GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ראובן ארזי:
 כדי לסתום חורים, מורה להיסטוריה מלמד אנגלית ומורה לספרות מלמד אזרחות
ראובן ארזי:
 אנשים למדו 5 שנים באוניברסיטה לתואר שני כדי ללמד מקצוע מסוים והם נאלצים ללמד משהו אחר ולהסתדר כדי לסתום חורים
ראובן ארזי:
 את זה משרד החינוך צריך להבין
ראובן ארזי:
 לצערי הרב הם לא מבינים
ראובן ארזי:
      פניתי לשר החינוך  ואמרתי לו לאחר שיחה: תעשה טובה, תדבר עם משרד האוצר ותנסה לשכנע אותם שהשכר בחינוך העל-יסודי צריך לעלות
ראובן ארזי:
 הוא אמר לי בפירוש: לא רוצה להתערב
ראובן ארזי:
 הפערים הם גדולים ואני מוכן להתערב רק אם הפערים הם קטנים
יפעת שאשא ביטון:
פה מתחילות הצרות
מיקי לוי:
אם הפערים קטנים לא צריך את התיווך שלו
ראובן ארזי:
אבל אז אפשר לקבל קרדיטים
ראובן ארזי:
 הוא היה שותף לפתרון
ראובן ארזי:
 הוא סירב להשתתף
ראובן ארזי:
 הוא מנע מהמנכ"ל שלו להשתתף במשאים ומתנים
ראובן ארזי:
 למעשה ניהלנו את המשאים והמתנים מול משרד האוצר
ראובן ארזי:
 הם בעלי המאה, הם בעלי הדעה
ראובן ארזי:
 הם חותמים על השיקים, במירכאות, ולכן הם גם קובעים
ראובן ארזי:
 כאשר משרד החינוך לא מעורב בזה ולא מנסה להשפיע, למעשה הם למדו להיות אסרטיביים ולשמור על הקופה והם לא נותנים כלום
ראובן ארזי:
      מה הם אומרים לנו? הם אומרים לנו דבר מאוד מעניין
ראובן ארזי:
 להסתדרות המורים נתנו 2%, תקבלו גם אתם 2%
ראובן ארזי:
 להסתדרות הכללית נתנו 2%, תקבלו גם אתם 2%
ראובן ארזי:
 אבל בואו נסתכל רגע אחד באיזה מצב אנחנו נמצאים
ראובן ארזי:
 אנחנו עובדים היום כמו שעבדנו לפני שנה אבל מקבלים 5% פחות כי יש אינפלציה
ראובן ארזי:
 הערך של השכר שלנו ירד ב-5%
ראובן ארזי:
 אם הם באים ואומרים שנחתום על הסכם קיבוצי של 2%, למעשה זה לא תוספת שכר אלא להפחית משכרנו 3%
ראובן ארזי:
 האם איגוד מקצועי יכול לעשות דבר כזה? מדינת ישראל, אם היא רוצה לקחת כסף מהשכירים אז בעבר היה מלווה קליטה, מלווה ביטחון, מלווה מששון
ראובן ארזי:
 לבוא ולהגיד לנו לבוא ולחתום על הסכם של הפחתת שכר? למה? במקום לתת תוספת שכר כדי למשוך כוחות הוראה מעולים למערכת שחסרים היום, אנחנו עוד נפחית שכר? זאת התיאוריה שלהם, הם לא מוכנים
ראובן ארזי:
      הייתי בפגישה מסוימת לפני יומיים שלושה עם מנכ"ל משרד האוצר והוא אמר: אני נחרץ לא לתת לכם יותר
ראובן ארזי:
 נו, אז מה אנחנו נעשה עכשיו? נעבוד ונוריד את הראש ונגיד טוב?
מיקי לוי:
	מאיפה הוא יביא מורים למתמטיקה בוגרי אוניברסיטה?
ראובן ארזי:
זה לא מעניין אותם
ראובן ארזי:
 אז מה אנחנו נעשה, נוריד את הראש ונגיד לפריץ אתה צודק? ניאבק
ראובן ארזי:
 גם התלמידים צריכים להבין שמי שפוגע בהם זה לא אנחנו
ראובן ארזי:
 אנחנו קצה השרשרת
ראובן ארזי:
 הפגיעה היא מלמעלה, מהאוצר, ממשרד החינוך
קריאה:
שר האוצר נעלם פשוט
מיקי לוי:
כאחד שהיה סגן שר האוצר ומתמצא בשורות התקציב הנוכחי, אני יכול להגיד בדיוק לאן הלך הכסף הנוכחי, אבל אני לא רוצה להפוך את זה לפוליטי
ראובן ארזי:
אני אומר לך בפירוש, אדוני היושב-ראש, אנחנו לא מגזימים במה שאנחנו דורשים
ראובן ארזי:
 לפחות לשמור על ערך השכר שלנו
ראובן ארזי:
 ערך השכר שלנו נשחק
ראובן ארזי:
 אנחנו דורשים תוספת שכר שהיא לא הפחתת שכר אלא רוצים תוספת שכר שתהיה אטרקטיבית
ראובן ארזי:
 יותר מזה
ראובן ארזי:
 דיבר פה קודמי, טל לוריא
ראובן ארזי:
 הוא אמר שרוצים חוזים אישיים
ראובן ארזי:
 גם אנחנו
יפעת שאשא ביטון:
לא, הוא לא אמר, אני אמרתי
ראובן ארזי:
אני יודע, הוא אומר את זה כל הזמן
יפעת שאשא ביטון:
קראנו את זה איפשהו במקרה
ראובן ארזי:
 אני רוצה לומר שאנחנו לא נגד חוזים אישיים, אבל אנחנו בעד הסכם קיבוצי שנותן רובד לכולם
ראובן ארזי:
 אם יש איזה טלנט באיזה בית ספר, ורוצים לתת לו יותר, שיתנו לו חוזה אישי
יפעת שאשא ביטון:
אגב, יש היום חוזים אישיים
ראובן ארזי:
נכון, גם לנו יש
ראובן ארזי:
 אבל לעשות חוזים אישיים לכל המערכת זה בדיוק לרסק את העבודה המאורגנת
ראובן ארזי:
 זה לא ילך
ראובן ארזי:
 לא רק עם ארגון המורים, זה לא ילך עם שום ארגון כי שום ארגון לא ייתן יד לריסוק העבודה המאורגנת
ראובן ארזי:
 אנחנו בעד לקדם את המערכת גם בתחום החינוכי וגם בתחום הארגוני, אבל יש גבולות שאנחנו לא נעבור אותם
ראובן ארזי:
 לכן המאבק שלנו על השכר, על ההסכם הקיבוצי, לא יכול להיפסק כרגע
ראובן ארזי:
 אנחנו שנה וחצי עובדים בלי הסכם קיבוצי ואנחנו מדברים לקירות
ראובן ארזי:
 מה שמציעים לנו זה לקבל מה שקיבלו אחרים
ראובן ארזי:
      אני לא יודע מה היו השיקולים של האחרים שקיבלו
יפעת שאשא ביטון:
הלוואי עליך לקבל את ההסכם של הסתדרות המורים, אני רק אומרת
ראובן ארזי:
אני אומר שהלוואי שמה שעשית בשבילם היו עושים גם בשבילנו
יפעת שאשא ביטון:
 אגב, עד ששר החינוך והמנכ"ל לא יכנסו לחדרי המשא ומתן ולא יצאו עד שזה לא נחתם, זה פשוט לא יקרה
יפעת שאשא ביטון:
 זה מה שקרה, אנחנו גרנו באוצר
ראובן ארזי:
משפט אחרון, אדוני
ראובן ארזי:
 אנחנו לא אוהבים לשבות ובשביתה גם אנחנו נפגעים ולא מקבלים משכורת
ראובן ארזי:
 יש עם זה לא מעט בעיות
ראובן ארזי:
 אנחנו לא יוצרים מסגרת חינוכית לתלמידים
ראובן ארזי:
 למעשה אלה התלמידים שלנו ולא האויבים שלנו ואנחנו נאבקים גם עבורם
ראובן ארזי:
 אנחנו נאבקים עבור כל המדינה הזאת
ראובן ארזי:
 אני אומר משפט אחד שצורך בליבי
ראובן ארזי:
 אני לא רוצה לדבר על פוליטיקה
ראובן ארזי:
 כולנו קוראים עיתונים ורואים טלוויזיה וכדומה
ראובן ארזי:
 יותר ממיליון ישראלים מחזיקים דרכון זר כדי ליצור אופציה נוספת
ראובן ארזי:
 במקום להבין שאיכות החיים שלנו פה, השורשים שלנו במדינה, היכולת שלנו להתמודד פה במדינה הזאת, קשורה בחינוך
ראובן ארזי:
 את זה לא מבינים
מיקי לוי:
תודה רבה לך אדוני
מיקי לוי:
 אני מסכים עם כל מילה שלך
מיקי לוי:
 גילוי נאות, אשתי עזבה את המערכת לפני הרבה שנים מהסיבות שאמרתם כאן
מיקי לוי:
 אני מבין את כל מה שאתה אומר
מיקי לוי:
 הכנסת יוצאת ב-1 לאוגוסט לפגרה ואנחנו נקיים דיון בפגרה כדי לראות מה קובעי המדיניות החליטו
מיקי לוי:
      יעל אודם מחכה הרבה זמן ורוצה לרדת מהזום, אז בבקשה
יעל אודם:
תודה רבה לך יושב-ראש הוועדה שהזמנת אותי לדבר
יעל אודם:
 הוזמנתי לדבר בנושא האנגלית בעקבות הכתבה של אתמול אז אני אתחיל בזה ואם אפשר אני גם אתייחס גם לשתי נקודות נוספות
יעל אודם:
      קודם כל, אנחנו באמת בעולם שהופך להיות טכנולוגי יותר ויותר
יעל אודם:
 מדברים על AI, מדברים על ההייטק וכמה הוא תורם למדינת ישראל, אבל אי-אפשר לעשות את כל הדברים הנהדרים והיפים והחשובים האלה
יעל אודם:
 אי-אפשר להתקדם בחיים, אי-אפשר להתפרנס בחיים מבלי לדעת את השפה האנגלית וזה דבר שאנחנו נכשלים בו פעם אחר פעם
יעל אודם:
      היו ניסיונות של שרים קודמים להוביל איזו תוכנית משמעותית בשפה האנגלית
יעל אודם:
 תלמידי ישראל, כמו שהשרה אמרה, מסיימים 5 יחידות מתמטיקה מבלי שהם יודעים לדבר אנגלית
יעל אודם:
 אם אנחנו לא נגדיר את הנושא הזה כמשימה לאומית, שזאת מיומנות משמעותית מאוד עבור כל תלמיד, אנחנו לא נצליח לצמצם את הפער הזה
יעל אודם:
 עצם ההגדרה היא משמעותית ממש
יעל אודם:
      נפתלי בנט, כשהיה שר החינוך, הכריז על תוכנית במתמטיקה
יעל אודם:
 אמנם יש הבדל אבל הוא הכריז והצליח ואי-אפשר לקחת את זה ממנו
יעל אודם:
 אותו דבר צריך היה לעשות גם באנגלית
יעל אודם:
 אני משוכנעת שגם ההורים וגם התלמידים רוצים את זה
יעל אודם:
 זה באמת דבר שאין עליו מחלוקת
יעל אודם:
 צריך להביא בכסף מורים מחו"ל או לשלם לדוברי אנגלית שנמצאים וחיים בארץ הזאת כדי שייכנסו לכיתות וילמדו את הילדים שלנו אנגלית מדוברת
יעל אודם:
 לא לכתוב מלא מילים על הלוח ולשנן אותן בלי שום הקשר, אלא אנגלית מדוברת
יעל אודם:
 הראינו את זה אתמול במהדורה
יעל אודם:
      ראש הממשלה הבטיח שתלמידי ישראל ילמדו אנגלית כבר מהגנים וגם במגזר החרדי
יעל אודם:
 זה נשמע כמו חלום ורוד, מאוד רחוק מהמציאות
יעל אודם:
 אני חושבת שכדאי מאוד להשקיע בנושא הזה
יעל אודם:
      אם כבר עסקנו בראש הממשלה, הפערים בין רן ארז לבין האוצר הם כל-כך גדולים וכל-כך משמעותיים
יעל אודם:
 המשא ומתן מתנהל כבר כל-כך הרבה חודשים והוא עקר, הם לא מגיעים לעמק השווה
יעל אודם:
 כולם בעצם הרימו ידיים והודיעו לנו שיש שביתה
יעל אודם:
 בחיים לא היה דבר כזה שמתחיל החופש הגדול בידיעה ששנת הלימודים מתחילה בשביתה
יעל אודם:
 אז אולי ראש הממשלה צריך להתערב בדבר הזה ולעשות פה סדר כי באמת מערכת החינוך מתרסקת
יעל אודם:
      נקודה אחרונה, אני לא רוצה לגזול מזמנכם
יעל אודם:
 שמעתי את יושב-ראש ארגון המורים רן ארז אומר שבעצם בית ספר התלמידים, המורים והמנהלים נמדדים על-פי הבגרויות
יעל אודם:
 אבל אם כבר קצת נזיז את הגבינה והבגרויות לא יהיו המדד, אז נתרגל למדוד את אותו בית ספר ואת אותו מנהל על דברים אחרים
יעל אודם:
 כך זה בפינלנד, בשבדיה, בהולנד
יעל אודם:
 ביקרתי בשלושת מערכות החינוך במדינות האלה וראיתי מה זה אומר למדוד ילד על מיומנות, על משהו שהוא יודע לחשוב, לעשות, לשאול שאלות
יעל אודם:
 אנחנו מגדלים רובוטים שיודעים לענות על שאלה כמו שהבוחן מבקש לקרוא
יעל אודם:
 הם לא יודעים לשאול שאלות, הם לא יודעים לצאת מאזור הנוחות של עצמם
יעל אודם:
 הם ילדים מפונקים ומרובעים ובאמת לא נצליח לגרום להם להיות מבוגר עצמאי שמשתלב בעולם וזה הדבר שהכי כואב מבחינתי
מיקי לוי:
לפני שאת יורדת מהזום, משפט הסיום שלי הוא שאם שר החינוך לא רוצה להתערב, הוועדה לביקורת המדינה קוראת לראש הממשלה להתערב
מיקי לוי:
 האיום הוא איום ממשי
מיקי לוי:
 איום החינוך יכול להשפיע עלינו, על הדורות הבאים, על הטכנולוגיה, על 8200, על הרופאים, על כל המערכות השונות אם לא נתקן את זה ואנחנו בפיגור אמיתי
מיקי לוי:
 פיגור אמיתי בכלל הנושאים וראוי שהמורים האלה יקבלו את מה שמגיע להם כדי שישנסו מותניים, יתנו מזמנם, מהיכולות שלהם, כדי שנוכל למשוך כוח אדם משמעותי וראוי נוסף
מיקי לוי:
 נוכל לשלם להם, אחרת הם לא יבואו
מיקי לוי:
 אני לא מתכוון לרדת מהעניין הזה
מיקי לוי:
 בתחילת אוגוסט אני מתכוון לקיים דיון נוסף, למרות שהכנסת תצא לפגרה ולחייב את מנכ"ל משרד החינוך לבוא
מיקי לוי:
 אם יהיה צורך, אני אביא גם את ראש אגף התקציבים לכאן
מיקי לוי:
 חברת הכנסת ביטון, לא כל-כך ממהרים לשנות חוקים למרות שכאן כן
מיקי לוי:
 אבל יש ביכולת הוועדה הזאת את האפשרות היחידה להוציא צווי הבאה לאישי ציבור שהם לא פוליטיקאים כדי לחייב אותם לתת דין וחשבון בפני הוועדה לביקורת המדינה
מיקי לוי:
 זה תוקפה ומתוקף זה היא עובדת
מיקי לוי:
      אני מאוד מודה לך גם על מה שעשית אתמול, זה פתח לנו צוהר נוסף
יעל אודם:
תודה רבה לך
מיקי לוי:
חבר הכנסת קינלי, בבקשה
משה טור פז:
תודה למבקר המדינה על הדוחות שהוא מביא לכאן כי בהקשר של מערכת החינוך אני מרגיש שהם עושים פה הרבה מאוד ומייצרים בקרה מאוד נכונה
משה טור פז:
 שנית, בוא נזכור שכל התוצאות של המבחנים הבינלאומיים שמובאים בכל דוח, תמיד חסרים 22% מהתלמידים, כי 14% החרדים לא נמדדים, 5% מזרח ירושלים לא נמדדים ו-3% מהמערכת שהם לא פשוט לא רשומים כי הם תלמידים פרטיים וגם הם לא נמדדים, כך לפי הדוח האחרון שנמסר לוועדת החינוך לפני 7 שנים
משה טור פז:
 סך הכול 22% מהמערכת לא נמדדים ולכן התוצאות העלובות שלנו הן עוד הרבה יותר גרועות כי ה-22% האלה לא בדיוק האליטה שלנו מבחינה לימודית
משה טור פז:
      אחרי שאמרתי את זה
משה טור פז:
 רן ארז, אני מאחל לך לקבל הישג כמו שהביאה השרה שאשא ביטון להסתדרות המורים בהקשר של המשא ומתן, גם בדרך שהוא נוהל וגם בתוצאות שלו
משה טור פז:
      אני מסכים עם הקו שנאמר
משה טור פז:
 אני חושב שצריך במערכת החינוך יותר תחרות, יותר חוזים אישיים
משה טור פז:
 אני שמח שאמרת את זה, רן
משה טור פז:
 יותר אפשרות למנהלי בתי הספר לבחור את המורים שלהם ולתגמל את המצטיינים
משה טור פז:
 זה נכון שיש למערכת החינוך הרבה דברים לתקן אבל בסופו של דבר אמרת את הנקודה, וזה יתרונך בהיותך איש חינוך
משה טור פז:
 אם יהיו לנו מורים טובים אז אנחנו נביא הישגים גבוהים
משה טור פז:
 בסוף זה הכול
משה טור פז:
 זה לא רק שכר
משה טור פז:
 גמישות תעסוקתית, תחרות פנימית ותגמולים שהם לא רק שכר, הם חלק מהאירוע
מיקי לוי:
      משרד החינוך ולאחר מכן משרד האוצר
מיקי לוי:
 יש פה רפרנט חינוך ממשרד האוצר? אני רואה שכן
מיקי לוי:
 שנס מותניים, אני רוצה לשמוע בשורות
מיקי לוי:
 אני בא מכם
מיקי לוי:
 הייתי אצלכם שנתיים
מיקי לוי:
 כסגן שר האוצר אני יודע את כל השטיקים
אפרת צנגן:
אני מנהלת אגף אסטרטגיה במשרד החינוך
אפרת צנגן:
 אני לא אתייחס לדברים שנאמרו על פתיחת שנה
אפרת צנגן:
 מנכ"ל המשרד עסוק מאוד בכל מה שקשור לפתיחת שנה, טיפול במחסור במורים לפתיחת שנה בחינוך המיוחד ובהסכמי השכר
אפרת צנגן:
      אני אתייחס לדברים המקצועיים ולדוח מבקר המדינה שהוצג כאן
מיקי לוי:
תיתני לנו בשורה, האם צפויה לנו שביתה
אפרת צנגן:
אני לא אתייחס לדברים האלה
מיקי לוי:
 את יכולה להעביר למנכ"ל משרד החינוך שבאוגוסט אני מקיים דיון נוסף ואנחנו נזמין אותו
מיקי לוי:
 באמת, לא מהפה אל החוץ, אני מאוד מכבד אותו וגם את עברו ואני אשמח שהוא יבוא בלי כל השטיקים והסיפורים מסביב של צווי הבאה
מיקי לוי:
 זה לא מכובד
מיקי לוי:
 לא מכובד שלא מכבדים את הוועדה הזאת שהיא הוועדה לביקורת המדינה
מיקי לוי:
 מחובתה לפקח על עבודת הממשלה, כולל השר שלך
מיקי לוי:
 תגיד לך את זה השרה שיושבת כאן
מיקי לוי:
 מה לעשות, ככה זה עובד
מיקי לוי:
 הרשות המחוקקת מפקחת על הרשות המבצעת
מיקי לוי:
 לא תמיד יש לה רוב אבל יש לה יכולות נוספות
אפרת צנגן:
בסדר גמור, תודה
אפרת צנגן:
      אני רוצה להתחיל בלהביע קצת צער מול משרד מבקר המדינה
אפרת צנגן:
 אנחנו נמצאים בתקשורת כבר 3 שנים סביב הדוח הזה
אפרת צנגן:
 עבדתי במשרד בתכלול הדוח, עבדתי מול עורכות הדין שעבדו על הדוח ומול כל הצוות שחלקו יושב כאן
אפרת צנגן:
 אנחנו במשרד התייחסנו ותכללנו מענה מאוד מקצועי
אפרת צנגן:
 בזמנו, מי שחתמה על המענה והעברתו היא השרה לשעבר שיושבת כאן
אפרת צנגן:
      צר לי שהדברים מוצגים כאן בדיוק כמו שהם הוצגו לפני שלוש שנים וגם בדיוק גם כפי שהם הוצגו בפברואר
מיקי לוי:
אז תגידי לנו
אפרת צנגן:
אני אגיד
יפעת שאשא ביטון:
מאז שהייתי במשרד התרסק כמעט הכול
אפרת צנגן:
לא, אני דווקא אעדכן
אפרת צנגן:
 אנחנו מקפידים וגם אז הקפדנו לעדכן כל הזמן את המבקר בדברים החדשים שקורים
אפרת צנגן:
 גם אז המשרד התייחס מאוד ברצינות לדוח ולדברים
אפרת צנגן:
 כפי שאמרת, המשרד מכיר את הדוח, הגורמים המקצועיים במשרד מכירים את הדוח
אפרת צנגן:
 גם ראשי המשרד מכירים את הדוח ואנחנו עובדים קשה מאוד על היישום של הדברים
אפרת צנגן:
 אמרנו אותם פה גם בפברואר כשנפגשנו
אפרת צנגן:
      אני אחזור על חלק מהדברים ואני גם אעדכן בדברים החדשים
אפרת צנגן:
 הייתי רוצה, גם בשביל הציבור וגם בשביל הוועדה, שיוצגו עדכונים
אפרת צנגן:
 אנחנו כאן כדי להיות בקשר, אנחנו יכולים לעדכן בכל דבר שהוא לא ידוע
אפרת צנגן:
 עדכנו בכל הדברים
אפרת צנגן:
 נאמר כאן קודם שזאת תמונה מדויקת, אבל התמונה הזאת לא מדויקת, התמונה הזאת היא מלפני שלוש שנים
מיקי לוי:
יש לי כבר הצעה
מיקי לוי:
 אני רואה אותן מושכות כתפיים וממצמצות בעיניים
מיקי לוי:
 כשתצאו מכאן, אם תרצו אני אהיה השכן והמתווך
מיקי לוי:
 תחליפו טלפונים
יפעת שאשא ביטון:
אני אשמח לשמוע דוגמאות
מיקי לוי:
 אני רק רוצה להסדיר וליישר את ההדורים כי תמיד יש לי דברים כאלה שקורים מול משרד מבקר המדינה
מיקי לוי:
 נא קבעו מועד, קפה על חשבוני
מיקי לוי:
 תשבו ותיישרו את כל הדרוש תיקון
דודי כהן:
אני רק אגיד משהו, ברשותך
דודי כהן:
 אני מבקר הפנים של משרד החינוך
דודי כהן:
 יש עבודה סדורה מול משרד מבקר המדינה ויש תהליך סדור שבו מבקר המדינה מפרסם דוח
דודי כהן:
 על-פי החוק, המשרד הממשלתי צריך להגיב
דודי כהן:
 לכל דוח שעולה פה בוועדה, יש דוח צוות תיקון ליקויים שבו המשרד מדווח לראש הממשלה ולמבקר המדינה סטטוס לגבי התיקונים
דודי כהן:
      אפרת מציינת שחלק מהדברים שדווחו כבר בעבר למשרד מבקר המדינה, חלקם טופלו ויש מתודולוגיה
דודי כהן:
 יש פה איזה פער כי מצד אחד, מוצגים  הנתונים נכון לשנת 2019-2020 שאז נכתב הדוח ויש תהליכים שכבר בוצעו
מיקי לוי:
כשניפגש באוגוסט בטבלאות שלהם הם יציינו מה תוקן ושופר
יפעת שאשא ביטון:
חברים, אנחנו הגבנו לדוח הזה
יפעת שאשא ביטון:
 זה היה נכון לתקופה שאני הייתי שם
יפעת שאשא ביטון:
 כל מה שעלה כאן אנחנו הגבנו
יפעת שאשא ביטון:
 קראתי מילה מילה והתייחסנו
יפעת שאשא ביטון:
 כל מה שהיה בדוח, אפשר לחתום עליו פעמיים
אפרת צנגן:
הדברים עדיין נכונים ואפילו טובים יותר
יפעת שאשא ביטון:
רגע
יפעת שאשא ביטון:
 איזה דברים טובים יותר? המערכת חזרה אחורה
יפעת שאשא ביטון:
 המבחנים הישנים חזרו
יפעת שאשא ביטון:
 אל תיתני להם לעשות לך את זה
אפרת צנגן:
אני אתייחס לזה
יפעת שאשא ביטון:
בבקשה, תתייחסי רק לנושא של המיומנויות
יפעת שאשא ביטון:
 כל מה שעשינו נמחק
מיקי לוי:
אני רוצה לתת לאנשים שבאו מרחוק גם לדבר
מיכה גולדמן:
כפי שציינו בהתחלה, הדוח מציג את התמונה העובדתית
מיכה גולדמן:
 עם כל הכבוד, תיקון ליקויים אתם מדווחים
מיכה גולדמן:
 אבל אנחנו לא בדקנו? זה מה שאתם מדווחים
מיכה גולדמן:
 אנחנו מדווחים את מה שבדקנו
מיכה גולדמן:
 זאת התמונה נכון לתקופה שדיווחנו עליה ואת זה ציינו בהתחלה
מיכה גולדמן:
 מעבר לכך, מה שאתם מציינים שתיקנתם או לא תיקנתם, או אתם בתהליכים, זה התפקיד שלכם
מיכה גולדמן:
 זה התהליך שמתקיים בוועדה
אפרת צנגן:
ניכנס לתוך הדברים
אפרת צנגן:
 עברו שלוש שנים ותיקנו
אפרת צנגן:
 נתחיל מלמידה משמעותית, כי זה אחד הדברים המשמעותיים שהיו בדוח וגם דיברנו על זה בפברואר
אפרת צנגן:
 היו ארבעה לקחים בנושא של למידה משמעותית
אפרת צנגן:
 יש דוח הערכה של רמ"ה, המשרד ביצע למידה של דוח הערכה
אפרת צנגן:
 יש ארבעה דברים מרכזיים שעלו בדוח וגם עלו בדוח המבקר
אפרת צנגן:
      אחד מהם זה היעדר שפה משותפת
אפרת צנגן:
 דיברת על שפות מיומנויות רבות וכדומה
אפרת צנגן:
 יש תפיסת למידה שקיימת בכל הפורטלים של המשרד
אפרת צנגן:
 פורסמה תפיסת למידה עם 13 מיומנויות שהמשרד מדבר בהם, שכל המערכות של המשרד מדברות בהן, אם זה המזכירות הפדגוגית וכל תוכניות הלימודים שהותאמו
אפרת צנגן:
 אגב, חלקן כבר עודכנו
אפרת צנגן:
 נאמר פה שלא עודכנו תוכניות הלימודים
אפרת צנגן:
 יש יותר מ-13 תוכניות לימודים שעודכנו מאז 2020, ביניהם הכי משמעותית מבחינת מקצועות החובה זה באזרחות
אפרת צנגן:
 יש תוכנית לימודים חדשה באזרחות
יפעת שאשא ביטון:
אבל הרגו אותה
אפרת צנגן:
יש גם אחרות, שפה עברית
אפרת צנגן:
 השפה העברית, השפה הערבית, מקצועות הליבה שלנו, מקצועות החובה שלנו מעודכנות בימים אלה וחלקן כבר עודכנו
אפרת צנגן:
 זה דבר מאוד חשוב שצריך להגיד
אפרת צנגן:
 אז השפה המשותפת מוטמעת במשרד
אפרת צנגן:
 כמובן שהדברים האלה לוקחים זמן
אפרת צנגן:
 כולנו יודעים כמה זמן הם לוקחים אבל עדיין אנחנו בהתקדמות משמעותית
אפרת צנגן:
 ברמ"ה יש כלים להערכת מיומנויות שכבר פורסמו
אפרת צנגן:
 גם חטיבת הביניים, גם חטיבה עליונה
אפרת צנגן:
 יש מבדקי "עמית" ו"איתי" שהם גם כלים וולונטריים פנימיים שנעשים על-ידי הצוות
אפרת צנגן:
אני לא בטוחה שאצליח לעמוד בחמש דקות
מיקי לוי:
אתם לא תתחמקו מזה שאתם תשבו יחד
אפרת צנגן:
בשמחה רבה, אנחנו עושים את זה תמיד
יפעת שאשא ביטון:
אדוני היושב-ראש, חשוב לשמוע אותה
יפעת שאשא ביטון:
 אגב, היא גם לא אשמה
יפעת שאשא ביטון:
 אנחנו טעונים אבל את לא אשמה כי שלחו אותך לפה
אפרת צנגן:
אז שפה משותפת קיימת במשרד
אפרת צנגן:
 עובדים על הטמעתה, יש תפיסת למידה ואנחנו מטמיעים אותה בכל המנגנונים המשרדיים
אפרת צנגן:
      דבר שני, היו כלים שהיו חסרים למורים בלמידה משמעותית, כלים להערכה
אפרת צנגן:
 בעצם הם דיברו על הערכה חלופית, אין כלום
אפרת צנגן:
 זה היה אחד הלקחים המשמעותיים
אפרת צנגן:
 היום יש לנו משימות שלא נקברו, משימות עם מיומנויות, מכוונים להערכת מיומנויות, שנכנסו לתוך תוכנית הבגרויות הגמישה וכלים רבים נוספים שפותחו להערכה של מיומנויות, לקידום והוראה של מיומנויות
אפרת צנגן:
 הם מוטמעים בשטח, גם במסגרת תכנית הבגרויות הגמישה וגם בדברים אחרים
אפרת צנגן:
      רכז בית ספרי
אפרת צנגן:
 רכז של מיומנויות שהתחיל ברפורמה בגלגולה הקודם ועדיין נמצא היום בבתי הספר
יפעת שאשא ביטון:
אגב, הוא ימשיך שנה הבאה?
אפרת צנגן:
הוא ממשיך
אפרת צנגן:
      זה לא היה בלמידה משמעותית וכעת הוא נמצא כאן
אפרת צנגן:
 זה היה לקח מאוד משמעותי בלמידה משמעותית וזה נעשה
אפרת צנגן:
      דבר אחרון, בקרה והערכה
אפרת צנגן:
 גם הערכה חלופית 30% לא נבדקה בלמידה משמעותית
אפרת צנגן:
 היו כל מיני נושאים, אחד מהם מתנוסס על הדגל, השואה, שנהיה נושא בחירה וגרר הרבה מאוד תגובות וכו'
אפרת צנגן:
 לא נעשתה בקרה והערכה בכלל של המשרד לגבי אותם דברים, לגבי אותה הערכה חלופית
אפרת צנגן:
 היום אנחנו עושים תהליכי בקרה שגם היו בגלגולה הקודם של הרפורמה וגם עדיין נמצאים היום והם ייושמו
אפרת צנגן:
      אני עוברת מלקחים של למידה משמעותית לנושא של מספר בחינות הבגרות והנושא של גמישות פדגוגית
אפרת צנגן:
 אנחנו יצאנו לתוכנית הבגרות הגמישה
אפרת צנגן:
      בואו נדבר לרגע על נקודת המוצא
אפרת צנגן:
 נקודת המוצע של תכנית הבגרויות הגמישה היתה דווקא שיתוף של הציבור
אפרת צנגן:
 יצאנו באותו זמן כדי להבין עם התלמידים, המורים והמנהלים מה אתם צריכים ולמה אתם מצפים? כמובן שיש מגוון
אפרת צנגן:
 יש מורים שיגידו כך או אחרת ויש תלמידים שיגידו כך או אחרת, אבל ביקשו בצורה מאוד ברורה הדרגה
אפרת צנגן:
 זה היה אחד הדברים המשמעותיים שקורים החל מהשנה בתוכנית הבגרויות הגמישה
יפעת שאשא ביטון:
הרפורמה היתה בהדרגה, היא היתה בתהליך של שלוש שנים
אפרת צנגן:
הרפורמה חלה על כל המערכת - - -
יפעת שאשא ביטון:
זה תהליך הדרגתי של שלוש שנים
יפעת שאשא ביטון:
 אל תגידי דברים שאת יודעת שהם לא נכונים
אפרת צנגן:
אני אגיד מה שאני יודעת שנכון
יפעת שאשא ביטון:
הרפורמה היתה בתהליך של הבשלה של שלוש שנים
אפרת צנגן:
אני רוצה לדבר על מה שקיים היום
אפרת צנגן:
 בגמישות פדגוגית דיברנו על נושא הבחירה
אפרת צנגן:
 בית הספר היום יכול לבחור אם הוא נכנס לתוך מתווה הבגרויות החדש בין מקצוע אחד לארבעה מקצועות
אפרת צנגן:
 זה קשור למשרד הבחינות
אפרת צנגן:
 בכל אחד ממקצועות החובה עדיין צריך להיבחן - - -
קריאה:
זה היה כבר בתשפ"ג או שזה יהיה בשנה הבאה?
אפרת צנגן:
לא
אפרת צנגן:
 החל משנת תשפ"ד
אפרת צנגן:
 תשפ"ג היתה שנת מעבר
אפרת צנגן:
 אנחנו באמצע השנה החלפנו את הדברים וכיתות י' קיבלו איזו שנת מעבר כזאת וזה לא הוחל
יפעת שאשא ביטון:
אז מה יהיה בשנה הבאה?
אפרת צנגן:
מתוך 828 בתי ספר 555 בתי ספר בחרו לפחות במקצוע אחד מהמתווה החדש
אפרת צנגן:
 המתווה החדש כולל  משימות שמוטמע בהם הנושא של מיומנויות, גם הצגה, גם קריאה וגם חקר
אפרת צנגן:
 כל המיומנויות שהוצגו כאן, יש ניסיון מאוד משמעותי של המשרד להכניס את זה
אפרת צנגן:
 זה נעשה יד ביד עם המוכנות של תלמידים, מורים ומנהלים
יפעת שאשא ביטון:
וגם מבחן בסוף?
אפרת צנגן:
מבחן לא בסוף, מבחן נמצא
אפרת צנגן:
 אני רוצה להגיד משהו על מבחן
אפרת צנגן:
 מבחן הוא לא אם כל חטאת
אפרת צנגן:
 מבחן מקדם מיומנויות
יפעת שאשא ביטון:
איזה מיומנויות מקדם המבחן של פעם? יש לך אותו במקצועות אחרים
אפרת צנגן:
לא רק המבחן של פעם, גם המבחנים מותאמים
אפרת צנגן:
 המבחנים הם לא אם כל חטאת
אפרת צנגן:
 צריך לדבר גם על משמעותם של מבחנים מבחינת התלמידים, מבחינת המורים
אפרת צנגן:
 צריך לדבר על המשמעות של הדבר הזה
אפרת צנגן:
 קודם כל, הדרגה התבקשה על-ידי המורים, המנהלים והתלמידים
אפרת צנגן:
 תנו לנו לבחור איך אנחנו נכנסים לזה
אפרת צנגן:
      דבר שני, מבחן הוא יכול להיות עתיר סיכון, כלומר, הוא יכול להיות כל הציון של התלמיד
אפרת צנגן:
 הוא יכול להיות גם פחות
אפרת צנגן:
 היום המבחנים הם במשקל מועט הרבה יותר מתוך הציון הכולל של התלמידים
יפעת שאשא ביטון:
מזה זה רלוונטי
אפרת צנגן:
זה מאוד רלוונטי בגלל שזה נותן סט מיומנויות מגוון
יפעת שאשא ביטון:
בואו נעשה את זה בדיון
יפעת שאשא ביטון:
 אתם, התלמידים, זה משנה לכם אם המבחן הוא 30% או 40%? כשאתם מגיעים למבחן זה אותו לחץ, זה אותו עומס רגשי
אפרת צנגן:
זה לא נכון
יפעת שאשא ביטון:
את אומרת לי שזה לא נכון?
אפרת צנגן:
זה לא נכון גם מחקרית
יפעת שאשא ביטון:
בוודאי שזה נכון
יפעת שאשא ביטון:
 הרי למה כל הרפורמות לא הצליחו? בגלל שבסוף הם שינו פה 30%, שם 20%
יפעת שאשא ביטון:
 אבל המערכת היתה מכוונת למבחן החיצוני שכולו מגיע למשרד החינוך וכמו שאמר רן ארז, שופטים על-פי הציון שלו
יפעת שאשא ביטון:
 לכן זה לא משנה כמה מנסים עכשיו מיומנויות, להתפלפל ולספר סיפורים, בסוף מה שקובע בתוך המערכת זה אותו מבחן
יפעת שאשא ביטון:
 אתם רוצים לקרוא לו 30%, תקראו לו 30%
יפעת שאשא ביטון:
 זה הסיפור
יפעת שאשא ביטון:
 הם יושבים כאן ואומרים לכם את זה בלייב
מורן וולף:
גם לא כל בני הנוער יודעים מה האחוז של אותו מבחן בגרות שהם ניגשים אליו
מורן וולף:
 זה לא תמיד ידוע
אפרת צנגן:
אני מקבלת ומבינה
יפעת שאשא ביטון:
בסוף הם עומדים בסיטואציה של מבחן
יפעת שאשא ביטון:
 קצת פסיכולוגיה להבהיר את המשמעות של הדבר הזה עבור הילדים בשטח ולא רק לדקלם
קריאה:
המשקל של המבחן הוא 49% וקודם הוא היה 50%
אפרת צנגן:
49% על 50% מתוכנית הלימודים
יפעת שאשא ביטון:
חברים, עבור הילד זה אותו דבר
רן שי:
בסופו של דבר, מבחינה עובדתית, הבגרות הכתובה היא עדיין היעד הסופי, בין אם זה 30% או 40%
רן שי:
 הבגרות הכתובה היא היעד הסופי
רן שי:
 זה מבורך שמוסיפים גם דברים של הערכה חלופית אבל ברגע שהבגרות הכתובה, היא אותה בגרות שההורים שלו עשו והיא המטרה הסופית, זה - - -
קריאה:
בואו נזכיר שגם על למידה משמעותית 30% מבתי הספר עושים מבחן ולא עושים שום דבר אחר
קריאה:
 אז זה 30% ועוד 40%
מיקי לוי:
אני מנטרל את השרה לשעבר, דברו איתי
מיקי לוי:
 אתם אומרים שנצמצם לאיקס מקצועות שזה העוגן המרכזי ובשאר תנו לנו איזה מיומנויות כדי שנוכל להתרכז ולהתפתח לעתיד לבוא
מיקי לוי:
 זה מה שהתלמידים אומרים לי?
קריאה:
בסופו של דבר יש 11 בגרויות שבכל אחד מהמקצועות האלה יש גם 30% וגם את החיצוני וזה יוצר כל-כך הרבה עומס
קריאה:
 כל פעם שמשרד החינוך מגיע עם איזו תוכנית גדולה להקנות לנו מיומנויות למידה, זה פשוט עולה לנו בעוד עומס ובעוד עבודות שבסופו של דבר מתורגמות למבחנים או שמטילות עלינו המון עומס
קריאה:
אני יכולה לומר שאישית, לפחות בבית הספר שלי, דווקא הרפורמה שהיתה בהקלות קורונה, זה משהו שהקל ברמות על העומס שהיה על תלמידים
קריאה:
 אומרים שכיתה יא' היא כיתה מלחיצה ועמוסה ברמות א בל הלחץ ירד ברגע שאמרו שיש לנו 5 מקצועות שאנחנו נבחנים עליהם בבחינה חיצונית ויש הקלות בחומר וכל מיני התאמות שמוסיפים לנו
קריאה:
 לכן אני לא זוכרת את כיתה יא' כחוויה רעה
מיקי לוי:
תשמעו אותם
יפעת שאשא ביטון:
היא לא אשמה, מסכנה
מיקי לוי:
אני לא בא אליה בטענות
מיקי לוי:
      חבר'ה, התלמידים, כבשתם את הוועדה
רן שי:
אני חייב להגיד שבגלל שאנחנו גוף מייצג ואנחנו עובדים הרבה עם המשרד, אני חייב לומר שהאנשים במשרד הם מאוד רוצים
רן שי:
 אני חושב שיש דברים שמגבילים אותם
רן שי:
 למשל, אגף אסטרטגיה מאוד משתפים, שואלים ומתייעצים
רן שי:
 המנהלים בשטח מאוד רוצים לשפר ולשנות ולהקנות מיומנויות
רן שי:
 הם שואלים את התלמידים
רן שי:
 יש המון תהליכים שאנשי המקצוע כן רוצים לשפר ולשנות בשביל התלמידים, אבל בעיניי יש פה הגבלות אחרות ולכן אני לא חושב שהם הכתובת
רן שי:
 היתה קצת אווירה של עליהום
מיקי לוי:
אני רק אומר שתשמעו אותם
מיקי לוי:
 אני מניח שיש להם עוד אלפי תלמידים
אפרת צנגן:
אני אחזור ואגיד שהמתווה היום מאפשר גמישות רבה לבתי הספר
אפרת צנגן:
 אני בטוחה שכל אחד מהתלמידים חווה את המבחנים והעבודות וכל הדברים האלה
אפרת צנגן:
 גם בתמהילים קודמים של הרפורמה, גם כשהיתה עבודה מסכמת בקצה, שקראו לה עבודה סמינריונית, זה איים ועשה שמות לא פחות מאשר מבחן הבגרות
אפרת צנגן:
 אז כל הדברים האלה תמיד נשמעים מפחידים
אפרת צנגן:
 יש שוני בין איך שהשטח חווה
אפרת צנגן:
 בסוף צריך להחיל איזו מדיניות ובסוף מנסים להתחשב בדברים שנאמרים ואכן הרבה דברים נאמרו כאן
אפרת צנגן:
 גם צריך שיהיה מי שיוביל את השינוי
אפרת צנגן:
 כשמורים ומנהלים אומרים שהם רוצים הדרגה ורוצים לבחור, אז אנחנו כן, אנחנו מקווים
אפרת צנגן:
 השנה הזאת היתה שנת מעבר - - -
מיקי לוי:
כמה מבחנים יהיו בשנה הבאה?
אפרת צנגן:
אגב, יכול להיות שיש בית ספר שאולי נבחן במבחן אחד מתוך הארבעה האלה, חוץ ממקצועות הליבה
אפרת צנגן:
 זה בגלל שיש לנו עדיין את ממירי הבגרות, כלומר, תמר, חלוצי הערכה, דברים שלא עושים בהם בחינה