GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי בן מאיר:
 מהנדס העיר או מי מטעם הרשות נותן צו, אנחנו פועלים, וצריך להגיד שגם בזה יש רמות שונות של תיקון - לא כל צו של מהנדס מחייב פינוי
אלי בן מאיר:
 אבל אנחנו מפנים את הדיירים מכל מבנה מסוכן שכן יש עליו צו פינוי, וכמובן דואגים להם למגורים חלופיים
אלי בן מאיר:
     יש שלב נוסף: מה עושים עם המבנה
אלי בן מאיר:
 אני מניח שזה גם עלה בוועדות שציינתם, חברי הכנסת
אלי בן מאיר:
 איפה שאנחנו מקבלים תקציב אנחנו משפצים או מחזקים את המבנה
אלי בן מאיר:
 ברגע זה יש מספר פרויקטים כאלה בצפת, קריית שמונה, חצור – כמובן שיישובי השבר הם בעדיפות
אלי בן מאיר:
 צריך להגיד שכרגע אנחנו, במשרד, מתוקצבים לדברים שהם בעדיפות גבוהה בגלל מצב הסכנה
אלי בן מאיר:
 יש מבנים שיש עליהם צווים שלא מחייבים פינוי, ואז התעדוף של הטיפול בהם הוא יותר נמוך
אלי בן מאיר:
 אנחנו עובדים לפי תוכנית עבודה, ומשתדלים לטפל במבנים האלה לאט-לאט
אלי בן מאיר:
 כאמור, יש מבנים שהם ללא צווים, וכמובן שגם הם צריכים תחזוקה
אלי בן מאיר:
 אני שם את זה בצד
אלי בן מאיר:
     הנקודה השלישית, עלתה גם על ידי נציג המבקר: רוב הדירות שלנו הן ישנות מאוד, מקום המדינה
אלי בן מאיר:
 כשבנו אותן לא תכננו שהן יחזיקו כל כך הרבה זמן, וזה משפיע, כמובן, גם על רמת התחזוקה, גם על איכות התחזוקה, וגם יש דברים - - - להרוס ולבנות מחדש, לא משנה כמה נתקן – יש שם תקלות חוזרות ונשנות
אלי בן מאיר:
 לכן אני חושב שהפעילות שאנחנו עושים של רכש דירות חדשות, והיא מתוקצבת, היא משמעותית
אלי בן מאיר:
 ראשית, כי זה מגדיל את המלאי, שירד, כמו שציינת בהתחלה, אדוני היו"ר, ויש הרבה ממתינים
אלי בן מאיר:
 שנית, כי זה נותן לנו דירות במצב יותר טוב
אלי בן מאיר:
 שנה שעברה נרכשו מאות דירות כאלה, והשנה אנחנו במאמץ לרכוש מאות רבות של דירות נוספות
אלי בן מאיר:
 גם זה כיוון של פתרון
אלי בן מאיר:
     הנקודה הרביעית שעלתה, ואני לא אאריך, אלא אם תרצו שארחיב או אתייחס למשהו ספציפי, היא הנושא של רמת השירות, מה שאנחנו מכנים ה-SLA
אלי בן מאיר:
 קודם כל, אנחנו עושים ככל יכולתנו כדי לטפל, יש עשרות אלפי תקלות ואנחנו ממכנים יותר ויותר תהליכים כדי שנוכל למדוד את עצמנו
אלי בן מאיר:
 בשנה האחרונה, ובוודאי בכל החודשים שאני נמצא, המשרד הגביר מאוד את הפיקוח עלינו
אלי בן מאיר:
 אנחנו מקבלים קנסות כשאנחנו לא עומדים בקריטריונים האלה
אלי בן מאיר:
 סך הכל: יש שיפור משמעותי, אפשר לראות את המדדים האלה, מזה שכל שיחה שמישהו פותח תקלה - - -
מיכאל ביטון:
כמה קנסות קיבלתם השנה?
אלי בן מאיר:
בשנה החולפת הייתה לנו ירידה משמעותית משנת 2021
אלי בן מאיר:
 עוד לא סיכמו הכל, אבל סביב ה-100 אלף שקל
מיכאל ביטון:
100 אלף שקל
מיכאל ביטון:
 ומה רשמתם בדו"חות הכספיים שלכם כיתרות סוף השנה? כמה כסף?
אלי בן מאיר:
לא יודע, עוד לא סיימנו - - -
מיכאל ביטון:
של 2021
אלי בן מאיר:
של 2021 אני לא זוכר, לא הייתי פה, אני לא יודע - - -
מיכאל ביטון:
מה "לא זוכר", אתה המנכ"ל
מיכאל ביטון:
 אין לכם דו"חות כספיים?
מיקי לוי:
ביטון, נשאל את זה את אחד הסמנכ"לים שלו, כי הוא נכנס - - -
מיכאל ביטון:
100 אלף שקל קנס כשהם שמים מיליונים ביתרות במקום להשקיע את זה בתחזוקה
מיכאל ביטון:
 הם מדווחים שהם חברה פיננסית יציבה
מיכל צדוק שטרנברג:
על פי הוראות הממשלה, חצי מהיתרות של עמידר מושקעות כולן בתחזוקה, והחצי השני הולך חזרה לממשלה
מיכל צדוק שטרנברג:
 אין לזה שום - - -
מיכאל ביטון:
זו חוצפה
מיכאל ביטון:
 זה פשע חברתי
מיכאל ביטון:
 זה שאתם מחזיקים יתרות זה פשע, אז אל תביאו יתרות בכלל
מיכל צדוק שטרנברג:
הם לא מחזיקים יתרות במובן הזה, זה חוזר לממשלה - - -
מיקי לוי:
הם לא מחזיקים, היא אומרת שזה - - -
מיכאל ביטון:
אבל שלא יהיו יתרות
מיכאל ביטון:
 אם הייתם עובדים לא היו יתרות
מיכאל ביטון:
 אין יתרות
מיכל צדוק שטרנברג:
זו חברה - - - אם זה היה משרד ממשלתי - - - אז הייתם שואלים למה זאת לא חברה ממשלתית
מיכאל ביטון:
יש לך כסף – תבצעי אותו
מיכאל ביטון:
 אתם לתועלת הציבור, אתם לא חברה פיננסית
מיקי לוי:
מה שאומר חבר הכנסת ביטון זה שבמקום להחזיר חזרה למשרדי האוצר – תשקיעו בשיפוצים, כדי להעלות את רמת הדירות
מיכל צדוק שטרנברג:
כך עושים
מיכל צדוק שטרנברג:
 זה בדיוק מה שעושים
אלי בן מאיר:
אדוני, סליחה, אני לא - - - אנחנו לא - - -
מיכאל ביטון:
התעצבנתי שאתה מספר לנו על קנס של 100 אלף שקל כשאתם מחזיקים מיליונים ביתרות – זה מה שידגדג לכם לתפקד? אתה מספר את זה כאילו זה מזיז אתכם
מיקי לוי:
 חבר הכנסת ביטון מדבר מדם לבו, הוא גם היה ראש עיר עם דירות מן הסוג הזה, וגם משפחתו כנראה - - -
מיכאל ביטון:
זה גם הנושא שלי פה, כבר כמה שנים
מיקי לוי:
אדוני המנכ"ל, בבקשה
מיכאל ביטון:
אגב, עובדי עמידר הזוטרים עושים את העבודה
מיכאל ביטון:
 הכשל והרקבון בעמידר זה הניהול וההנהלה
מיכאל ביטון:
 עכשיו יש הנהלה חדשה ומנכ"ל חדש, שלושה חודשים, הלוואי והמשיח יגיע
מיכאל ביטון:
 אבל מה שאתם סופגים זה לא על שלושת החודשים שאתה בתפקיד, זה על 70 שנה של מוניטין
מיכאל ביטון:
 כבר נוצר מושג במדינה, המילה "עמידר"
מיכאל ביטון:
 זה כשבן אדם מפר כל אמון, זו המילה "עמידר"
מיכאל ביטון:
 ומה הבושה? שיש לידם עמיגור, ואין את כל התלונות האלה
מיכאל ביטון:
 כשמנכ"ל עמיגור נפטר העריצו אותו, כי הוא עבד בזה 20 שנה ונתן את הלב והנשמה
מיכאל ביטון:
 אפשר היה לעשות את זה אחרת
מיכאל ביטון:
 אני מקדים את הדברים שלי, אבל אם אתה לא רוצה שנתעצבן, אל תספר על קנס של 100 אלף שקל כשאתה מחזיק יתרות של עשרות מיליונים
מיקי לוי:
 בבקשה, להמשיך
אלי בן מאיר:
טוב, כמובן שאין לי שום עניין להתפלמס עם אף אחד מחברי הכנסת המכובדים
אלי בן מאיר:
 אני גם לא מדבר על 70 שנה – אני בעמידר שלושה חודשים, באתי מאותן מוטיבציות שיש לחבר הכנסת ביטון
אלי בן מאיר:
 במקום עבודתי הקודם הרווחתי הרבה יותר כסף, ולמרות זאת אני בעמידר
אלי בן מאיר:
 אני, כמובן, לא מקבל את האמירות על ההנהלה הנוכחית של עמידר, אני חושב שהן לא במקום
מיכאל ביטון:
דיברתי על ההנהלות הקודמות, אתה בתפקיד שלושה חודשים
מיכאל ביטון:
 אפילו לא טירונות
מיכאל ביטון:
 אתה סוחב על גבך את פשעי העבר
מיכאל ביטון:
 האם אתם תהיו המהפכה? הלוואי שעוד שבעה חודשים-שנה ניפגש פה ונשמע שעמידר חברה מופתית, מצוינת
מיכאל ביטון:
 אבל ליוויתי שבעה מנכ"לים שהתחלפו, לא אחד, כל ההנהלות התחלפו
מיכאל ביטון:
 כמעט שנה השארתם חברה בלי מנכ"ל, ניהלתם אותה עם ממלא מקום
מיכאל ביטון:
 דירקטוריונים שממונים פוליטית ולא מקצועית
מיכאל ביטון:
 אז עכשיו אתה סוחב את כל פשעי העבר, זה המצב
מיקי לוי:
טוב, הדברים כנראה לא מכוונים למנכ"ל הנוכחי, והלוואי שכל ההנהלה הנוכחית תביא לנו בשורה אחרת
אלי בן מאיר:
אני רק אגיב: לגבי טירונות – עשיתי טירונות של 30 שנה, היא הייתה ארוכה ואני חושב שעשיתי אותה בסדר
אלי בן מאיר:
 לגבי הנקודות הנוספות שעלו בדו"ח: רמת השירות – כפי שאמרתי, תמיד יש מקום לשיפור, ואנחנו משתדלים
אלי בן מאיר:
 אנחנו גם מודעים לזה שאנחנו לא מושלמים
אלי בן מאיר:
 הגברנו מאוד את מנגנוני הבקרה, דיגיטליים ונוספים
אלי בן מאיר:
 אפשר לראות שיש שיפור, יש ירידה בכמות החריגות שלנו, גם במדידות שאנחנו עושים לעצמנו וגם במדידות שמשרד הבינוי והשיכון עושה לנו
אלי בן מאיר:
     הנקודה האחרונה שעלתה – ואני לא רוצה לקחת את כל הזמן, אבל אשמח להרחיב על כל דבר שתרצו – היא, ואני חושב שהמבקר ציין את זה, דיירים שעושים 10-15 קריאות חוזרות, והאם יש פה משהו שהוא מעבר, אני יכול לדבר על רמת השיפוץ, או - - - אנחנו מכניסים עכשיו כל מיני מנגנונים טכנולוגיים שיאפשרו לנו לייצר אנומליות, קרי: תקלה שחוזרת על עצמה יותר מדי פעמים, או אפילו דירה שיש בה כמות הולכת וחוזרת של תקלות – שנדע לקבל על זה התראות ולתת על זה את אותו מיקוד שגם המבקר ציין
אלי בן מאיר:
 אני מקווה שהדברים האלה כבר מורגשים, לדעתי חלקם כבר מורגשים
אלי בן מאיר:
 ומה שלא – יורגש בתקופה הקרובה, גם באופן שבו אנחנו מקבלים את ההתראות האלה ובאים לייצר עליהן פעילות ממוקדת
אלי בן מאיר:
     אלה ההתייחסויות הכלליות
אלי בן מאיר:
 כאמור, אני פה לכל הרחבה שתידרש
מיקי לוי:
 אדוני, אנחנו מכירים את עברך, והלוואי ותביא לעמידר את תרבות הניהול והביצוע מהעבר שלך
מיקי לוי:
 חבר הכנסת ביטון היה ראש עיר, אני בבית הזה כבר עשר שנים, ואנחנו שומעים את אותם דברים בכל שנה, בכל שנתיים, כאשר - מה לעשות - עמידר מובילה בתלונות הציבור אצל מבקר המדינה
מיקי לוי:
 עמידר במקום הראשון
מיקי לוי:
 יש מה לשפר
מיקי לוי:
 הלוואי שתביא לעמידר את תרבות הניהול שעליה התחנכת ואפילו חינכת דורות אחריך
מיקי לוי:
 מדובר באוכלוסיה מוחלשת, קשת יום, שמדינת ישראל מתעמרת בה לא אחת
מיקי לוי:
 רק ראה את מספר הדירות שנמכרו ולא נרכשו תמורתן
מיקי לוי:
 אנחנו מכירים את מה שהמשפחות האלה עוברות
מיקי לוי:
 בשיא היו 158 אלף - - -
מיכאל ביטון:
200 אלף בתים
מיקי לוי:
אני זוכר קצת פחות, אבל בטח יותר
מיקי לוי:
 היה את החוק של רן כהן, שבעיקרו היה חוק חברתי, נכון
מיקי לוי:
 אבל המדינה פספסה את החוק, היה לה עניין לחסל את הדיור הציבורי
מיקי לוי:
 כשנכנסתי לאוצר והיה - - - מכירת הדירות, לא הבנתי את העניין הזה, מכירת הדירות – מכל שלוש דירות בקושי אפשר למכור אחת
מיקי לוי:
 ניחא
מיקי לוי:
 המדינה הייתה צריכה להוסיף כסף
מיקי לוי:
 לא רק שהמדינה לא הוסיפה כסף, אלא שכשנכנסתי לתפקידי כסגן שר האוצר, 2
מיקי לוי:
3 מיליארד שקל לרכישות נעלמו כלא היו
מיקי לוי:
 מדינת ישראל לא רכשה
מיקי לוי:
 תכף נשמע: המציאו איזה פטנט שבהתחלה חשבתי שיעבוד והוא לא עבד, כל הנושא של מתן סיוע בשכר דירה
מיקי לוי:
 מכיוון שאנחנו מנסים לעשות איזה תכלול, אני ארצה לשמוע על זה בהמשך
מיקי לוי:
 אתה רוצה את זכות הדיבור עכשיו? בבקשה
מיכאל ביטון:
קודם כל, למנכ"ל הנוכחי: אתה איש צבא ואתה חדור מוטיבציה, אבל תדע שלקחת על עצמך משימה קשה
מיכאל ביטון:
 אם תתקן אנחנו נוריד בפניך את הכובע, אבל מה שיש לך לתקן זה ערימה רצינית של עוולות, הזנחות, פגיעה ומניפולציות
מיכאל ביטון:
     אני אתחיל מההתחלה
מיכאל ביטון:
 אני גדלתי בדיור הציבורי
מיכאל ביטון:
 מסעודה ביטון, אמא שלי, גרה 15 שנה בדירת עמידר של 50 מטר רבוע, עם תשעה ילדים וסבא
מיכאל ביטון:
 רצתה להגדיל את זה – לא נתנו לה
מיכאל ביטון:
 ב-1963 הייתה במעברה, ב-1965 בדירת עמידר, ורק ב-1980 נתנו לה בית של עמידר בגודל 70 מטר
מיכאל ביטון:
 היא חיכתה 20 שנה, עם תשעה ילדים, וקיבלה 20 מטר
מיכאל ביטון:
 עמידר לקחו אותה לבית המשפט, את האישה הטובה הזאת, פועלת ניקיון
מיכאל ביטון:
 היא עומדת מול שופט, בלי עורך דין, אין סניגוריה ציבורית, והוא אומר לה: "גברת, למה את רבה עם עמידר?"
מיכאל ביטון:
 בתמימות של אמא מרוקאית טובה היא ענתה לו: "בוא אליי הביתה
מיכאל ביטון:
 בוא, תיכנס לבית, תראה מה המצב"
מיכאל ביטון:
 השופט קיבל את עמדתה, היא ניצחה את עמידר, פסקו שהם צריכים לבנות לה עוד שני חדרים
מיכאל ביטון:
 אבל זאת מסעודה ביטון, מה עם כל אלה שאין להם פה ולשון? שלא הצליחו לנצח את עמידר?     אז אני, כראש עיר, טיפלתי באלפי מקרים, וכשבאתי לכאן גם ליוויתי דיירים
מיכאל ביטון:
 אחד הפשעים הכי גדולים שהמשיכו לעשות בעמידר זה לבטל את חוק בן ממשיך, ואז לפנות את אלה שנשארו עם ההורים וסעדו אותם עד יום מותם
מיכאל ביטון:
 חלקם ברווחה, חלקם במצב נפשי, אמרו "ההורים מתו? תצאו מהבית"
מיכאל ביטון:
 אנשים שעשו חסד עם ההורים, שנמנעו מלהשאיר את ההורה הזה ערירי וסיעודי
מיכאל ביטון:
 אתה יודע, היו"ר, שבליל התקציב עמדתי להפיל את תקציב המדינה על פינוי של משפחה אחת
מיכאל ביטון:
 הדבר הזה עד כדי כך בנפשנו
מיכאל ביטון:
 כואב לי שאני לא רואה פה 30 חברי כנסת
מיכאל ביטון:
 כואב לי שבדיור הציבורי גרים כמה מאות אלפי אנשים, ואף אחד לא חושב שזה הציבור שלו
מיכאל ביטון:
 כואב לי שהם ילכו ויתמכו במפלגות והן לא יבואו וילחמו את המלחמה שלהם
מיכאל ביטון:
     הקמתי בכנסת שדולה למען הדיור הציבורי
מיכאל ביטון:
 אני אגיש הצעת חוק לסגור את עמידר
מיכאל ביטון:
 לא בגלל העובדים הזוטרים, בגלל שמשהו לא עובד שם כבר 70 שנה
מיכאל ביטון:
 רשות השידור לא עבדה – סגרנו אותה, הקמנו את ערוץ "כאן", וזה עובד טוב
מיכאל ביטון:
 אי אפשר לחכות כל הזמן שמישהו ישנה את עמידר מבלי שזה יקרה
מיכאל ביטון:
 והם לא החוטאים היחידים, יש פשעים של ממשלה בדבר הזה
מיכאל ביטון:
 אבל הקצת שהיה להם לא בוצע כראוי, המעט שהיה להם לא נוהל
מיכאל ביטון:
 עכשיו העמידו לרשותם תקציב לרכישת 2000 דירות בשנתיים – נקנו רק 200 דירות
מיכאל ביטון:
 הם קיבלו מתחם מבוקש להתחדשות עירונית, בגילה, שיש בו 200 יחידות דיור ציבורי, ושהעתיד שלו הוא מעל ל-1000 יחידות – הם הודיעו שבעתיד יישארו שם רק 200 יחידות דיור ציבורי
מיכאל ביטון:
 למה? כי נרוויח מ-800 היחידות ונקנה את זה במקום אחר, זול יותר
מיכאל ביטון:
 במקום להפוך את זה ל-600 יחידות דיור ציבורי
מיכאל ביטון:
 בירושלים, עיר ענייה, עם ביקושים אדירים לדיור ציבורי
מיכאל ביטון:
 גם בהחלטות של עמידר, ללא תלות בממשלה, אתה רואה שאיבדו את הדרך
מיכאל ביטון:
     שלושה אבות לפשע החברתי הזה שנקרא "הרג הדיור הציבורי": משרד האוצר – שאיבד את הערכים ורוצה להרוג את הדיור הציבורי, והביא עלינו את המחדל של יוקר הדיור, שאין דיור בר השגה, ושמסבסד בפרויקט מחיר למשתכן ומחיר מטרה 300 ו-400 ו-500 אלף שקל לרוכש את הקרקע, כשההכנסה הממוצעת של הרוכשים האלה היא 20 ו-30 אלף שקל, ולא מוכן ללכת לאלה שאין להם בית, ולסבסד אותם ב-200 או 300 אלף שקל, לאפשר להם את הרכש
מיכאל ביטון:
 חוק המכר
מיכאל ביטון:
 האוצר רוצה להרוג את הדיור הציבורי – זה פושע אחד
מיכאל ביטון:
     משרד השיכון חטא בכך שלא הפך את זה לספינת הדגל שלו
מיכאל ביטון:
 "שיכון" – זו המילה, לשכן, לייצר תהליכים ממשלתיים של דיור בר השגה
מיכאל ביטון:
 אמרו שהשוק יעשה את שלו, שוק פרטי, שוק חופשי
מיכאל ביטון:
 ראינו לאן הגיע השוק החופשי
מיכאל ביטון:
 שיאים בעולם, שאי אפשר לקנות בית, זוג צעיר לעולם לא יקנה בית
מיכאל ביטון:
 איך זוג עני, שמרוויח 5000 שקל לכל אחד, יקבל משכנתא? ממי? הוא הלך לעבודה, הוא פועל פשוט
מיכאל ביטון:
 מאות אלפי אנשים מרוויחים שכר מינימום
מיכאל ביטון:
 הוא חרוץ, הוא פה בכנסת – עובדי הכנסת, הפשוטים
מיכאל ביטון:
 הם מרוויחים אלפי שקלים בודדים
מיכאל ביטון:
 הם לא יכולים לקנות בית
מיכאל ביטון:
     והאחרון: עמידר
מיכאל ביטון:
 יש לה אחריות
מיכאל ביטון:
 כי ראינו חברה אחרת, עמיגור, שיצרה סטנדרט אחר
מיכאל ביטון:
 אז בדק הבית צריך להיות גם אצלכם
מיכאל ביטון:
     יש לי 150 מקרים מתועדים של הזנחת הדיור הציבורי
מיכאל ביטון:
 עם סיפורים, ממש
מיכאל ביטון:
 ומסייעים למשפחות האלה לתבוע את עמידר – סטודנטים בקליניקה המשפטית של המכללה למנהל, של עורך הדין אסף דרעי, ובהובלת דני גיגי, והפורום הציבורי, והמתנדבים
מיכאל ביטון:
 ואני עוד קורא לעורכי דין בכל הארץ לבוא ולקחת מקרה, לייצג
מיכאל ביטון:
 אבל מה, עמותות יטפלו בזה? אזרחים מתנדבים יצילו את האזרחים? איפה הממשלה באירוע הזה?     תראה, היו"ר, מה הם כותבים: "חדר שירותים הרוס, מהשברים בבלטות יוצאים עכברים" – דירת עמידר בבאר שבע; "מרוב רטיבות התקרה במקלחת התמוטטה, בכל הבית הקירות שחורים מרטיבות, ושתי הבנות שלי עם אסתמה קשה" – דירת עמידר בבאר שבע; "ריקבון, ארונות מטבח, דלתות חורקות, תריסים תקועים, ריצוף שקוע" – דירת עמידר בפתח תקווה; "עובש בדירה כולה ובקירות המקלחת והמטבח
מיכאל ביטון:
 האסלה, הצנרת והביוב הרוסים, הצנרת של הכביסה מקולקלת והמים נשטפים לתוך הבית" – נכס של מדינת ישראל
מיכאל ביטון:
 משרד ממשלתי נראה ככה? בית ספר בישראל נראה ככה? נכס של המדינה, בבעלות המדינה, בתנאים מחפירים של בתי כלא
מיכאל ביטון:
 זה הכבוד שלנו? מדינה ענייה עשתה 200 אלף בתים, אתה צודק, היו לנו ערכים
מיכאל ביטון:
 מדינה עשירה עושה 50 אלף וזה יורד, והבתים ייעלמו
מיכאל ביטון:
 ואין תוכנית עתידית, לא ברור לאן זה הולך
מיכאל ביטון:
 יהיה פה מוות קליני של הדיור הציבורי
מיכאל ביטון:
 עוד עשר שנים ניפגש פה ויהיו 30 אלף בתים
מיכאל ביטון:
     וסיוע בשכר דירה זה הבלוף הכי גדול, והבזבוז הכי גדול
מיכאל ביטון:
 שני מיליארד שקל בשנה – כסף שהולך לפח
מיכאל ביטון:
 אתה נותן לבן אדם 1000-2000 שקל על דירה, לשכירות שעולה 5000 שקל
מיכאל ביטון:
 המשכיר יודע שהוא רווחתי ושלא הרבה יסכימו להשכיר לו, אז הוא מוסיף לו עוד 700 שקל בשכירות
מיכאל ביטון:
 זה בכלל לא מקטין את עלות שכר הדירה
מיכאל ביטון:
 אם המדינה אומרת "שכירות" – קחו את השני מיליארד ותשכרו 50 אלף בתים ישירות מהמדינה
מיכאל ביטון:
 30 שנה חוזה עם קבלן
מיכאל ביטון:
 למה אתם שמים את האדם הערירי, החלש, לנהל משא ומתן כשהוא במצב קשה? הרי נתתם את הדבר הזה רק לרווחתיים
מיכאל ביטון:
     אני מדבר מדם לבי
מיכאל ביטון:
 אני לא מתכוון להרפות מהנושא הזה
מיכאל ביטון:
 הפשע הזה הוא של כל ממשלות ישראל – ימין ושמאל
מיכאל ביטון:
 זה עשרות שנים של הזנחה, אנחנו לא מדביקים את זה פה לאיזו מפלגה
מיכאל ביטון:
 קודם כל, אני רוצה להודות לך, היו"ר, שנתת במה לדיון הזה
מיכאל ביטון:
 ואני מתכוון לראות מה יהיה עם עמידר
מיכאל ביטון:
 אני אוהב את המנכ"ל החדש ואת הרוח, אבל הדבר ייבחן במעשים
מיכאל ביטון:
 ואני גם צריך תשובות – למה קיבלתם תקציב ל-2000 בתים בשנתיים וקניתם רק 200 בתים? ואל תגידו לי שקשה לקנות בתים – כשאתם רוצים לקנות באוצר נכסים לעניינים - - - תאמין לי, האוצר קונה נכסים תוך חודש
מיכאל ביטון:
 אז אתם צריכים להטיל את כובד משקלכם
מיכאל ביטון:
      אני מחכה למנכ"ל שיגיד "האוצר לא רוצה דיור ציבורי, אני מתפטר"
מיכאל ביטון:
 אני רוצה התפטרות המונית של כל הדירקטוריון, שיגיד שהאוצר החליט להפקיר את האזרחים
מיכאל ביטון:
 אבל אל תישארו בתפקיד ותהנו מלהיות דירקטורים ומנכ"לים, וכשתיגמר התקופה יבואו אחרים ותעבירו את ההזנחה הזאת למישהו אחר
מיכאל ביטון:
 אתם רוצים שנת הכרעה בעמידר – אז עד הסוף
מיכאל ביטון:
 תגיד שאם לא תביא תוצאות השנה אז לא תהיה פה
מיכאל ביטון:
     שנה שעברה קניתם רק 200, ותוקצבת ב-1000 בתים לשנה, לשנתיים תקציב
מיכאל ביטון:
 מה "לא", מה את אומרת לו לעצור?
מיכל צדוק שטרנברג:
קודם כל, אני ממשרד השיכון, זו אחריות שלי
מיכל צדוק שטרנברג:
 הם זרוע הביצוע שלי, ולכן אני אומרת לו לא
מיכל צדוק שטרנברג:
 שנה שעברה - - -
מיקי לוי:
אז תכף נשמע אותך
מיכאל ביטון:
אני אעצור פה בינתיים
מיקי לוי:
תודה רבה, חבר הכנסת ביטון
מיקי לוי:
 אין ספק שדיברת מדם ליבך ומידיעה אישית – אני חושב שליווית את הנושא הזה מרגע היותך ילד, וגם כשחזרת הביתה מקורס קצינים לאותו בית
מיקי לוי:
 מ"מ בגולני
מיקי לוי:
 מישהי שם הצביעה – אני אתן לכם, אבל אני חייב לשמוע קודם כל את משרדי הממשלה
מיקי לוי:
 אתם תדברו על אירועים פרטיים כואבים, אנחנו ננסה לשמוע אתכם
מיקי לוי:
 אני מנסה לשמוע מה המדינה עשתה, שזה טיפונת יותר חשוב, אני בטוח - - -
מדלן מזל מיארה:
סליחה, מחילה, זה לא יותר חשוב
מדלן מזל מיארה:
 אני אגיד לך למה: אנחנו שומעים אותם כל שנה - - -
מיקי לוי:
רגע, גבירתי
מיקי לוי:
 אבל בלי שאני אדע את הרקע, את הנתונים, ולאן אנחנו הולכים, אני אשמע את האירוע שלך ואת האירוע שלה, ושמענו את הנושא הפרטי של חבר הכנסת ביטון – אני מודע לדברים האלה
מיקי לוי:
 בואו ננסה לתכלל את הבעיה
מיקי לוי:
 מישהו מהסמנכ"לים מעמידר רוצה להוסיף כדי להעשיר אותנו?
אלירם שמואל:
המנכ"ל נתן את התשובות הרלוונטיות של עמידר
אלירם שמואל:
 אנחנו עושים מאמץ גדול, ההנהלה החדשה, לשפר תהליכים ולעשות את הדברים בצורה מיטבית למען הדיור הציבורי - - -
מיקי לוי:
אני חוזר על מה שאמרתי ועל מה שאמר חבר הכנסת ביטון: יש לכם מאיתנו צ'ק פתוח להצליח
מיקי לוי:
 אנחנו ניפגש פה בעוד שנה לאיזה דיון, כדי לבחון את המספרים: כמה שיפצו, כמה קנו, איזה שירות נתתם
מיקי לוי:
 חבר הכנסת ביטון ואני, שזה קרוב ללבנו
מיקי לוי:
 אולי לא באתי מדירת עמידר, אבל באתי מדירת חדר עם חמישה ילדים, פה בשכונת הפחים, שכונת עוני
מיכאל ביטון:
היו"ר, אני ממליץ על חצי שנה ועוד חצי שנה, שתהיה לנו תחנת התקדמות, שנראה מה - - -
מיקי לוי:
בואו נראה בהמשך, אולי בעוד חצי שנה נקבל נתונים
מיקי לוי:
 אתם רוצים להוסיף משהו? לא
מיקי לוי:
 אז אני מבקש את משרד השיכון – בבקשה להתרכז בעניין של רכישה, של מכירה, איפה הכסף, תקציבים, כל מה שאת יכולה לתת לנו
מיכל צדוק שטרנברג:
אין שום בעיה
מיכל צדוק שטרנברג:
 שמי מיכל צדוק, אני סגנית ראש אגף בכיר נכסים וחברות, שאמון על ניהול המלאי והניהול הישיר של כל חברות הדיור הציבורי, לא רק עמידר
מיכל צדוק שטרנברג:
 קודם כל, אנחנו מאוד מברכים על הדו"ח הזה, שנכתב כבר לפני שלוש שנים, ובכלל מברכים על כל ביקורת וכל זרקור שניתן על הדיור הציבורי
מיכל צדוק שטרנברג:
 אנחנו לא פה כדי לסגור את הדיור הציבורי, חבר הכנסת, לא בשביל זה עזבתי תפקיד נוח וטוב
מיכל צדוק שטרנברג:
 אנחנו פה כדי לעשות את הכי טוב שאנחנו - - -
מיכאל ביטון:
זה האוצר, זה לא את
מיכאל ביטון:
 אמרנו שהאוצר – לסגור, אתם – לא נלחמתם מספיק, זו חלוקת העבודה
מיכל צדוק שטרנברג:
אז הנה מאמצי המלחמה שלנו ממש עכשיו
מיקי לוי:
מיכאל, זה דו"ח מלפני שלוש שנים
מיכאל ביטון:
נכון, אבל אם היא מתקנת אותי אני רוצה להבהיר
מיכאל ביטון:
 המוטיבציה של האוצר זה לסגור את הדיור הציבורי
מיקי לוי:
תקשיב, לא ניתן להם - - - אם זה לא היה קרוב לליבי לא הייתי מביא את זה, זה מלפני שנתיים
מיכאל ביטון:
ואני מעריך אותך על זה
מיכל צדוק שטרנברג:
לגבי הביקורת עצמה - כתוב בדו"ח, וגם היום אני ממשיכה לומר זאת: אנחנו מאמינים שתקציב השיפוצים צריך להיות בבסיס תקציב המדינה, ומרביתו אכן לא מגיע משם, אלא מתוספות
מיכל צדוק שטרנברג:
 גם בדיוני התקציב הנוכחיים, שעוד מתקיימים, יש כוונה כנה של האוצר ושלנו להביא סכומים טובים ומלכתחילה, וכמה שיותר מוקדם, ב-2023 ובתחילת 2024
מיקי לוי:
את כבר יודעת כמה בבסיס התקציב? כי עוד לא הוציאו את התקציב החוצה, שנוכל להתחיל לנבור בו
מיקי לוי:
 כמה המדינה תקצבה בבסיס התקציב רכישת דירות לדיור הציבורי? מישהו יכול להגיד?
מיכאל ביטון:
רגע, אבל לא כולל יתרות שלא ביצעתם מ-2021-2022, אלא כמה אתם מוסיפים ב-2023
מיקי לוי:
- - - איפה הכסף
מיקי לוי:
 הוא בטח לא עבר משנה לשנה
מיכל צדוק שטרנברג:
הדו"ח עוסק בתקציבי תחזוקה, ועליו דיברתי, על כך שהוא צריך להיות בבסיס
מיכל צדוק שטרנברג:
 אתם מדברים על תקציבי רכש על פי הסכם
מיקי לוי:
גם וגם
מיכל צדוק שטרנברג:
אוקיי
מיכל צדוק שטרנברג:
 בבסיס התקציב לתחזוקה יש באופן קבוע 20 מיליון ש"ח, זה לא משהו שמתוקצב מכל שנה, אלא משהו קבוע
מיכל צדוק שטרנברג:
 לכן זה נקרא הבסיס
מיכל צדוק שטרנברג:
 לצערי, גם מושתים עליו כל מיני קיצוצים, כמו כל בסיס תקציב מדינת ישראל
מיכל צדוק שטרנברג:
 לגבי הרכש ב-2021: עברה החלטה לרכוש 1700 יחידות דיור לאורך שלוש שנים, האוצר עומד מאחורי ההבטחה הזאת ואנחנו עושים כל מאמץ שניתן לעשות
מיכל צדוק שטרנברג:
 אני מצטערת, חבר הכנסת
מיקי לוי:
1700 דירות מתקציב 2021
מיכל צדוק שטרנברג:
והלאה
מיקי לוי:
כן, ברור
מיקי לוי:
 את יודעת כמה ב-2022-2023? זה תקציב דו שנתי, זאת אומרת, זה לא לשנה אחת אלא לשנתיים
מיקי לוי:
 האם ממשלת ישראל הכניסה בבסיס התקציב כסף לרכישת דירות? אם את לא יודעת - - -
מיכל צדוק שטרנברג:
אני אגיד רגע משהו: רכש, באופן אינהרנטי, איננו נמצא בבסיס, מאחר ורכש הוא מבצע מסוים
מיכל צדוק שטרנברג:
 בסיס זה משהו שקורה כל שנה מלכתחילה, אז רכש לא רלוונטי לסיפור הזה
מיקי לוי:
הוא כסף צבוע בתקציב משרד השיכון
מיכל צדוק שטרנברג:
יש הסכם מסודר עם האוצר, כמו שאמרת, צ'ק פתוח ללכת לקנות – יש לנו את ההסכמה הזאת שאנחנו הולכים לקנות
מיקי לוי:
 מכיוון שחיסלו את הדיור הציבורי, ואנחנו יודעים איך, אני בדילמה אישית: מצד אחד, החוק היה חוק חברתי ששיפה את אותן משפחות ונתן תקווה שיצאו מהמעגל שהן נתונות בו
מיקי לוי:
 חלק מהדירות באמת הלכו למי שהן היו צריכות ללכת, ובחלק מהדירות נעשו דברים לא ראויים
מיקי לוי:
 אני לא רוצה לדון בזה עכשיו ולפתוח ועדת חקירה על הנושא הזה
מיקי לוי:
 אני מנסה לראות אם את יודעת: עזבי כמה התווספו, כי זה גלגל אחר כך, ברגע שנדביק את הפער של ה-1700, ואף פעם לא נדביק את הפער – האם כל שנה יש בבסיס עוד 1700 ועוד 1700 ועוד 1700 - - -
עשהאל צור:
אני אשמח להגיב, אדוני היו"ר
עשהאל צור:
 עשהאל צור, אגף תקציבים, משרד האוצר
מיכאל ביטון:
רגע, לפני שאתה מגיב, אני מוסיף שאלה: היו בתקציב 2021 כ-2000 דירות לרכישה - -
מיקי לוי:
1700
מיכל צדוק שטרנברג:
1700
מיכאל ביטון:
- - והן לא נרכשו
מיכאל ביטון:
 כמה רכשתם עד עכשיו? נגמרו השנתיים האלה – כמה רכשתם עד עכשיו? ומה שלא רכשתם עובר לתקציב 2023 כתקציב ייעודי – האם על זה יתווסף תקציב ב-2023 או שאתם מעבירים הלאה רק את מה שלא ביצעתם? ולמה לא ביצעתם?
עשהאל צור:
אני אסביר את נושא הרכש
עשהאל צור:
 מיכל תדייק אחר כך את נושא הרכש, אני אסביר את העקרון
עשהאל צור:
 כמו שאמרה מיכל, והיא צודקת: בבסיס התקציב אין כסף לרכישת דיור, מהסיבה הפשוטה שאין תוכנית רכש ארוכת טווח
עשהאל צור:
 יש הסכמות על רכישה נקודתית, על מבצעי רכש, והם צריכים להיות מתוקצבים
דניאל פרידמן:
 כי פורום קהלת רוצה לחסל את הדיור הציבורי, ואתם נשענים עליו
דניאל פרידמן:
 תגידו את זה בעברית פשוטה
מיקי לוי:
גבירתי, אנחנו משתדלים – לא פוליטיקה, יש לנו כאן מצב חברתי
מיקי לוי:
 תאמיני לי, יש לי פוליטיקה מעל הראש עשר שנים, עזבי אותי
מיקי לוי:
 אני בתוך הדיור הציבורי
עשהאל צור:
יש פה שני אפיקים נפרדים: יש את אפיק הרכש וקצב הרכישה, ויש את אפיק המימון
עשהאל צור:
 ואני אסביר למה אני מתכוון: כיום, המקור המרכזי לרכש דירות דיור ציבורי הוא קרן הדיור הציבורית
עשהאל צור:
 למרות הטענות שנשמעו פה – ואדוני היו"ר מכיר דברים מלפני תקופתי, אבל אני יכול להגיד מה אני מכיר – קרן הדיור הציבורי לא משמשת לשום דבר מלבד רכש דירות דיור ציבורי, על פי חוק
עשהאל צור:
 כבר אמרתי את זה בכמה ועדות ואני אגיד את זה שוב: הקרן אפילו לא נמצאת במשרד האוצר
עשהאל צור:
 אנשי משרד השיכון יעידו על כך
עשהאל צור:
 משרד האוצר לא מתערב בכספי הקרן, ישנן טענות בנוגע לזה - - -
מיקי לוי:
אני לא מסכים שאצלי בוועדה יהיה בלאגן
מיקי לוי:
 כאן מדברים בלהצביע
מיקי לוי:
 אתם תתנו לו לדבר, תרשמו לעצמכם, ננסה לתת לכם את הזמן אחר כך
מיכאל ביטון:
העדות שלך זה על התקופה שלך, אבל הידע שלך הוא רב שנתי
מיכאל ביטון:
 כמה כסף הוכנס ממכירת דיור ציבורי ולא הגיע לייעודו בשנים שלפני 2013?
עשהאל צור:
אני לא יודע את התשובה, אני יודע להגיד - - -
מיקי לוי:
הוא לא יודע, גם אני אומר לך
מיקי לוי:
 כלום, הקופה הייתה ריקה
מיקי לוי:
 הייתי סגן שר האוצר
מיכאל ביטון:
לאן הלך הכסף?
מיקי לוי:
אין כסף
עשהאל צור:
אני רק אדגיש, אדוני היו"ר, שהחוק המכונה חוק רן כהן, נכנס לתוקפו בשנת 2012
עשהאל צור:
 הקרן לא הייתה קיימת לפני שנת 2012, הקרן קיימת מיום כניסת החוק לתוקפו
עשהאל צור:
 כספים שהגיעו מרכש דירות טרם כניסת החוק לתוקפו לא נכנסו לקרן, כי לא הייתה קיימת קרן
עשהאל צור:
 ממה שאני מכיר – ואם יש טעות אני אשמח לשמוע – מיום כניסת החוק לתוקפו והקמת הקרן על פי חוק, משרד האוצר לא התערב בכספים של הקרן, ומשרד השיכון יוכל לדייק
עשהאל צור:
 הכספים שימשו אך ורק לרכש דירות
עשהאל צור:
     הטענות שנובעות מזה, שמכירה של כמה דירות מספיקה לרכש של דירה אחת, הן טענות נכונות, אין ויכוח על העובדות
עשהאל צור:
 דירות נמכרות במחירים מוזלים מאוד
עשהאל צור:
 ראשית, כי הרבה פעמים מצבן ירוד והן נמכרות במחיר זול, והנקודה העיקרית היא שהן נמכרות באחוזי הנחה משמעותיים, בין אם 50, 60, 70 או 80 אחוז הנחה – והדבר הזה מביא למצב שבו רכש של דירה חדשה עולה פי כמה ממכירה של דירה
עשהאל צור:
 עד כאן
עשהאל צור:
     אני אחזור לנקודה שנגעתי בה: המקור הראשוני לרכש דירות דיור ציבורי הוא, כמובן, הקרן לדיור ציבורי
עשהאל צור:
 לפי הנתונים שידועים לי, ומשרד השיכון יוכל לדייק קצת, כיום יש בקרן סדר גודל של 1
עשהאל צור:
2 מיליארד שקל
עשהאל צור:
 ההסכמה שהייתה בשנה שעברה לרכש של 1700 דירות, והמקורות למימון הרכש - הוסכם בין המשרדים שהמשרדים יפעלו למצוא מקורות מגוונים לרכש, אולי עודפי תקציב ודברים כאלה - לא הובאו לידי ביטוי, מהסיבה הפשוטה שעדיין לא הגיע השלב שבו יש צורך
עשהאל צור:
 בסופו של דבר, תקציב המדינה נועד לשמש פעילות שוטפת
עשהאל צור:
 בגלל קשיים ברכש, ואני ארחיב עוד מעט על קשיים ברכש, הכספים שהיו צבורים בקרן לא מומשו, ובשל זה לא היה טעם לבוא ולשים עוד כסף במקום שבו הכסף הזה לא יוכל לבוא לידי ביטוי