GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עינת סגל:
      אנחנו נשמח אם ירחיבו לנו את הסמכות לקבל נתונים כדי לפעול יותר לעומק
עינת סגל:
 אנחנו פועלים עם רשות התחרות בשיתוף פעולה כדי לקדם, אבל היינו שמחים שתהיה יותר בחינה נרחבת ולעומק של השוק הזה
עינת סגל:
      לגבי מאגר מידע
עינת סגל:
 יש לנו היום מאגר מידע שהקמנו ב-Data Gov, שבו מופיעים כל נתוני הרכב לפי מספר רישוי, מבלי לחשוף את הבעלים כמובן
עינת סגל:
 לגבי ההיסטוריה של התאונות – זה לא מידע שמצוי בידינו, אבל הוא בהחלט מצוי ברשות שוק ההון והם יודעים לשקף אותו לציבור
עינת סגל:
 אם הם ירצו, יפרטו אחרי זה איך עושים את זה, אני בעצמי השתמשתי במידע הזה
מירב בן ארי:
מה יש במידע? רק בעלים?
עינת סגל:
כתובים שם כל הנתונים הטכניים של כלי הרכב: איזו הנעה זאת – חשמלית, בנזין; נפח מנוע; מספר דלתות, הכול, כל הנתונים הטכניים של הרכב, כולל תאריך הייצור
עינת סגל:
 כל הנתונים האלו מופיעים לפי לוחית הרישוי
מירב בן ארי:
אבל אם הוא עבר תאונה – לא כתוב?
עינת סגל:
לא, כי זה לא מידע שמצוי בידינו
עינת סגל:
 ושוב, את זה שוק ההון יודעת לשקף
מירב בן ארי:
אז איך בארצות הברית כן יש להם המידע?
עינת סגל:
יש שם רגולטורים אחרים ויש שם מאגרי מידע אחרים, שיודעים לשקף את זה
עינת סגל:
      שמואל אני יכולה לפרט לגבי המידע אצלכם?
שמואל זקן:
זה לא המידע שאצלנו, אבל אין לי בעיה לפרט
עינת סגל:
יש אפשרות דרך המבטחות לשלם עשרה שקלים, אם אני לא טועה, ויש אפשרות באמצעות מספר הרישוי, עם הסכמת הבעלים, אם אני עכשיו הולכת לרכוש רכב - - -
מירב בן ארי:
לעשות העברת בעלות?
עינת סגל:
לא
עינת סגל:
 לקבל מידע לגבי היסטוריית הרכב בהיבט של תאונות דרכים
מירב בן ארי:
לפני העברת בעלות? באת עכשיו, ראית אוטו - - -
עינת סגל:
כן, באתי ואני רק בודקת אותו
שמואל זקן:
אני אסביר לגבי הנקודה הזאת
שמואל זקן:
 המידע הוא מכוח חוק מכירת רכב משומש
שמואל זקן:
 איגוד חברות הביטוח מנגיש את המידע לציבור באמצעות מרכז הסליקה
שמואל זקן:
 כל בעל רכב או מישהו שקיבל אישור יכול להיכנס בכל רגע נתון – לאו דווקא בהעברת בעלות, אלא בכל שלב – ולקבל מידע לגבי גובה הנזקים הקודמים והמועד שלהם שהתרחשו לרכב מסוים
שמואל זקן:
      מדובר רק על מידע לגבי נזקים שחברות הביטוח נתבעו בגינם
שמואל זקן:
 המידע שלא קיים שם זה למשל מידע לגבי רכבי הליסינג או לגבי נזק עצמי שמישהו עשה, תיקן אותו ולא תבע את חברת הביטוח
שמואל זקן:
 זה מידע שלא קיים שם, בשונה מהמאגר שדיברו עליו, ה-Car fax שבארצות הברית, ששם נמצא מידע שלם ואם אני לא טועה המקור שלו זה המוסכים המתקנים עצמם
שמואל זקן:
 זאת אומרת, ככל שהמוסך עושה טיפול או תיקון לרכב הוא מעדכן את אותו המאגר, וזה מה שאין לנו בישראל
שמואל זקן:
 מה שיש לנו זה המידע שחברות הביטוח אוגרות אצלן ומשקפות אותו לציבור דרך אותו מרכז הסליקה
שמואל זקן:
     יחד עם רשות התחרות פעלנו בשנים האחרונות כדי להנגיש את זה, גם בעלות וגם - - -
מירב בן ארי:
 אם מוסך מקבל רכב לתיקון למה הוא לא יכול להכניס מידע לאיזשהו מאגר שהוא תיקן את הרכב, ואת מה שהוא עשה לו? מה הבעיה?
שמואל זקן:
אני מסביר על המאגר שקשור לחברות הביטוח, זה התחום שלי, אבל לגבי שאלה כזאת זה עניין של - - -
מירב בן ארי:
אתה יודע כמה אנשים מתקנים בלי להפעיל את הביטוח – כי חבל על הכסף?
שמואל זקן:
החוק קובע שחברות הביטוח מנגישות את כל המידע שברשותן
שמואל זקן:
 אנחנו פעלנו כדי שהמידע הזה באמת יהיה נגיש לציבור
מירב בן ארי:
זה טוב, אני לא מזלזלת
שמואל זקן:
לגבי המידע המלא יותר, ברוח Car fax שבארצות הברית, זו יותר שאלה למשרד התחבורה, אני לא יודע אם יש להם את היכולת לאגור את המידע
עינת סגל:
היום יש כבר תשתית מצוינת עם המאגר של ה-Data Gov, ואפשר תמיד לצרף עוד נתונים
עינת סגל:
 דרך אגב, כשעולות בקשות נוספות מהשוק לעוד נתונים אנחנו יודעים לשקף את זה אם יש לנו אותם במערכות המידע
עינת סגל:
 אז קיים מצע ממש טוב כדי לעשות את ההצלבות האלה
עינת סגל:
     כיום אין לנו מערכת - - -
מירב בן ארי:
עשינו דברים יותר מורכבים מזה
מירב בן ארי:
 בסוף זה לקחת מאגר מידע של משרד התחבורה, לעבוד עם איגוד המוסכים – שתכף נדבר איתו, שכל מוסכניק שמתקן גם יכניס
מירב בן ארי:
 מה הבעיה? היא יושבת שם גם ככה
רונן לוי:
אסור לנו
עינת סגל:
היום אין מערכת תקשורת ממוחשבת - -
מירב בן ארי:
בין המוסכים?
עינת סגל:
- - בין המוסכים למשרד התחבורה
עינת סגל:
 יש יותר מ-5,500 מוסכים
מירב בן ארי:
אז נראה לי שהגיע הזמן, זה לא נראה לי כזה מסובך
עינת סגל:
שנייה, אנחנו מסדירים היום את מערכת התקשורת למכוני הרישוי כדי שתהיה תקשורת שיודעת גם להזין אותנו
עינת סגל:
 ברמה העקרונית המוסכים, המנהל המקצועי, השמאים – מחויבים לדווח על נזקים בטיחותיים, ויש גם דרך איך לדווח את זה ולהכניס את זה למערכות המידע
עינת סגל:
      האם מדווחים את הכול לגבי הנזק הבטיחותי, שהוא מבחינתי יותר קריטי מתאונת פח? אני ממש סקפטית
רונן לוי:
אסור לנו לדווח
מירב בן ארי:
תכף ניכנס לזה
מירב בן ארי:
 מה לגבי הנושא של הליסינג?
עינת סגל:
לגבי ה"אפס קילומטר"
עינת סגל:
 קודם כל יש תקנה מקבילה 282 שמחייבת לרשום את הרכב תוך 12 חודשים, וזו הסיבה
עינת סגל:
 אם הם לא מצליחים למכור את הרכב תוך 12 חודשים, הם מחויבים לרשום אותו על שמם
עינת סגל:
 אני מחויבת לשקף את זה בראש ובראשונה לציבור, שהבן אדם – גם אם זו חברה – רשם את הרכב על שמו, ולכן זה מופיע בעצם כ"יד שנייה"
עינת סגל:
      אבל במקביל עשינו הארכת תקופת הרישום מ-12 חודשים ל-16 חודשים, זה משהו שיאפשר להם להגביר את הסיכוי למכור את הרכב לפני שהם ירשמו אותו על שמם ואז הוא עדיין יירשם כ"יד ראשונה"
מירב בן ארי:
ירון, אתה אמרת שברגע שהוא רושם על שמו זה נהפך ל"יד שנייה" - -
עינת סגל:
כן
מירב בן ארי:
- - לא אמרת שזה לוקח שנה, לא נתת לזה חריג
מירב בן ארי:
 זאת אומרת שאם הוא קונה את האוטו מחברת הליסינג בתוך השנה – זה רשום "יד ראשונה"?
עינת סגל:
כן, כי הוא לא חייב לרשום את הרכב עדיין
עינת סגל:
 12 חודשים מיום ייצורו
מירב בן ארי:
אוקיי, ועכשיו את מאריכה ל-16 חודשים?
עינת סגל:
כן, אנחנו פועלים - - -
ירון פישמן:
 כמה רכבים באמת נרכשים מליסינג שהם לא "יד שנייה"?
רונן לוי:
מה הקשר?
עינת סגל:
זה עניין של תקופה
עינת סגל:
 אם הבן אדם לא מצליח למכור תוך 12 חודשים, יש חוק שמחייב לרשום את הרכב
עינת סגל:
 אנחנו לא רוצים שיימכר לציבור רכב בן שנתיים כרכב "דנדש", אני רוצה לשקף את זה שהוא עמד הרבה זמן במגרש
עינת סגל:
 זה שהרכב לא נוסע לא אומר שהוא לא מתיישן
ירון פישמן:
אבל הוא יכול לרשום את הרכב על שמו גם אם לא עברו 12 חודשים
עינת סגל:
הוא יכול, אבל למה שיעשה את זה? הוא יפסיד, הוא לא יעשה את זה
עינת סגל:
 זה ניגוד אינטרסים לעשות את זה
עינת סגל:
 אחרי 12 חודשים אין לו ברירה, אנחנו מאלצים אותו
ירון פישמן:
אתם יודעים כמה רכבים כאלה יש?
עינת סגל:
אפשר לבדוק את זה, אין לי את הנתון הזה כרגע, אבל אני חושבת שאם נאריך את התקופה זה ייתן הזדמנות למכור את הרכב כ"יד ראשונה"
מירב בן ארי:
אבל אם החלטת להאריך ל-16 חודשים, למה לא לתת שנתיים-שלוש? מה זה משנה?
עינת סגל:
בחנו את זה
עינת סגל:
 יש כאן היבטים מכניים-טכניים של התיישנות הרכב, יש גומיות ברכב, יש צמיגים ברכב
עינת סגל:
 זה רכב עומד
מירב בן ארי:
אבל אם היבואן מביא רכב חדש, הוא גם כתוב כ"יד שנייה"?
עינת סגל:
הוא גם צריך למכור אותו תוך 12 חודשים
מירב בן ארי:
ואם הוא לא מוכר תוך 12 חודשים?
עינת סגל:
צריך לרשום אותו איכשהו או למכור אותו לחברות הליסינג
מירב בן ארי:
אם היבואן הראשי קנה רכב ולא מכר אותו ב-12 חודשים, אז מהחודש ה-13 הוא גם כותב את עצמו כ"יד שנייה"?
עינת סגל:
	 הוא חייב לרשום את זה על שם מישהו בתוך 12 חודשים
חזי שייב:
אם יורשה לי להעיר בעניין הזה, לכאורה יש אינטרס לכל היבואנים - -
מירב בן ארי:
למכור
חזי שייב:
- - להאריך את התקופה הזאת
מירב בן ארי:
להאריך?
חזי שייב:
להאריך
חזי שייב:
 למה להאריך? מכיוון שאם אתה מביא רכב ולא מצליח למכור אותו, אז למה שתגרום לעצמך נזק כספי בזה שאתה עושה רישוי עצמי? אבל אנחנו מתנגדים לזה מכיוון שיש פה פגיעה באמינות כלפי הצרכנים, אתה לא יכול למכור רכב בתור רכב חדש שנה או שנתיים אחרי הבאתו
חזי שייב:
 בשביל זה אנחנו מתאמצים ברגעים שבהם יש לנו מלאים גדולים, ולא מוותרים
חזי שייב:
      היו מקרים חריגים בתקופת הקורונה שמשרד התחבורה בהיבט הארצי עשה קצת הקלות שהיה נכון לעשות, אבל אסור להגדיל את זה, כי הלקוח במדינת ישראל לא יסכים שימכרו לו רכב אחרי שנתיים ויגידו שזה חדש
חזי שייב:
 זה העניין
חזי שייב:
 אני אומר את זה ברמה של כל היבואנים, גם המקבילים וגם הישירים
מירב בן ארי:
תחדד לי את זה
מירב בן ארי:
 אם אותה חברת ליסינג מכרה במהלך השנה הראשונה, זה לא "יד שנייה"?
ירון פישמן:
המפתח הוא לראות במשרד התחבורה כמה רכבים כאלה אכן נמכרים כ"יד שנייה"
עינת סגל:
אני יכולה לבדוק
חזי שייב:
זה עניין עונתי
מירב בן ארי:
כן, בבקשה
מירב בן ארי:
 מי אתה?
אלעד ברשאן:
אני עמיל מכס במשלח בינלאומי, אני עובד עם יבואנים בשוק המקביל ואני חייב לתת לך חידוד על הדבר הזה
אלעד ברשאן:
      יש הבדל מהותי בין יבוא לרישום ובין קנייה למכירה
אלעד ברשאן:
 מה זה אומר? אם חברת הליסינג או היבואן קונים – זה לא "קופץ" יד, הם יכולים להשאיר אצלם עד 12 חודשים ממועד הייצור, ואז, ברגע שהם מוכרים – "קופץ" יד
אלעד ברשאן:
     אם הוא מגיע לסף של 12 החודשים המותרים בתקנה 282 לתקנות התעבורה, הוא חייב לרשום את זה עליו כי אחרת אין מה לעשות עם האוטו; אבל לפני 12 חודשים אין דבר כזה "יד"
מירב בן ארי:
אז אין דבר כזה, זה מה שביקשתי ממנו לחדד
רונן לוי:
זה לא נכון, זה פשוט לא נכון
אלעד ברשאן:
לכן, לגבי הליסינג, גברתי, ההגדרה הרגולטורית בחוק רישוי רכב חדש זה רכב עד 150 קילומטר
אלעד ברשאן:
      אם אנחנו מדברים על נושא השקיפות אפשר להגיד שייצור הרכב הוא בתאריך כזה וכזה
אלעד ברשאן:
 אבל מבחינת ה"יד" אין שום סיבה שרכב מליסינג, שלא נסע והוא עם אפס קילומטר על הספידומטר, יקפוץ "יד"
אלעד ברשאן:
 אין דבר כזה
מירב בן ארי:
- - - אז איך זה? תסביר לי איך - - -
רונן לוי:
אני יכול להסביר לך אם את רוצה, מבלבלים פה את הוועדה, זה לא קשור בכלל אחד לשני
רונן לוי:
      אם חברת הליסינג קונה עכשיו אוטו מיבואן הרכב ומוכרת אותו למישהו אחר, הוא יירשם כ"יד ראשונה", הוא לא יירשם כ"00", זאת אומרת הוא יד שנייה גם אם האוטו בן חודש או בן יומיים
מירב בן ארי:
אז אתה מסכים איתו?
רונן לוי:
בוודאי, מה שהוא אומר זה נכון, זה לא קשור לכל מה שהם עכשיו סיפרו לך
רונן לוי:
 אלה דברים אחרים לחלוטין שקשורים לרשות המיסים, זה לא קשור לעניינים של ה"גיול", למה שאנחנו קוראים "12 חודשים"
רונן לוי:
 אם האוטו לא נמכר צריך לגייל אותו, וצריך לעשות "יד" כי יש ענייני מיסוי
רונן לוי:
      בחו"ל כשהרכב נרשם לבעלות ולנסיעה, אחרי שהוא היה אצל דילר ולפני שהוא עלה לכביש, אז עושים עליו רישום
רונן לוי:
 עושים את זה בחו"ל וגם בארץ
רונן לוי:
 בישראל יש שיטה, חברות הליסינג רוצות לקנות אוטו ולמכור-לסחור, אז כדי שהן יוכלו לקנות את האוטו בזול ולמכור אותו אחר כך בזול הן עושות לו "תאונה" ברישיון, מה שנקרא "01" ולזה הוא התכוון
רונן לוי:
 עושים לו "תאונה" ברישיון – ירידת ערך של "יד", וככה היבואנים מאפשרים לחברות הליסינג לסחור ישירות עם הצרכנים ולא דרכם
רונן לוי:
 זה כל הסיפור בעניין הזה
רונן לוי:
      זה עניין כלכלי, ניסו לפתוח אותו עם זליכה והייתה תקנה שפיתחו במשרד התחבורה שגם כשחברת הליסינג תמכור זה יירשם כ"00"
רונן לוי:
 אבל זה לא קרה, חברות הליסינג לא רצו לקחת את זה כי יש להן עניינים עסקיים עם יבואני הרכב
מירב בן ארי:
אז מה בסוף, בשורה התחתונה? כשחברת הליסינג קונה עכשיו רכב, ואדם בא לקנות ממנה את הרכב, הוא "יד שנייה"?
רונן לוי:
כן, חד וחלק, גם אם האוטו הוא בן יומיים
חזי שייב:
זה לא נכון
רונן לוי:
לא נכון? אני מכרתי כאלה, מה לא נכון?
חזי שייב:
זה תלוי באיזו סיטואציה הבן אדם קונה את הרכב
עינת סגל:
זה תלוי בהסכם - - -
חזי שייב:
זה תלוי בהסכם, זה הרבה יותר מורכב, אבל אני לא חושב שזה קשור למה שנאמר פה בדוח
מירב בן ארי:
שנייה, אני אתן לכם להתייחס בנפרד, אני רק רוצה לסיים עם משרד התחבורה ואז אתם תדברו גם
מירב בן ארי:
      יש לך עוד דברים להוסיף?
עינת סגל:
כן, יש לי עוד דברים להגיד
מירב בן ארי:
אז תנו לה, ואז תתייחסו לשאר הדברים
צחי סעד:
רק להעיר לגבי הרכב עם 0 קילומטר
צחי סעד:
 צריך לזכור שהנושא הזה הועלה בעקבות ההמלצה של הוועדה להגברת התחרותיות, שהמליצה בכלל לבטל את רישום ה"יד", היא לא אמרה להאריך את התקופה
צחי סעד:
היא הצביעה על בעייתיות בעצם זה שבכלל רושמים את ה"יד" – עקב המורכבות, כמו שנרמז פה עכשיו על ידי איגוד המוסכים – הצביעה על בעייתיות ביחסי גומלין בין חברות הליסינג ליבואנים
צחי סעד:
      לכן ההמלצה המקורית הייתה לבטל את התקופה הזאת, ולא בטוח שמשרד התחבורה מוצא פתרון - - -
אלעד ברשאן:
זאת ההנחה, ההנחה היא הקפיצה של ה"יד"
אלעד ברשאן:
 בלי הקפיצה של ה"יד" לא תהיה הנחה
מירב בן ארי:
     תמשיכי
עינת סגל:
טוב, זה משהו עסקי
עינת סגל:
      רציתי להגיד לגבי הקמפיין
עינת סגל:
 יוצא עכשיו קמפיין - -
מירב בן ארי:
לעידוד?
עינת סגל:
- - עכשיו יוצא לדרך הקמפיין שאנחנו מכינים
מירב בן ארי:
מתי יוצא?
עינת סגל:
ממש עכשיו מכינים את הסרטונים, ממש בדקות האלה
עינת סגל:
 בשבוע שעבר אפילו נפגשתי עם הבמאי ועם כל מי שצריך - - -
מירב בן ארי:
בעצם זה הקמפיין שיעודד?
עינת סגל:
קמפיין שמשווק לציבור את היתרונות של החוק, כדי להביא לידיעת הציבור - - -
מירב בן ארי:
את מה שמגיע לו? החוק שעבר ב-2016?
עינת סגל:
כן, למשל שהאחריות לא נפגעת גם אם אתה הולך למוסך שהוא אינו של היבואן - - -
מירב בן ארי:
שליבואן המקביל גם מגיע לקבל את אותה האחריות?
עינת סגל:
כן, הכול, כל זה כולל כמה סרטונים ואנחנו נמשיך, קיבלנו סוף סוף את התקציב
מירב בן ארי:
את יודעת מתי הקמפיין הזה אמור להעלות?
עינת סגל:
אני מניחה שבחודש הקרוב, אולי אפילו פחות, לא רוצה להתחייב כי החברה שעושה לנו את זה לא נתנה לנו את לוחות הזמנים
מירב בן ארי:
יש כאן דוח ממש טוב, מפורט, לא היה אותו שנים
מירב בן ארי:
 מישהו באמת יושב אצלכם ועובר על זה אחד-אחד ובודק?
עינת סגל:
בוודאי, אנחנו גם מציגים להם כל פעם סטטוסים איך התקדמנו עם החוק
עינת סגל:
 יש לי סטטוס עדכני ממש, לכל סעיף, כולל תיקוני חקיקה כתוצאה מהחוק
עינת סגל:
 התקדמנו מאוד, חלק כבר הסתיימו ובוצעו וחלק נמצאים בתהליך - - -
מירב בן ארי:
תיקוני חקיקה כתוצאה מדוח המבקר?
עינת סגל:
כן, אבל הפער היה שיש חוק שממנו חייבים לגזור תקנות שהן יותר מעשיות - -
מירב בן ארי:
ואין תקנות עדיין?
עינת סגל:
- - שלקח הרבה זמן לקדם אותן, מסיבות שונות ומשונות, אני אפילו לא אזכיר אותן, אבל כן הצלחנו לקדם כבר את רוב הפרטים
מירב בן ארי:
מה החוק תזכירי לי?
עינת סגל:
חוק רישוי שירותי רכב
מירב בן ארי:
ואין לו תקנות עד היום?
עינת סגל:
יש לו
מירב בן ארי:
אבל הן לא מעודכנות כאילו?
עינת סגל:
הנגזרת של החוק זה תיקוני תקנות
מירב בן ארי:
 את יודעת, בזמן הזה שלא כותבים תקנות ולא עושים קמפיין, מי שמשלם בסוף זה הצרכנים
מירב בן ארי:
 תדעי לך, שיש הרבה דברים שאת שומעת כל הזמן – "יוקר מחיה, יוקר מחיה" – ואם יש משהו שבולט מעל כולם זה תחום הרכב
רונן לוי:
וגם כל הפעולות שנעשות זה להעלות את המחירים
צחי סעד:
אולי אפשר לפרט איזה תיקוני חקיקה נעשו בעקבות הדוח?
עינת סגל:
כן, לגמרי, אני יכולה לפרט
עינת סגל:
 קודם כל נושא המוסכים כבר בוצע ותוקן ביולי 2022, כל הנושא של הסדרת תנאים לרישוי מוסכים ובעלי מקצוע; תקנה מכוח סעיף 58, שזה קשור לתנאים של התקשרות של מוסך השירות עם היבואן, זה נמצא כבר בשלבים מתקדמים, נוסח נוסח סופי יחד עם רשות התחרות
עינת סגל:
     אני אעביר לכם את המידע בצורה מסודרת, את הסטטוס של כולם, אבל הרוב באמת בשלב מאוד מתקדם
רונן לוי:
מה זה, נוסח חדש שאנחנו לא יודעים עליו?
עינת סגל:
הצעה לשימוע ציבורי
מירב בן ארי:
	 	נבקש שתרשמי בסיכום להעביר לוועדה את כל התקנות - - -     אוקיי, הזמן שלי קצת מתקצר, אני רוצה להתקדם ולשמוע את רשות התחרות
מירב בן ארי:
      מה הסיפור עם הנתונים?
מעיין מור:
תחום הרכב הוא תחום שאנחנו משקיעים בו המון משאבים ועשינו המון בתחום הזה לרבות בשנה האחרונה, אני יכולה לפרט כמה נושאים
מעיין מור:
 ממש לאחרונה מבשיל תיקון חקיקה על איסור פגיעה ביבוא מקביל וביבוא אישי, שאגב התיקון הזה יצא גם תיקון עקיף לחוק שירותי רכב בעניין תעודות המקור, אלה שני דברים שהלכו יחד וככה זה עבר דרך ועדת הכלכלה
מעיין מור:
 שני הדברים האלה כרגע נמצאים לקראת סיום
מעיין מור:
      בנוסף, בשנה האחרונה הבשילו עוד שני תהליכים שעמלנו עליהם הרבה שנים
מעיין מור:
 הדבר הראשון זה המעבר לציטוט של מחירי שוק בדוחות השמאות
מעיין מור:
 במקום המצב שהיה עד היום, שלדעתנו הוביל לכשל שוק מאוד חמור בתחום החלפים שעד עכשיו בדוחות השמאות ציטטו את מחירי המחירון של החלפים – שאלה בעצם מחירי המקסימום – בחודשים האחרונים עברה החלטת הממשלה לעבור למחירי השוק
מעיין מור:
 זה עבר את המועצה המייעצת ומשרד התחבורה כרגע הוציא את טיוטת התקנות בנושא הזה
מעיין מור:
      יחד עם זה אנחנו קידמנו מאוד את הנושא של מדד עלות התחזוקה, בדיוק בשביל ליצור את הקשר הזה ואת המודעות הצרכנית בין השוק הראשוני של שיווק הרכב לבין השוק המשני של תחזוקת הרכב
מעיין מור:
 בעקבות המחקרים שעשינו בתחום חלקי החילוף בשנים האחרונות, ראינו שיש צורך במודעות צרכנית כזאת, שהצרכן ישקלל את מחיר התחזוקה שהוא צפוי לשלם בהמשך כבר כשהוא רוכש את הרכב, כי ראינו בחלק מהבחינה שלנו שלא בהכרח אם הרכב הוא זול אז גם התחזוקה שלו תהיה זולה, לפעמים זה אפילו להפך
מירב בן ארי:
	 זה כמו עם המדפסת
מעיין מור:
זה ממש אותו רציונל, וגם הנושא הזה כרגע נמצא בדיונים בוועדת הכלכלה, עם תיקון חקיקה בנושא הזה
מעיין מור:
      לגבי המחקרים, רשות התחרות כל הזמן בודקת את שוק הרכב
מעיין מור:
 אנחנו נותנים ייעוצים שוטפים למשרד התחבורה בבקשות לרישיון
מעיין מור:
 משרד התחבורה מקבל בקשות רישיון ליבוא רכבים - -
עינת סגל:
אנחנו מחויבים בהיוועצות איתם
מעיין מור:
- - הוא מחויב להיוועץ עם רשות התחרות לפי חוק הריכוזיות, ואנחנו נותנים המלצות בנושא הזה
מעיין מור:
 בשנה האחרונה אנחנו ייסדנו סט של כללים מתי לבוא להיוועצות עמנו, וביתר המצבים משרד התחבורה עדיין מחויב לשקול שיקולי תחרות מכוח חוק הריכוזיות
מעיין מור:
 במקרים המתאימים לכך אנחנו יוצאים בהמלצות מאוד קונקרטיות, כמו "לא לחדש רישיון", "לא לתת רישיון יבוא"
מעיין מור:
 אגב, הייעוצים שלנו מפורסמים באתר שלנו – הניתוח התחרותי, ההמלצות, כל הדברים האלה הם מפורסמים
מעיין מור:
      אגב כך הרשות ערכה ניתוח תחרותי ברמת on going של כל קטגוריה שמגיעה אלינו
מעיין מור:
 זאת אומרת, זה לא משהו שאנחנו לא נוגעים בו או לא בחנו, פשוט כאשר רשות התחרות בוחנת אילו מחקרים לבצע צריכות להיות לזה כמה קטגוריות כדי שאנחנו נוציא מחקר
מעיין מור:
 זה צריך להיות משהו שניתן לבחון אמפירית, זה צריך להיות משהו שניתן לאחר מכן לתת לגביו צעדי מדיניות שבאמת ישפיעו על קידום התחרות
מעיין מור:
      לכן כשאנחנו בוחנים איפה להשקיע את המשאבים שלנו ולערוך מחקרים מעמיקים כאלו, אנחנו צריכים שזה יפגוש את הקריטריונים האלה
מעיין מור:
 לדוגמה בתחום חלקי החילוף היו לנו אינדיקציות לכל מיני קשיים תחרותיים, ולכן יצאנו בסדרת מחקרים מאוד מעמיקה – שאגב, עדיין בעבודה – וזה הוביל בין היתר לרעיון שלנו לגבי מדד עלות התחזוקה
מעיין מור:
      לפני מספר חודשים אנחנו גם ישבנו בצוות החשיבה על המלצות המבקר, עם משרד התחבורה - - -
מירב בן ארי:
	 מה עשיתם עם ההמלצות מבחינת זה שלמשרד התחבורה אין נתונים?
מעיין מור:
אני אסביר, גברתי
מעיין מור:
 לרשות התחרות יש סמכות לדרוש נתונים, סמכות מאוד רחבה בסעיף 46(ב) לחוק התחרות הכלכלית
מעיין מור:
 הסעיף הזה נועד על מנת שהממונה על התחרות תוכל לממש, לאכוף ולקדם תחרות בהתאם לחוק התחרות הכלכלית
מעיין מור:
 רשות התחרות לא יכולה להיות צינור של משרדים ממשלתיים אחרים או רגולטורים ענפיים אחרים על מנת לדרוש נתונים שישמשו אותם
מעיין מור:
 זה לא משהו שהוא בסמכויות הממונה, וזה גם מטיל עלויות אדירות הן על הרשות והן על השוק הפרטי
מעיין מור:
 לצורך העניין, כל מי שהגיש לנו בקשת מיזוג מורכב וקיבל מאיתנו דרישת נתונים, יודע עד כמה מדובר בסמכות רחבה שמטילה נטל על הגורמים שאנחנו מבקשים מהם את המידע
מעיין מור:
      בהקשר הזה, אגב, זה לא שאנחנו לא דורשים נתונים כשאנחנו רואים את המצב
מעיין מור:
 לצורך העניין חלק מהשיח שלנו עם משרד התחבורה היה סביב תקנות לפי סעיף 53 לחוק שירותי רכב, שם עלתה השאלה אם יש איזושהי מגמה של בעלות של יבואני רכב על מוסכים, ושם אנחנו זיהינו איזושהי שאלה תחרותית שרלוונטית גם לסמכויות של הממונה, ולכן שם אנחנו דרשנו נתונים וקיבלנו כל מיני מידע שהצלחנו אגב כך לבסס מסקנות כאלו ואחרות
מעיין מור:
      אז זה לא שאנחנו לא עושים שימוש בסמכויות האלה, אבל אנחנו חייבים לעשות אותם: א' – במשורה, וב' – כשזה באמת רלוונטי למימוש של החוק שלנו
מירב בן ארי:
טוב, אני צריכה להתקדם, אז אני אגיד לך שאני מניחה שאת עושה עבודה טובה, אחרי הרבה תהליכים ארוכים במשרד
מירב בן ארי:
 ועדיין, אני לא יודעת אם המצב יכול להיות גרוע יותר, וגם משהו שם בחיבור – לפני שהגעתי לדיון הזה אין מישהו שלא אמר לי על השוק הזה
מירב בן ארי:
 אז מצד אחד קיבלת זכות גדולה לעסוק ברשות התחרות בענף הרכב, ומצד שני זה תיק, אבל אין לי כאן שום בשורות חוץ מזה שברגעים האלה מכינים סרטונים, שזה פחות מרגש אותי
מירב בן ארי:
     אני רוצה לשמוע את איגוד המוסכים, בבקשה
מירב בן ארי:
 אני רק אגיד לך שזה לא יגמר פה, אנחנו עוד נשב ונדבר
מירב בן ארי:
 כל מה שקורה פה עכשיו זה שהצרכנים משלמים את כל הכסף הזה
רונן לוי:
נכון
רונן לוי:
 רכב שעלה לפני שלוש שנים 97 אלף היום עולה 134 אלף והם מתעסקים בשטויות
מירב בן ארי:
	 לא, בוא לא נזלזל, באמת, אני ממש מבקשת
רונן לוי:
אני לא מזלזל, אני צרכן כמו כל אחד
מירב בן ארי:
קודם כל – גם אני צרכנית
רונן לוי:
אני לא מזלזל - - -
מירב בן ארי:
תן לי, תודה, תאמין לי שלנהל ועדות אני יודעת
רונן לוי:
אוקיי, אני חוזר בי
מירב בן ארי:
אף אחד לא יתייחס לדברי משרדי הממשלה כשטויות
מירב בן ארי:
 אמרתי בזהירות שצריך טיפול
רונן לוי:
מאשרים את כל המיזוגים, יש היום ריכוזיות מטורפת מתחום של סחר החלפים
רונן לוי:
 אם פעם למוסכים היו 42 ספקים בתחום התאונות, היום יש לנו רק שלושה ספקים
רונן לוי:
 בתחום המוסכים זה כמובן משפיע על מה שאנחנו יכולים לשווק, ככל שכמעט ואין מיזוג היום שהם לא מאשרים
רונן לוי:
      גם בתחום החלקים, אם יש היום חברה שיש לה גם צמיגים, גם מצברים וגם וגם וגם - - -
שחר שמש פיינברג:
יש מיזוג מסוים שאתה מדבר עליו ושלדעתך עלה איזשהו חשש תחרותי?
רונן לוי:
בוודאי
שחר שמש פיינברג:
אנחנו נשמח לשמוע
רונן לוי:
פעם, לפני 12 שנה, הם היו פונים אלינו לפני כל מיזוג
רונן לוי:
 היום הם בכלל לא פונים ולא שואלים אם יש לנו איזושהי עמדה
רונן לוי:
 אני מייצג 5,700 מוסכים, ברור שזו תחרות ענפה, זה מפוזר בכל הארץ, אנחנו לא מדברים פה על עשרה יבואנים או על שלושה ספקי חלפים
רונן לוי:
      אנחנו צריכים תחרות משנית כדי שאנחנו נוכל לתת לצרכן שירותים יותר טובים, חלקים יותר טובים וכמובן מחירים יותר טובים
רונן לוי:
 אם תהיה לנו את האופציה ואנחנו לא נהיה סגורים מבחינת התחרות, אז בטח שהתחרות תהיה יותר טובה
רונן לוי:
      כמה דברים לגבי העניין של המידע
רונן לוי:
 אני מ-2007 ניסיתי לעשות כאן את ה- Car fax, מי שחסמו אותי זה משרד המשפטים, משרד התחבורה ומשרד הכלכלה, שאף אחד מהם לא רצה לקחת את זה
רונן לוי:
 עשינו את זה יחד עם חבר הכנסת גלעד ארדן, הוא התחנן שאחד המשרדים ייקח על זה את הבעלות
רונן לוי:
 יש היום חוק שאומר שאתה תקבל את המידע על הרכב רק אחרי שקנית אותו
רונן לוי:
      משרד המשפטים התנגד לתת את המידע לציבור לפני, כמו שקורה בארצות הברית, אז היום רק אחרי קניית האוטו את יודעת אם דופקים אותך או לא, שזה הזוי
רונן לוי:
 זה המצב, מי שהתנגד לזה היו משרדי הממשלה
רונן לוי:
      אני אתן לך דוגמה
רונן לוי:
 למשל אם את קונה רכב מליסינג או מהשכרה – כשכתוב ברישיון "החכר", ההבדל בין החכרה להשכרה זה 14% בשווי של הרכב
רונן לוי:
 כשהצרכן קונה רכב מליסינג הוא צריך לדעת אם הרכב היה בליסינג או בהשכרה? הוא צריך לדעת או לא? הנתונים האלה נמצאים אצל משרד התחבורה, הם לא מפורסמים לציבור
רונן לוי:
   לגבי ה-
רונן לוי:
Data Govמירי רגב, יחד עם המנכ"ל שלה, הסכימו לפתוח איזשהו משהו לציבור דרך ה-Data Gov, שאנחנו דחפנו לזה שהדבר הזה יהיה פתוח
רונן לוי:
 אגב, אנחנו נשמח לתת את הנתונים אם יהיה מנגנון כזה של משרד התחבורה, אני אומר לך שאנחנו נרוץ לאסוף את הנתונים מהמוסכים, כדי שיהיה - - -
מירב בן ארי:
	כן, אבל צריך מנגנון בשביל לעשות את זה
רונן לוי:
צריך תקציב, עשרות מיליונים של תקציב, נכון, אבל יש מדינה בשביל זה
מירב בן ארי:
זה לא עשרות מיליונים, בוא, די, אנחנו כבר בשנת 2023
רונן לוי:
זה בדוק, זה הרבה כסף
עינת סגל:
זה כן, זה כן, לצערי כן
עינת סגל:
 בגלל הקטע של הסייבר
מירב בן ארי:
תסלחו לי שאני לא מתרגשת
רונן לוי:
לא משנה, לא חשוב, אם יעשו את זה אנחנו נשתף פעולה
מירב בן ארי:
אפליקציה אחת פשוטה של מישהו עם טיפת תבונה יכולה לעשות את זה, לא צריך עשרות מיליונים, כבר עשיתי דברים הרבה יותר מורכבים
מירב בן ארי:
 כל מוסכניק מכניס לאפליקציה את מספר הרכב ואת הטיפול ומסיימים עם זה
מירב בן ארי:
 לא כל דבר צריך לסבך במדינה הזאת
רונן לוי:
אני מסכים שה-Data Gov לא תהיה מוגבלת, שיפתחו את ה- Data Govואנשים מסחריים יעשו את זה, בעניין הזה אנחנו נשמח לתת את המידע
רונן לוי:
 היום אנחנו צריכים הרשאות של בעל הרכב בשביל לתת את המידע, אחרת אסור לנו
רונן לוי:
 אם בן אדם רוצה עכשיו לקבל את ההיסטוריה של האוטו לפני שהוא קונה אותו, אני לא יכול לתת לו את זה, אסור לי, כי המידע הזה הוא של בעל הרכב
מירב בן ארי:
הנקודה ברורה
רונן לוי:
לכן גם המידע של חברות הביטוח הוא לא מלא
רונן לוי:
 כשאנחנו מדברים על קבלת המידע דרך חברות הביטוח, אז כמו שאמרתי, אתה צריך להיות הבעלים בשביל לקבל אותו, זה דבר אחד; ושתיים – המידע הזה הוא לא מלא, אם תסתכלי בחוק מותר להם לתת מידע חלקי בלבד
רונן לוי:
      לגבי סעיפי התחרות בחוק אנחנו מדברים על שני סעיפים – 58 ו-53
רונן לוי:
 האחד זה עניין של סטנדרטים שבהם המוסכים יכולים להיות מוסכי שירות
רונן לוי:
 בעשור האחרון מוסכי השירות ירדו כמעט ב-50%, זאת אומרת שהתחרות האנכית לציבור ירדה ב-50%
רונן לוי:
 אם פעם היו בירושלים חמישה או שישה מוסכים למותג, היום יש אחד או שניים; בראשון לציון היו שישה או שבעה מוסכים מורשים למותג, של יבואן שיש לו access לדאטה, אז היום יש שם פחות
רונן לוי:
 יש ירידה עצומה
רונן לוי:
     החוק היום מחייב את יבואני הרכב רק לפרסם את אמות המידה, הוא לא מחייב אותם שאמות המידה באמת יהיו נגישות
רונן לוי:
 זאת אומרת שהיום כמעט לאף מוסך לא שווה מבחינה כלכלית להיכנס לאמות המידה, ולכן כמעט ואין שחקנים חדשים
רונן לוי:
 הרכבים הסיניים שמגיעים עכשיו לישראל, מגיעים ברובם ליבואנים הישירים
רונן לוי:
 זאת אומרת שאנחנו נשארים באותה ריכוזיות, של אותה קבוצה
רונן לוי:
      לגבי "שוק התאונות", אנחנו בעניין של הסדרי המוסכים - - -
מירב בן ארי:
	 והחלפים
מירב בן ארי:
 בוא תגיע לנקודה האחרונה, כי תכף מתחיל דיון מהיר שלי שאני חייבת לעבור אליו, אז בוא נתקדם
רונן לוי:
אני מגיע לחלפים - - - הם מפרידים את עניין החלפים מעניין החסמים, שזאת כמובן פיקציה, זה פייק ניוז
רונן לוי:
 למה זה פייק ניוז? כי אם אתה חייב להסדיר את הענף, אתה צריך קודם כל לפתוח את החסמים, שכל המוסכים יהיו בפנים ושיוכלו להיות נגישים ללקוחות באותה מידה, ולא לתת רק ל-20%
רונן לוי:
 אתמול ראשת התחרות הסבירה לשר הכלכלה למה זה בסדר ש-20% מהמוסכים יהיו נגישים ו-80% האחרים לא – בגלל ענייני כמות, שהם יכולים לקבל כמות – זאת תיאוריה שאני בחיים שלי לא שמעתי עליה
רונן לוי:
      בגלל זה נוצרים עיוותי שוק, גם בענייני המחירים
רונן לוי:
 השמאים מצטטים מחירים שהם ב-50% יותר נמוכים ממחירים באירופה, בתמורה לעבודה ובתמורה לצבע, ואז נוצרים עיוותים של מה שאנחנו קוראים לו "סבסוד מקביל בתחום החלפים"
רונן לוי:
 רשות התחרות לא מסכימה להיכנס לכל העניין בצורה הוליסטית ולשאלה למה לא לפתוח, ומתעסקים שם עכשיו רק בענף אחד, שהוא כמובן עושה טוב רק לחברות הביטוח, הוא לא עושה טוב – לא לצרכנים, ובטח לא לשוק התחרותי במוסכים