר
יואב סגלוביץ':
 בסוף זה דיוני תקציב
יואב סגלוביץ':
 אני, אומנם, באופוזיציה, ואנחנו נעשה כל מה שאנחנו מסוגלים
יואב סגלוביץ':
 אני פונה לחבריי מהקואליציה: בסוף זה סדרי עדיפויות
יואב סגלוביץ':
 אם יחליטו שזה פה, זה יהיה פה
יואב סגלוביץ':
 אם יחליטו שזה לא יהיה פה, זה לא יהיה פה, ונעשה עוד דיונים בביקורת המדינה עוד שנתיים
יואב סגלוביץ':
      אני מבקש להציע הצעה
יואב סגלוביץ':
 מצגות גדולות הם דברים גדולים
יואב סגלוביץ':
 החיים הם יותר פשוטים
יואב סגלוביץ':
 צריך להחליט מה הם שני הדברים המרכזיים שצריך לעשות בשנת 2024
יואב סגלוביץ':
 להתרכז בהם, לתת להם דגש, ולסגור את זה עם שורת תקציב
יואב סגלוביץ':
 כי כל התוכניות הגדולות - בגלל שהן גדולות, אז בסוף תפסת מרובה, לא תפסת
יואב סגלוביץ':
      אם יודעים שחסרים פסיכולוגים, אז זה מה שצריך לעשות
יואב סגלוביץ':
 צריך להוריד את כל השקפים המיותרים ולהגיד: זה מה שעושים ב-2024
יואב סגלוביץ':
 הקצת מפה, וקצת מפה, וקצת משם, לא פותר שום דבר
יואב סגלוביץ':
 וכל אחד בטוח שהוא יודע
יואב סגלוביץ':
 היה חשוב לי להגיע לפה כי אני לא מהתחום הזה
יואב סגלוביץ':
 אני רק יודע דבר אחד: סדר עדיפות, שורת תקציב ומוכוונות
יואב סגלוביץ':
 לגבי כל היתר - נבוא לפה ונעשה עוד דיונים וביקורות
יואב סגלוביץ':
 המערכת מורעבת כבר שנים
יואב סגלוביץ':
 עזבו, זה לא באמת סיפור פוליטי
יואב סגלוביץ':
 זה לא נמצא בסדר עדיפות
יואב סגלוביץ':
 יש עכשיו דיוני תקציב וזה צריך להיות בסדר עדיפות
יואב סגלוביץ':
 אני מתחייב שאני אעשה מה שאני יכול לעשות
יואב סגלוביץ':
 אני יודע שיש פה חברים מהקואליציה שיעשו
יואב סגלוביץ':
 צריך בסוף להעלות את המספר הזה למספרים שיעשו שינוי דרמטי
יואב סגלוביץ':
 אין שאלה אחרת, צריך להוריד ממקום אחר
יואב סגלוביץ':
 עד שלא יתפסו באוזן את שר האוצר ויגידו לו שזה משתנה לזה, לא יקרה
מיכל מרים וולדיגר:
זה שר האוצר ושר הבריאות
מיקי לוי:
חבריי, אני מבקש לגזור את מה שאמר חברי חבר הכנסת סגלוביץ', ולהכניס את זה לסיכום שלי כדי שנוכל לבדוק את זה יחד עם חבריי בפעם הבאה
מיקי לוי:
     נכנסה תושבת כפר עזה, חברת הכנסת לשעבר נירה שפק, בבקשה
מיקי לוי:
 אני מקדם אותך בברכה
מיקי לוי:
 את יודעת, אני פותח כל דיון בתפילת להכרעת המערכה ולחזרתם החטופים, שחלק מהם הם חברייך
נירה שפק:
תודה רבה
מיכל מרים וולדיגר:
נירה היא לא רק תושבת, היא עד היום ממשיכה לפעול למען התושבים
מיכל מרים וולדיגר:
 היא הצילה כול כך הרבה, והיא ממשיכה להציל
מיכל מרים וולדיגר:
 למרות שהיא ואני בשני מקומות אחרים, לפעמים יש כול כך הרבה מן המחבר
מיכל מרים וולדיגר:
 נירה, באמת תודה ענקית על כל מה שעשית באותו יום נוראי
מיכל מרים וולדיגר:
 אבל בוודאי על מה שאת עושה מאז ועד היום
מיכל מרים וולדיגר:
 אני ממש רוצה להודות לך
מיקי לוי:
גרמת לי להגיד שהיא אלוף משנה
מיקי לוי:
 היא לקחת פיקוד בכפר עזה ביום הנורא ובשבוע הנורא הזה והצילה רבים
מיקי לוי:
     נציג האוצר, בבקשה
נעמי חזן:
עומר חזן, רכז הבריאות מהממונה על השכר
נעמי חזן:
 אני אתייחס בכמה נקודות לכל השאלות שנשאלו פה
נעמי חזן:
 אני לא אענה ספציפית לשאלה כזו או אחרת
מיקי לוי:
אתה לא יכול כי המשא-ומתן באיבו, מה שנקרא
מיקי לוי:
 תתרמו את משקלכם
נעמי חזן:
כמובן שגם מסיבה זו
נעמי חזן:
 אני אולי אגיד קצת מה שהיה לפני כן בעבר ועד כה, וקצת על מה שאנחנו מצפים שיקרה בחודשיים-שלושה הקרובים, בטווחי זמן הקרובים
נעמי חזן:
 קודם כול, נחתמו הסכמים בעולם בריאות הנפש, גם מול ההסתדרות החדשה, שקשורים למינהל ומשק, וגם שם ניתן סעיף ופרק ייחודי לבריאות הנפש
נעמי חזן:
 זה לא מובן מאליו
נעמי חזן:
 זה בגלל שהצדדים מבינים שהנושא הזה הוא על השולחן וצריך להיות נושא מרכזי
נעמי חזן:
 גם בהסכם האחיות, שנחתם לפני פחות מחודשיים, אני הייתי במילואים באותה תקופה, נחתם הסכם, ובתוך ההסכם הזה יש פרק שמוקצה לבריאות הנפש
נעמי חזן:
 ואולי השלב האחרון והמרכזי בנושא הרופאים הפסיכיאטריים - רק לאחרונה הסתדרות הרופאים פנו אלינו כדי לנהל משא-ומתן
נעמי חזן:
 אני יכול להגיד משהו משולחן המשא-ומתן, ואני לא יורד לכל הפרטים
נעמי חזן:
 אומנם חברת הכנסת וולדיגר אמרה שקבועה ישיבה ל-24 בחודש
נעמי חזן:
 ראשית, יש יותר מישיבה אחת
נעמי חזן:
 יש לא מעט ישיבות בתקופה הקרובה
נעמי חזן:
 מעבר לזה, כבר התחלנו לקיים דיונים