GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מורן וולף:
      אז בנוגע לעומס, 69% ממנהלי בתי הספר מציינים שהעומס הזה של כמות הבגרויות הגדולה, בעצם לא מאפשרת הם להקנות את המיומנויות ולהתמקד בדברים נוספים שהם רוצים להקנות לתלמידים
מורן וולף:
 לכן הם צריכים לצמצם את תכני הלימוד כדי להכין את התלמידים שלהם למה שהם נבחנים בסופו של דבר
מורן וולף:
      אז כמובן שההמלצות זה כדי שנוכל להתאים את מערכת החינוך ואת ההערכה במערכת החינוך לתמורה ולצורך בשינוי למאה ה-21
מורן וולף:
 אז גם צריך לראות איך משלבים את המיומנויות בבחינות הקיימות וגם צריך לבחון ולגבש מתכונת עדכנית לבחינה
מורן וולף:
 אולי בחינות הבגרות כפי שהן היום זה לא המתכונת הנכונה ואולי צריך הערכה חלופית? כמובן שצריך לבחון את עומס הבחינות
מורן וולף:
 גם, אם כבר הטמענו שאלות שבוחנות מיומנות בבחינות הבגרות, אז צריך להבטיח שהתלמידים יודעים לענות עליהם ועונים עליהן
מורן וולף:
 לחייב אותם או למצוא דרך אחרת לגרום להם לענות על השאלות האלה, כך שבאמת זה יתרום באיזה אופן
מורן וולף:
      הדבר האחרון שאנחנו מתמקדים בו זה הנושא של הנגישות הפדגוגית כחסם להקניית מיומנויות
מורן וולף:
 משרד החינוך מצהיר לאורך השנים שהוא מקנה לבתי הספר גמישות פדגוגית, אבל יש פער בין ההצהרות האלה למה שקורה בשטח
מורן וולף:
 בפועל
מורן וולף:
 מנהלי בתי הספר סבורים שלא מוקנית להם מספיק גמישות פדגוגית
מורן וולף:
 הנקודות העיקריות שבהן הם חושבים שהענקת יותר גמישות פדגוגית תאפשר להם להקנות מיומנויות, זה כמו שאמרנו, בתוכניות הלימודים ובנושאי הערכה ומדידה
מורן וולף:
 לכן המלצנו לבחון את נושא הגמישות הפדגוגית, להעניק יותר גמישות פדגוגית בתחומים האלה
מורן וולף:
 גמישות פדגוגית אמיתית, לא מהפה אל החוץ אלא באמת גמישות פדגוגית שתיתן להם אפשרות לשלוט בתכני הלימוד, באופן שבו הם מנהלים את מערכת הלימודים שלהם וגם בשיטות הערכה
מורן וולף:
      לסיכום
מורן וולף:
 כדי להכין את הבוגרים לתפקוד מוצלח בחייהם העתידיים, על מערכת החינוך להטמיע בקרב תלמידיה, לצד ידע בתחומי הדת השונים והערכים, גם את המיומנויות שנחוצות להם כבוגרים, לחייהם החברתיים, האישיים והמקצועיים במאה ה-21
מורן וולף:
 הדבר מקבל משנה תוקף לאור חשיבותו של הנושא והירתמותן של מערכות חינוך ברחבי העולם להטמעת מיומנויות אלה
מורן וולף:
 הערכה חיצונית ובעיקר בחינות הבגרות בישראל משמשות מצפן למערכת החינוך כולה ומאפשרות להתוות מדיניות
מורן וולף:
 בידי משרד החינוך היכולת לעשות שימוש בכלי הזה של בחינות הבגרות כדי להכווין את המערכת כולה להקניית מיומנויות המאה ה-21 לתלמידים, צעד שמדינות רבות בעולם כבר החלו לנקוט בו
מורן וולף:
      תודה רבה
מיקי לוי:
 מכיוון שאני לא יודע אם מנכ"ל משרד החינוך ראה את הדוח או לא, אני ממליץ לאנשי משרד החינוך להביא לתשומת ליבו שכדאי שהוא יראו את הדוח
מיקי לוי:
 אם הדוח אינו ברשותכם, בוודאי ובוודאי אנשי מבקר המדינה ישמחו להעביר אותו פעם נוספת
מיקי לוי:
 יש מסקנות, יש שם סיכום וסקירה מדויקת של המצב בשטח
מיקי לוי:
      את רוצה לדבר?
מיקי לוי:
זכותך
מיקי לוי:
 גם היית שרת החינוך וגם חברת כנסת
יפעת שאשא ביטון:
תודה רבה אדוני היושב-ראש
יפעת שאשא ביטון:
 ראשית אני רוצה לומר שהצגתם את הדברים בצורה מאוד מדויקת אז חסכתם לי הרבה מאוד ממה שרציתי להציג כאן, מהתהליכים שמתרחשים בתוך המערכת וחוסר האפקטיביות שלהם
יפעת שאשא ביטון:
      פה אני רוצה לקחת צעד אחד קדימה ולהסביר בעצם למה הרפורמות השונות שנערכו במערכת, שחלקן יכולות להיות מאוד טובות, לא עשו את העבודה
יפעת שאשא ביטון:
 כי המצפן, מה שקראת לו מצפן, שזה הבגרות, לא שונתה
יפעת שאשא ביטון:
 אני באה מהמערכת ואני יודעת איך זה עובד
יפעת שאשא ביטון:
 המנהלים העידו בעצמם איך זה עובד בתוך המערכת
יפעת שאשא ביטון:
 כשיש בחינת בגרות מסוימת כולם מוכוונים לאותה בחינת בגרות, באותה מתכונת שבה היא נעשית
יפעת שאשא ביטון:
 בבחינות הבגרות של היום עם שאלות פתוחות, בלי שאלות פתוחות, עם ספר פתוח, בלי ספר פתוח
יפעת שאשא ביטון:
  זה הכול קוסמטיקה
יפעת שאשא ביטון:
 אין באמת התכווננות למיומנות של המאה ה-21
יפעת שאשא ביטון:
 אותן מיומנויות שהצגת כאן ועליהן יש עוד אחרות שהן נגזרות שלהן
יפעת שאשא ביטון:
      הטמעה של מיומנות זה לא שיש לי שאלה פתוחה במבחן אלא מה היא דרך ההוראה שלי לאורך כל השנים
יפעת שאשא ביטון:
 אם היינו עושים זום אין לתוך המערכת, היית רואה, אדוני היושב-ראש, שבבתי הספר היסודיים או בחלק מחטיבות הביניים, בעיקר בכיתות ז', ח', יש תוכניות לימוד חדשניות
יפעת שאשא ביטון:
 יש פרויקטים ייחודיים, יש דברים שבאמת המערכת מרשה לעצמה לקיים אותם כי אין להם את מחסום הבגרות שעומד לפניהם
יפעת שאשא ביטון:
      אבל כמו שאמרת, מסתיימת חטיבת הביניים, בעיקר כשנכנסים לכיתה י' ופתאום מגלים שהבגרות בפתח והכול משתנה
יפעת שאשא ביטון:
 כל החדשנות נעלמת וכולנו מכוונים לאותם מבחנים מאוד מיושנים
יפעת שאשא ביטון:
 לכן זאת הסיבה שכאשר נכנסתי למשרד, היה לי ברור שאם אני לא משנה את המצפן, אני לא אצליח לגזור אחורה שום שינוי בתוך המערכת
יפעת שאשא ביטון:
 אז צמצמנו את מספר בחינות הבגרות, אבל הפכנו את הבגרויות
יפעת שאשא ביטון:
 במקרה הזה לקחנו את מדעי החברה והרוח, כי אלה מקצועות שהמעמד שלהם נשחק וזאת היתה הזדמנות מצוינת לקחת ולחזק אותם
יפעת שאשא ביטון:
 שינינו פשוט את השיטה
יפעת שאשא ביטון:
 לא ביטלנו את הבגרות וזה מה שחשוב שנבין
יפעת שאשא ביטון:
 אף אחד לא קבע שבגרות זה אותו מבחן מיושן של ללמוד בעל-פה ולפלוט החוצה אחר-כך לדף
יפעת שאשא ביטון:
 זה לא חייב להיות מבחן הבגרות
יפעת שאשא ביטון:
 אנחנו רואים ביוטופים, אנחנו רואים פרויקטים בביוטכנולוגיה, אנחנו רואים רובוטיקה
יפעת שאשא ביטון:
 אנחנו רואים כל-כך הרבה דברים שקורים במערכת, ששם זה לא מבחן כתוב
יפעת שאשא ביטון:
      אני אגלה לך שאלה המקצועות שבהם הילדים יוצאים עם הרבה יותר תחושת משמעות
יפעת שאשא ביטון:
 הם זוכרים את זה לאורך זמן, בניגוד לכל אותם מבחנים שהם שוכחים דקה אחרי שהם יוצאים מהכיתה
יפעת שאשא ביטון:
      זה לגבי רפורמת הבגרויות
יפעת שאשא ביטון:
 מה שקרה לצערנו ואתם צודקים, שיש כל-כך הרבה רפורמות, כל-כך הרבה טלטלה של מערכת
יפעת שאשא ביטון:
 כל-כך שמחתי לשמוע את שר החינוך לשבריר שנייה שאמר שהוא לא רוצה לטלטל את המערכת, אבל מערכת החינוך תשנה כיוון
יפעת שאשא ביטון:
 תמצאו את ההיגיון והחיבור בין שני המשפטים האלה, לאלוהים הפתרונים
יפעת שאשא ביטון:
      אגב, אני רק אומר
יפעת שאשא ביטון:
 מדברים עכשיו על בינה מלאכותית
יפעת שאשא ביטון:
 איך הילדים ידעו להתמודד עם הבינה המלאכותית אם הם לא יודעים להתמודד בכלל עם המידע שיש עכשיו בחוץ? איך מנהלים את המידע? איך אוספים אותו? איך מבררים בצורה ביקורתית אם הוא אמין או לא? איך עושים את הבקרה שצריך? כל זה נעלם מתוך המערכת אבל יש שם קוד חדש שאפשר להתפאר בו – בינה מלאכותית, מבחני מיצב, בינה מלאכותית
יפעת שאשא ביטון:
      זה מחבר אותי ל"פיזה"
יפעת שאשא ביטון:
 הילדים שלנו משיגים הישגים נמוכים במבחני הפיזה לא כי הם טיפשים ולא כי הם פחות חכמים מאשר במקומות אחרים ולא כי המורים שלנו פחות טובים
יפעת שאשא ביטון:
 כי לא מלמדים אותם את המיומנויות שצריכים להיבחן עליהן במבחני הפיזה
יפעת שאשא ביטון:
 אז איך אפשר לבחון תלמיד על משהו שהוא בכלל לא לומד אותו?     עד עכשיו זה היה מתחת לרדאר, אני מקווה שלא ישנו גם את זה, אבל אנחנו שינינו את תוכניות המתמטיקה בחטיבות הביניים, שזה בעיקר הגיל שנבחנים לפיזה, באופן כזה שיילמדו המיומנויות שעליהם נבחנים בפיזה
יפעת שאשא ביטון:
 אני מקווה שהתוצאות בשנים הבאות יהיו טובות יותר ממה שאנחנו ראינו
יפעת שאשא ביטון:
      לגבי העניין של המורים
יפעת שאשא ביטון:
 כוח האדם הוא מאוד משמעותי
יפעת שאשא ביטון:
 כל הזמן באים בטענות למורים, שהמורים מיושנים, המורים ותיקים
יפעת שאשא ביטון:
 חברים, מורה לא יכול להיות יצירתי אם אומרים לו שבסוף זה המבחן
יפעת שאשא ביטון:
 אם הוא צריך ללמד לאיקס, הוא ילמד לאיקס, נקודה
יפעת שאשא ביטון:
 הוא יכול להיות מאוד מוכשר, עם מעוף ועם חזון חינוכי ובסוף אומרים לו, לא, לא, אנחנו רוצים רק את הדבר הקטן המצומצם הזה ולשם תתכוונן
יפעת שאשא ביטון:
 אז איך הוא יכול להביא מעצמו? אגב, בגלל זה גם אנשים מותשים בתוך המערכת ומי שרוצה קצת בשביל הנפש ולהתפתח, פשוט קם והולך
יפעת שאשא ביטון:
 זה האירוע
יפעת שאשא ביטון:
 כל עוד שהמצפן הזה לא ישתנה ולצערי הרב החזירו אותו אחורה
יפעת שאשא ביטון:
 החזירו את מבחני הבגרות אחורה, בלבלו את המערכת, עשו סלט מהכול, כאילו אנחנו מדברים על איזה משהו שהוא קטן ומינורי
יפעת שאשא ביטון:
      הנושא של האנגלית שראית אתמול בערוץ 12
יפעת שאשא ביטון:
 אתה יודע שאחוז מאוד גבוה של תלמידים, מעל 50%, נבחן 5 יחידות בישראל
יפעת שאשא ביטון:
 זה וואו, נכון? הם לא יודעים לדבר
יפעת שאשא ביטון:
 זה אומר בדיוק מה הערך של בחינות הבגרות במדינת ישראל
יפעת שאשא ביטון:
 יותר מזה לא צריך להסביר שום דבר
יפעת שאשא ביטון:
 לכן אמרנו שמה שחשוב זה שהם יקבלו את המיומנות הדבורה
יפעת שאשא ביטון:
 שהם ילמדו לדבר, שהם יספגו את השפה מגיל צעיר
יפעת שאשא ביטון:
 התחלנו תוכנית של לימודי אנגלית מגיל גן
יפעת שאשא ביטון:
 תכנית שהיתה אמורה להרחיב את עצמה לכלל המערכת ולעלות עם השנים
יפעת שאשא ביטון:
 זה גיל גן, כיתות א' ב' התחיל וזה היה אמור להתפתח ולחול על כל המערכת
יפעת שאשא ביטון:
      מה אתה חושב שקרה עם התוכנית הזאת? עצרו אותה
יפעת שאשא ביטון:
 קיבלנו פניות של גננות שרצו ושאלו מה קורה
יפעת שאשא ביטון:
 פנו אלי, אולי אני יודעת משהו
יפעת שאשא ביטון:
 בדקנו והם אמרו שאין קול קורא חדש, מי שנכנס שנה שעברה יישאר והתוכנית לא מתרחבת
יפעת שאשא ביטון:
 מדובר על כ-2,000 מוסדות חינוך מתוך 22,000 גנים ועוד 5,000 מוסדות חינוך ביסודי ועל יסודי
יפעת שאשא ביטון:
 אז גם את הדבר החשוב  הזה שדיברו על חדשנות והכול, לקחו ועצרו
יפעת שאשא ביטון:
 זה לא היה נטל על הגננות כמו שמנסים להגיד
יפעת שאשא ביטון:
 גננת בחרה אם היא מכניסה לומדות או שהיא מכניסה גוף שעושה את זה בתוך הגן
יפעת שאשא ביטון:
 גם הן הרוויחו הרבה מאוד כי הן למדו את השפה יחד עם הילדים
יפעת שאשא ביטון:
 כל הדבר הטוב הזה נעלם והעיקר מדברים על חדשנות
יפעת שאשא ביטון:
      לגבי מועצה לאומית
יפעת שאשא ביטון:
 כשהייתי במשרד התחלנו לבדוק את הנושא של מועצה לאומית שהיא בעצם תוכל להוביל תהליכים לאורך זמן
יפעת שאשא ביטון:
 אגב, אני לא מצפה שמועצה לאומית תקבע מדיניות
יפעת שאשא ביטון:
 בסוף יש שר שקובע מדיניות
יפעת שאשא ביטון:
 אבל יש דברים שהם מקצועיים שהולכים לתהליך, כמו שאנחנו מדברים על רפורמת הבגרויות
יפעת שאשא ביטון:
 זה לא עניין של מדיניות של שר כזה או אחר, זאת מציאות שאנחנו מחויבים לה בשטח ולכן צריך שיהיה גוף מקצועי שיידע לקחת את זה, להוביל את זה, להטמיע את זה ולעשות את השינויים שנדרשים תוך כדי תנועה
יפעת שאשא ביטון:
 אנחנו התחלנו בתהליך
יפעת שאשא ביטון:
 בדקנו את זה מבחינה משפטית
יפעת שאשא ביטון:
 אני לא יודעת מה עולה בגורל הדבר הזה
יפעת שאשא ביטון:
 אני לא חושבת ששרים צריכים לפחד מזה
יפעת שאשא ביטון:
 להיפך, זה גוף שיכול מאוד לסייע מבחינה מקצועית
יפעת שאשא ביטון:
      לסיכום הדברים שהוצגו כאן אני רק שמספר הבגרויות במדינת ישראל לא משקף עד כמה ילדי ישראל יודעים, נקודה
יפעת שאשא ביטון:
 אין להם שום אינדיקציה לנבא יכולת של למידה ולא יכולת של השתלבות בעולם המבוגרים אחר-כך, כי הילדים לא באמת מקבלים משהו שהוא רלוונטי לחיים שלהם כבוגרים
מיקי לוי:
גברתי, אני מבקש שני משפטים מניסיונך, כי אני יודע שגם כשאת היית שרה בפתחנו היתה שביתה
מיקי לוי:
 התלמידים שיושבים פה עכשיו לא קיבלו תעודות
מיקי לוי:
 יש שביתה בפתח והסעיר אותי רק לשמוע את השר שבמקום להגיד שהוא עושה את מירב המאמצים לפתור  ולהגיע להידברות עם האוצר, הוא אומר לכולם להתכונן לשביתה ארוכה
מיקי לוי:
 הייתי סגן שר האוצר, אני יודע מה זאת ההידברות הזאת
מיקי לוי:
 הוא אומר לכולם, תתכוננו לשביתה ארוכה
מיקי לוי:
 תלמידים, שביתה ארוכה ארוכה בבית? תכף נעביר לאחרים אבל אם את יכולה לתרום לנו אני אשמח
יפעת שאשא ביטון:
תודה רבה אדוני היושב-ראש, שהעלית את הסוגייה הזאת
יפעת שאשא ביטון:
 צריך לזכור שבסוף אנחנו יכולים לדבר על כל הדברים היפים, מה צריך, איך צריך, איזו בגרות תהיה
יפעת שאשא ביטון:
 בלי מורים אין מערכת חינוך
יפעת שאשא ביטון:
 אין מערכת חינוך בלי עובדי הוראה
יפעת שאשא ביטון:
 לכן הייתי מצפה שתהיה מלחמה ממשרד החינוך, יחד עם האוצר, על הסכם שכר למורים העל תיכוניים
יפעת שאשא ביטון:
 עשינו את זה עבור המורים ביסודי וחטפתי
יפעת שאשא ביטון:
 אם אתה זוכר, חטפנו ביקורת, נייצג את הארגונים
יפעת שאשא ביטון:
 אנשים לא הבינו את הקשר איך אני נלחמת על המורים
יפעת שאשא ביטון:
 היה לי ברור שאם אני לא אלחם עליהם, לא יהיו לי מורים במערכת
יפעת שאשא ביטון:
      כשבא שר חינוך ואומר שחודשיים ראשונים של פתיחת השנה לא יהיו לימודים ותהיה שביתה, הוא בעצם אומר לנציגי האוצר, קחו את הזמן, אתם יכולים להמשיך למרוח, ניפגש בעוד חודשיים מפתיחת שנת הלימודים
יפעת שאשא ביטון:
 מה אתה חושב שיקרה בחודשיים האלה? כלום
יפעת שאשא ביטון:
 אנחנו נמצא את עצמנו אחרי חודשיים בדיוק באותה נקודה שבה אנחנו נמצאים היום
יפעת שאשא ביטון:
 את המלחמה הזאת היה צריך לעשות לא עכשיו
יפעת שאשא ביטון:
 עוד בתקופה שאני הייתי שרה אנחנו התחלנו את הדיונים על הסכם השכר
יפעת שאשא ביטון:
 אז אמרו, בואו נסיים עם ההסתדרות ומשם אנחנו נתגלגל
יפעת שאשא ביטון:
 לצערנו הרב נכנסנו לתקופת בחירות ואי-אפשר היה להמשיך את זה
יפעת שאשא ביטון:
      אבל בכלל לא היינו צריכים לעמוד בנקודת הזמן הזאת ולדון על הסכם השכר
יפעת שאשא ביטון:
 הוא כבר היה צריך להיות סגור ומסוגר
יפעת שאשא ביטון:
 היה צריך ללמוד בעצם מניסיון העבר
יפעת שאשא ביטון:
 אבל כשאין שר חינוך וסליחה שאני אומרת את זה, שמוכן להילחם ולשים את הדם שלו כדי שהדבר הזה יקרה, בשביל שהמערכת שלנו לא תתערער, אז אנחנו גם לא נמצא הסכם שכר
יפעת שאשא ביטון:
 אתה רואה את הקבוצה היקרה של הנערים והנערות? הם אלה שמשלמים את המחיר
יפעת שאשא ביטון:
 לא המורים משלמים את המחיר, לא הם אלה שנפגעים
יפעת שאשא ביטון:
 גם הם, אבל בעיקר הילדים האלה שאין מי שייכנס אליהם לכיתה
יפעת שאשא ביטון:
 הם לא יודעים אם שנת הלימודים תיפתח או לא
יפעת שאשא ביטון:
 הם אלה שלא קיבלו תעודות
יפעת שאשא ביטון:
 הם אלה שלא יצאו לטיולים
יפעת שאשא ביטון:
 הם אלה שמשלמים את המחיר הכבד
יפעת שאשא ביטון:
 הכי נוח זה לבוא ולהגיד לרן ארז שהכול בגללו
יפעת שאשא ביטון:
      רן ארז ואני לא היה סיפור אהבה, נכון? היו גם לא מעט מלחמות וקמפיינים והכול
יפעת שאשא ביטון:
 בסוף הסתדרנו כי הבנו שמה שבאמת חשוב לי זה המורים
יפעת שאשא ביטון:
 אבל הסיפור הוא לא רן ארז, במחילה
יפעת שאשא ביטון:
 הוא לא רלוונטי פה בעניין הזה
יפעת שאשא ביטון:
 מי שרלוונטי זה המורים שהוא מייצג בתוך המערכת
יפעת שאשא ביטון:
 אם משרד החינוך לא יקום ויילחם עליהם, לא יהיה להם הסכם שכר ואנחנו נמצא את עצמנו מול שוקת שבורה
יפעת שאשא ביטון:
 אני אומרת בכאב  שהמערכת שלנו כבר מתרסקת
מיקי לוי:
      עמותת מורים מובילים, טל לוריא
מיקי לוי:
 אני נאלץ להחיל את מה שקורה במליאת הכנסת
מיקי לוי:
 לחברי הכנסת מותר לדבר 3 דקות במליאה אז לכן זה בין 3 ל-4 דקות
מיקי לוי:
 דוח מנהלים קצר וקולע
מיקי לוי:
 זה נכון גם לתלמידים וגם לכולם
מיקי לוי:
 יש כאן מובילים אחרים שיקבלו יותר
סטלה לוי:
תודה רבה
סטלה לוי:
 אנחנו רוצים שמערכת החינוך שלנו תותאם למאה ה-21
סטלה לוי:
 אנחנו רוצים שיהיו לנו מורים שילמדו את התלמידים ויכשירו אותם קדימה
סטלה לוי:
 כמו שאמרו פה לפני, אין מורים
סטלה לוי:
 אבל אני לא רוצה לדבר דווקא על המספר של המורים
סטלה לוי:
 אני רוצה רגע לגעת בנקודה למה אין מורים
סטלה לוי:
 יחד עם העובדה שאנחנו רוצים שמערכת החינוך תותאם למאה ה-21, אין לנו ברירה אלא שגם העסקת המורים תותאם למאה ה-21
סטלה לוי:
 הבעיה שלנו היום זה שהעסקת המורים תקועה איפשהו במאה ה-19
סטלה לוי:
 כשהיום סטודנטים מתלבטים האם להגיע למערכת החינוך, או מורים שנמצאים בשנים הראשונות שלהם במערכת החינוך, הם מתחילים לפזול החוצה
סטלה לוי:
 הם לא מסתכלים על עוד 1,000 שקל יותר או פחות בשכר שלהם
סטלה לוי:
 הם מסתכלים על איך אני מועסק? איך נקבע תלוש השכר שלי? מה מערכת היחסים שיש לי עם המנהל? מי מייצג אותי? האם למשרד החינוך אכפת ממני?      כשהם מסתכלים החוצה הם מסתכלים על המגזר הציבורי בחום העמותות שהרבה פעמים מורים עוברים לשם או למגזר הפרטי
סטלה לוי:
 שם הם רואים משהו אחר לגמרי
סטלה לוי:
 הם רואים שבחוץ ההעסקה היא העסקה גמישה
סטלה לוי:
 מגיע מורה, אם יש לו איכות מסוימת, אם יש צורך במה שהוא עושה, אם מעריכים את העבודה שלו, אז הוא מתוגמל על זה בהתאם מבחינת שכר
סטלה לוי:
 האם מערכת היחסים שלו עם המנהל היא כזאת שהמנהל אומר, אני מעריך אותך ולכן אתה תקבל איקס ולכן אתה תקבל וואי
סטלה לוי:
      אבל היום בתוך מערכת החינוך המורים מיוצגים בעל כורחם על-ידי ארגוני מורים שקובעים מעל הראש שלהם את השכר במנותק מהמנהלים, במנותק מהמורים
סטלה לוי:
 אומרים להם: אתם תגיעו למערכת וזה יהיה השכר שלכם
סטלה לוי:
 כשמורה מגיע למערכת הוא רוצה להגשים חזון
סטלה לוי:
 הוא רוצה לקדם את מערכת החינוך למערכת ה-21, לקחת את התלמידים שלו ולהצעיד אותם קדימה
סטלה לוי:
 הוא אומר: אני כאן בשבילכם
סטלה לוי:
 אני רוצה שאתם תצאו מאושרים, מרוצים ומיומנים
סטלה לוי:
 הוא למנהל שלו והוא אומר לו שיש לו חזון והוא רוצה להגשים אותו
סטלה לוי:
 אבל למנהל אין ברירה, אין לו כמעט אוטונומיה בשליטה במה המורה יעשה
סטלה לוי:
 מקבלים איזה סל שעות, תעשה את השעות האלה והכול יהיה בסדר
סטלה לוי:
 תשב על הכיסא שלך ועוד 20 שנה אתה תהיה מרוצה מהשכר
סטלה לוי:
      במקום להגמיש את העסקת המורים, לתת אוטונומיה למנהלים כדי שיוכלו לקחת מורים שיגשימו חזון בתוך מערכת החינוך כדי להצעיד אותה למאה ה-21, אנחנו תקועים במקום בדיוק כמו לפני 100 שנה
סטלה לוי:
      מילה אחת על השביתה
סטלה לוי:
 השביתה הזאת פוגעת בתלמידים, אבל היא פוגעת גם במורים בשתי צורות
סטלה לוי:
 ראשית, היא פוגעת במעמד המורה והיא לא עוזרת לו
סטלה לוי:
 מעמד המורה באופן היסטורי במדינת ישראל נשאר נמוך וזאת על אף המאבקים של ארגוני המורים
סטלה לוי:
 ארגוני המורים מציבים אותנו בעל כוחנו אל מול התלמידים
סטלה לוי:
 אנחנו צריכים לעמוד ולקבל מהם את הודעות הווטסאפ, המורה, למה אתה לא נותן לי ציון? המורה, למה אתה לא יוצא איתי לטיול?
מיקי לוי:
משפט לסיכום
מיקי לוי:
 אני מתחייב שנשב לישיבה נוספת כי אני לא מתכוון לרדת מהעניין
סטלה לוי:
אני מסיים
סטלה לוי:
      אז מעמד המורים נפגע
סטלה לוי:
 שתיים, מעמד המורים נפגע מבחינה כלכלית
סטלה לוי:
 רן ארז אמר לנו שנתחיל להיערך, אתם לא תקבלו שכר בחודשים הראשונים של השנה
סטלה לוי:
 אני לא הולך להחליט במהלך הקיץ הקרוב אם אני קונה סופר לילדים או אם אני חוסך כסף שיהיה לי לתחילת השנה
סטלה לוי:
 אסור לנו להגיע לשביתה
סטלה לוי:
 זה אומר שגם רן ארז, גם שר החינוך וגם שר האוצר היו צריכים לשבת כבר לפני חודשיים ואם לא, אז מחר בבוקר ולסגור את הסיפור הזה כדי שתהיה העסקה גמישה ואיכותית וכדי שיגיעו מורים איכותיים לתוך מערכת החינוך, יישארו שם ויהיו מרוצים
יפעת שאשא ביטון:
אדוני היושב-ראש, אני חייבת ברשותך להתייחס קונקרטית לדברים שנאמרו כאן
יפעת שאשא ביטון:
 בוא נפרוט רגע לפרוטות את הדברים שאתה מעלה
יפעת שאשא ביטון:
 טל, בוא נגיד באופן הגון, תפיסה של פורום קהלת
יפעת שאשא ביטון:
      כשאנחנו מדברים על מערכת שבה יש 220,000 עובדי הוראה, אז קודם כל ניתנה גמישות
יפעת שאשא ביטון:
 בשנה האחרונה, גם במסגרת הסכם השכר, בעיקר ביסודי ובחטיבות הביניים, הורחבה הגמישות למנהלים
יפעת שאשא ביטון:
 אבל מה אתם מדברים? אתם מדברים על זה שיהיו חוזים אישיים
יפעת שאשא ביטון:
 כאילו אם נביא עכשיו שלושה מורים בחוזה אישי, זה מה שיפתור את המערכת
יפעת שאשא ביטון:
 או, אם אנחנו נביא מהנדס, שיכול להיות שהוא פנומנאלי, אבל הוא לא יודע ללמד כי הוא לא מורה
יפעת שאשא ביטון:
 מבחינתם, זאת אינדיקציה לאיזו איכות
יפעת שאשא ביטון:
 יש גבול לגמישות שאתה יכול לאפשר מבחינת השכר או ג'ונגל השכר בתוך מערכת כל-כך גדולה עם 220,000 מורים
יפעת שאשא ביטון:
 בסוף יש ילדים וצריך להיכנס בכל יום לכיתה במשך מספר חודשים, מה-1 בספטמבר ועד ה-20 ליוני
יפעת שאשא ביטון:
 לכן ההסכם שלהם צריך להיות הסכם קבוע בתוך גבולות שהם סבירים, עם מידת גמישות שניתנת באמת למורים שהם יותר מצטיינים
יפעת שאשא ביטון:
 הם מקבלים עוד תפקיד ובעקבות זה הם יקבלו עוד שעות ועוד שכר
יפעת שאשא ביטון:
 זה מה שאנחנו עשינו עם בתי הספר היסודיים
יפעת שאשא ביטון:
      מה קרה לאוצר עם ההסכם הזה? במקום לבוא ולתת את ההסכם הזה לארגון ולהגיד לו שזה יהיה הבסיס להסכם השכר, חזרו חזרה לכל ההצעות ההזויות שהציעו לנו בתחילת הדרך וכולם ראו שאין בזה שום דבר אמיתי
יפעת שאשא ביטון:
      אני אשמח אם באמת תנסו לכוון שההסכם שהיה עם ההסתדרות הוא יהיה הבסיס להסכם השכר עם ארגון המורים ולא כל מיני חלומות שהם לא באמת  ברי קיימא
סטלה לוי:
במחילה, את רק הכנסת מילים לפי שלא אמרתי אותם, אבל אני בהחלט מסכים כמעט עם כל מה שאמרת
יפעת שאשא ביטון:
אולי יחמיא לך אבל אני קראתי הרבה ממה שכתבת
מיקי לוי:
נציג מועצת התלמידים, 4 דקות ואחר-כך רן ארז
רן שי:
אני יושב-ראש מועצת התלמידים והנוער הארצית
רן שי:
 אני בן 18 מבאר-שבע
רן שי:
 ב-1 בספטמבר אני אתחיל מכינה קדם צבאית, כך שאני כבר לא כל-כך תלמיד
רן שי:
 יושבים איתי חברים ששנה שלמה ואפילו יותר נפגעים מעיצומים מאוד מאוד משמעותיים על החיים שלהם ועל היציבות
רן שי:
      אני משתמש בשתי דקות ושון ימשיך
רן שי:
 אני אספר מהצד שלי
רן שי:
 עכשיו אני נמצא עם השר השני בקדנציה שלי וכבר עברתי איזה חמישה שרים לפני כן בתפקידים אחרים
רן שי:
 כל אחד יש לו את הגישה שלו אבל בסוף בסוף מבחינתי יש מבחן תוצאה
רן שי:
 בסוף, בתחילת השנה האחרונה היה לנו בלגאן, היה לנו מלחמה, מאבקים ושיחות, אבל בסוף פתחנו את שנת הלימודים עם הסכם שכר שמאוד מקדם את המערכת ובסופו של דבר גם שומר עלינו התלמידים
רן שי:
      אז התחלנו את השנה
רן שי:
 חשבנו שאולי בטעות תהיה לנו יציבות פעם במערכת הזאת וזה לא קרה
רן שי:
 איך שהתחלנו ישר הבנו שאין טיולים, אין ציונים, אין יציאות
רן שי:
 פתאום יש שביתת פתע
רן שי:
 פשוט, זאת לא היתה שנה בשבילנו
רן שי:
      אני בקשר עם השרה לשעבר שאשא ביטון ועכשיו גם עם השר קיש ועם משרד האוצר ועם כולם
רן שי:
 בסוף, דוגרי אגיד לך, אני מרגיש שזה רק עניין של בחירה
רן שי:
 מדברים איתי על זה שתהיה פריצת תקציב, מדברים איתי על אחוזים ועל אינפלציה
רן שי:
 אני לא כלכלן
רן שי:
 אני גם לא חושב שאי פעם בחיים אני אהיה כלכלן וזה גם לא מעניין אף אחד ממיליון בני הנוער שסובלים בשנה הזאת
רן שי:
 יש אולי 400,000 תלמידים בתיכונים וזה לא מעניין אותנו
רן שי:
 אנחנו דורשים שב-44 הימים הקרובים יעשו משהו שלא הצליחו לעשות בחצי השנה האחרונה וזה לעבוד בשבילנו
רן שי:
 אמנם אין לנו זכות הצבעה ואנחנו לא יכולים לאיים לא להתגייס ואנחנו לא יכולים לאיים לא לעשות כל מיני דברים, אבל אנחנו חלק מהמדינה הזאת
רן שי:
 אנחנו מאה אחוז מהעתיד של המדינה הזאת ואנחנו מצפים לשינוי
מיקי לוי:
 אני מודה לך על מה שאמרת
שון לוקיאנץ:
אני יו"ר מחוז צפון במועצת התמידים
שון לוקיאנץ:
 צהרים טובים
שון לוקיאנץ:
 משפט אחד על הרפורמה או על הרפורמות, יותר נכון
שון לוקיאנץ:
 אני לא נכנס לנכון, לא נכון, טוב, לא טוב
שון לוקיאנץ:
 אני רק רוצה שתסתכלו שנייה על ההיבט הנפשי של התלמידים שחווים את כל הרפורמות האלה
שון לוקיאנץ:
 זה מתחלף כמו גרביים
שון לוקיאנץ:
 אנחנו לא מספיקים להסתגל לרפורמה אחת, בום רפורמה אחרת
שון לוקיאנץ:
 פה בגרויות, פה עבודה
שון לוקיאנץ:
 אנחנו לא יודעים לאן להיצמד, אין לנו את היציבות הזאת
שון לוקיאנץ:
 אז זה באמת פרמטר שאני רוצה שתתייחסו אליו בתוכנית העבודה שלכם כי זה משהו חשוב
שון לוקיאנץ:
      לגבי עיצומי ארגוני המורים
שון לוקיאנץ:
 זה נושא כבד, קשה, שמלווה אותנו הרבה מאוד זמן
שון לוקיאנץ:
 אני רוצה להתייחס אליו כמשוואה
שון לוקיאנץ:
 בכללי, המשוואה הזאת מכילה הרבה מאוד פרמטרים אבל כרגע אני רוצה להסתכל על זה מהפן של התלמידים ושל המורים
שון לוקיאנץ:
 ברגע שאנחנו מתחילים לערער את המשוואה הזאת, המערכת לא עובדת
שון לוקיאנץ:
 ברגע שהמורה לא נתן לתלמיד לצאת לטיול, לתת לו ציון למבחן או לתת משוב לתלמיד כדי שיוכל להתפתח, מה שלי גם היה חסר, אז אנחנו מתחילים להתערער
שון לוקיאנץ:
 אז הקשר הזה בעצם נמתח ונמתח כמו מסטיק מתוח והוא פשוט לא יציב
שון לוקיאנץ:
      אני קורא לכל מי שקשור לעניין, בואו נפתור את זה עד ה-1 בספטמבר
שון לוקיאנץ:
 אנחנו לא רוצים למתוח את זה, אנחנו רוצים להתחיל
שון לוקיאנץ:
 כל זמן שגורעים לנו מתחילת השנה אנחנו נפגעים
שון לוקיאנץ:
 אנחנו צריכים ללמוד לבגרויות, צריכים לעשות עבודות
שון לוקיאנץ:
 יש כל-כך הרבה דברים לעשות בזמן הזה ולוקחים לנו את הזמן
שון לוקיאנץ:
 זמן זה דבר יקר, כולכם יודעים את זה
שון לוקיאנץ:
 אני מבקש בכל לשון של בקשה, שנשב ונעשה את כל המאמצים כולנו יחד
שון לוקיאנץ:
 נשב וניצור איזו תוכנית או איזה משהו פרקטי שיביא אותנו לפתרון הזה כי די, נמאס לנו
שון לוקיאנץ:
 תודה
מיקי לוי:
 אני כל-כך שמח שנתתי לך לדבר
מיקי לוי:
      רן ארז, בבקשה
ראובן ארזי:
שלום לכולכם
ראובן ארזי:
 כבוד היושב-ראש, גברתי שרת החינוך לשעבר, ד"ר שאשא ביטון וכל המכובדים האחרים
ראובן ארזי:
 אני מסכים לכל מילה בתחום החינוך והבגרויות שאמרה השרה לשעבר
ראובן ארזי:
 אין לי ויכוח אפילו עם רבע משפט
ראובן ארזי:
 הייתי אומר דבר מאוד פשוט
ראובן ארזי:
 מורה רוצה להצליח
ראובן ארזי:
 מורה נמדד בהתאם ליכולת שלו להעביר את התלמידים בגרות
ראובן ארזי:
 מי שמודד אותו זה המנהל
ראובן ארזי:
 המנהל נמדד על-ידי ראש העיר וההורים
ראובן ארזי:
 כל אחד רוצה להוכיח זכאות בבחינות הבגרות ולכן בחינות הבגרות הן המגדלור של מערכת החינוך
ראובן ארזי:
 כולם מכוונים לשם
ראובן ארזי:
 ברגע שמזיזים את המגדלור הזה ממקום למקום, עולים על שרטון
ראובן ארזי:
      ראש העיר רוצה תוצאות, כי ברגע שהוא יכול להתפאר שאחוז הזכאות בבית הספר גבוה, מחירי הדירות עולים
ראובן ארזי:
 שנית, מנהל בית הספר צריך להוכיח שבית הספר שלו טוב, אז הוא לוחץ את המורים
ראובן ארזי:
 המורים לוחצים את התלמידים ובסופו של דבר מגיעים למה שאמרה השרה
ראובן ארזי:
      לכן, השיטה הזאת כפי שתוארה היא נכונה, אבל היא גרועה
ראובן ארזי:
 מה שתיארה שרת החינוך לשעבר זה נכון אבל המצב הוא גרוע
ראובן ארזי:
 באשר לזה, אני לא רוצה להוסיף דברים כי זה עניין מקצועי, חינוכי, פדגוגי
ראובן ארזי:
      אני רוצה להתייחס לחלק השני של המאבק
ראובן ארזי:
 עשינו הסכם קיבוצי בעבר בתקופתו של גדעון סער בלי שביתות
ראובן ארזי:
 עשינו בזמנו הסכם קיבוצי עם שי פירון בלי שביתות
ראובן ארזי:
 הגענו להסכם קיבוצי עם שרת החינוך לשעבר, ד"ר שאשא ביטון בלי שביתות
ראובן ארזי:
 היא אמרה שבינינו היו גם יחסים פחות טובים, יותר טובים, אבל הסתדרנו
ראובן ארזי:
 מה פתאום קרה עכשיו? למה עכשיו אנחנו צריכים לעשות מאבק?      מדינת ישראל פנתה לפני כעשר שנים לוועדת מקנזי כדי לדעת מה לעשות במדינת ישראל על-מנת שהמערכת תשתפר
ראובן ארזי:
 אחרי שנה של עבודה והרבה מיליונים ששילמו לחברת מקנזי, הם כתבו משפט אחד: איכות החינוך זה איכות המורה
ראובן ארזי:
 אוקי, בואו נראה עכשיו מה זה איכות המורה
ראובן ארזי:
      כאשר מורה למתמטיקה מסיים 4 או 5 שנים לימודי מתמטיקה באוניברסיטה ואמור לעבוד במערכת החינוך עם שכר ברוטו של 8,000 שקלים, הוא מעדיף לעבוד בחברת ביטוח, בהייטק או בכל מקום אחר
ראובן ארזי:
 אותו דבר מורה לאנגלית, מורה ללשון
ראובן ארזי:
 אותו דבר אמור לגבי כל אקדמאי שרוצה להתפרנס
ראובן ארזי:
      לכן, לכן כדי שבמערכת החינוך יהיו מורים איכותיים, היא צריכה למשוך אותם על-ידי שכר יותר טוב
ראובן ארזי:
 באיזה מצב אנחנו נמצאים היום? היום אנחנו נמצאים במצב גרוע ביותר ואני אסביר מדוע
ראובן ארזי:
 גרוע ביותר כי אותם עולים שעלו מרוסיה או ברית המועצה לשעבר בשנות ה-90, פורשים לפנסיה
ראובן ארזי:
 הם מילאו את המערכת והיום הם אינם
ראובן ארזי:
 בחינוך העל-יסודי חסרים היום 20% מהמורים
ראובן ארזי:
 המורים בחינוך העל-יסודי שמלמדים היום, הם מלמדים מקצועות שלא הוכשרו אליהם