GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מנחם בגין:
      אז אני מכוון שתקראו את מגילת אסתר, שאז היה המן, היה קצת יותר מורכב, אף אחד לא נסע באופניים, ותקראו את הפסוק הזה "ובביזה לא שלחו את ידם" – תשימו שנייה אחורה ותגידו: בסדר, מתאם לא מתאם – הבנו
מנחם בגין:
 אין שום איום ביטחוני ליחיא סינוואר מישראל – הבנו את זה
מנחם בגין:
 אבל לפחות את אימא שלי ואבא שלי אל תבזזו
מנחם בגין:
 תנו להם קבר לבן שלהם
מנחם בגין:
 תודה רבה
מיקי לוי:
 אני רוצה להמשיך עם המשפחות אבל ביקש ממני חבר הכנסת מיכאל ביטון, בבקשה
מיכאל ביטון:
אני מתנצל כי הדיון הזה נדחה ועזבנו דיון בוועדת הכספים, שאני היוזם שלו
מיכאל ביטון:
 בעוד שלוש דקות אני צריך להיות שם
מיכאל ביטון:
     אין לנו זכות לנאום כאן נאומים ארוכים כי לא עמדנו במשימה, לא כמדינה, לא כממשלה ולא ככנסת
מיכאל ביטון:
 לא עמדנו בחוב העליון להשיב את חיילי צה"ל הביתה
מיכאל ביטון:
 לכן, אין בכלל על מה לנאום בנושא הזה
מיכאל ביטון:
 הדבר הזה הוא לפתחנו וכול עוד לא עמדנו במשימה – צריך פחות מילים ויותר מעשים
מיכאל ביטון:
     דוח הביקורת הוא חמור ועצוב כי זה כבר לא שאלה של מדיניות או היבטים ביטחוניים, זה להעמיד תנאים מינימליים של תפקוד ארגוני ובירוקרטי וסמכויות ומעקב על פעולות נמרצות
מיכאל ביטון:
 לנסות לפחות להשיב את הבנים ולדעת שהמנגנון הממשלתי עובד והוא יציב ורציף ושיש לו מעמד ושהוא לא עלה נידף ברוח
מיכאל ביטון:
 לשמוע פה שהמתאם זה איזו דמות שאף אחד לא סופר, שאין לו מעמד, אין לו כוח אדם, אין לו תשתיות ולא ברור מה משימתו – זאת בגידה כפולה כי המשימה היא להשיב את הבנים
מיכאל ביטון:
 אבל אם לא מצליחים, לפחות את הבירוקרטיה התפקודית לעשות כמו שצריך
מיכאל ביטון:
     אני רוצה לברך אותך, היושב-ראש, על האומץ להביא את זה לדיון גם כשזה דוח שלא אתה יזמת אבל הדיון מתקיים פה
אהרן גולדשטיין:
סליחה, זה לא אתה שהיית סגן שר הביטחון עד לא מזמן? עכשיו אתה מגלה את הדברים? הרי שמעת את זה ממקור ראשון כמה שנים טובות, כשהגעת איתנו ל"מסדר הדר"
אהרן גולדשטיין:
 אז מה כול ההצגה הזאת?
מיכאל ביטון:
ראשית, הייתי שר במשרד הביטחון
מיכאל ביטון:
 שנית, השתדלתי לעסוק בנושא הזה - -
אהרן גולדשטיין:
לא עשית כלום
מיכאל ביטון:
- - הוא לא היה בסמכותי
אהרן גולדשטיין:
יופי, עוד משפט טוב
מיכאל ביטון:
את מדברת על סמכויות – זה לא היה בסמכותי, ולמרות שזה לא היה בסמכותי עסקתי בו ואני פה, והייתי אתכם
מיכאל ביטון:
 אנחנו לא עמדנו במשימה אבל את הביקורת והאמירות הנוקבות – אנחנו מקבלים אותם
מיקי לוי:
תודה רבה לחבר הכנסת ביטון
מיקי לוי:
 בבקשה, מר שעבן אלסייד
שעבן אלסייד:
כידוע, הבן שלי עבר לעזה כי הוא חולה נפשית
שעבן אלסייד:
 מבחינת טיפול – האמת שהיו כול מיני "פאשלות" מהתחלה
שעבן אלסייד:
 כשהבן שלנו, ב-20 באפריל עבר לעזה, נודע לנו מחמאס רק שלושה חודשים אחרי זה
שעבן אלסייד:
 לא היה לנו איזה שהוא גורם מהמדינה שמקורב, שיודע לתת לנו תשובות
שעבן אלסייד:
 מאז ועד היום היה מישהו שקוראים לו  "מתאם" או עוד פגישה עם ראש ממשלה אבל לא יצא מזה כלום, לא קיבלנו שום מידע
שעבן אלסייד:
 אין לנו גורם מסוים שאנחנו יכולים לשאול ולקבל תשובות
שעבן אלסייד:
 הייתה לנו שיחת טלפון או פגישה מסוימת שמרגיעה אותנו נפשית וזהו
שעבן אלסייד:
 אנחנו יכולים להיות פסיכולוגים, למדנו, אפשר ללכת לפסיכולוג באופן פרטי ולעשות את זה
שעבן אלסייד:
     אני חושב שהמדינה צריכה למנות מישהו או להפנות אותנו לאיזה גורם ממשלתי שיכול לתת לנו מידע ספציפי יותר ולשתף אותנו במהלכים שקורים
שעבן אלסייד:
 כידוע, אני מוסלמי, ערבי-בדואי, שיש לנו קשרים בעזה ואני כול הזמן תורם בכול מיני תחומים, ואני רוצה לתרום בתחום הזה למרות שאני ממשפחה כזאת, ואין לנו עם מי לדבר
שעבן אלסייד:
 אין לנו כתובת מהצד של המדינה שאנחנו יכולים לבוא ולשבת ולהציע דברים ולשמוע דברים על מה שקרה ואיך קרה
שעבן אלסייד:
 זהו, אין לנו מה להוסיף
מיקי לוי:
 יש עוד מישהו, לפני שאני מעביר את זכות הדיבור לאלוף גיל? בבקשה, האלוף גיל
מיה אוחנה מורנו:
היושב-ראש, אנחנו, מעמותת "להביא בנייך"
צבי ויינברג:
אנחנו ארבעה חברי עמותה – אני, עידן עמדי, מיה אוחנה מורנו ומשה טל, אלוף-משנה במילואים שנבצר ממנו להגיע
צבי ויינברג:
 אנחנו הקמנו את העמותה לאחר שראינו שמדינת ישראל לא עושה די, ואני אומר את זה בעדינות, כדי להביא את הבנים שנמצאים כבר למעלה משמונה שנים וחצי בעזה
צבי ויינברג:
      אנחנו נפגשנו גם עם בכירים במערכת הביטחון, נפגשנו עם שרי ממשלה, ולצערנו, ההפתעה הכי גדולה שהייתה לנו היא שאף אחד לא ידע כלום
צבי ויינברג:
 כולם, נאמר את זה כך, הסיקו שעושים
צבי ויינברג:
 וכשאני אומר שנפגשנו עם בכירים – זה אנשים שהיו חברי קבינט, היו בוועדת שבויים ונעדרים, ואף אחד לא ידע לתת תשובות
צבי ויינברג:
 לא יודעים לומר מה עושים ומה לא עושים, ובמבחן התוצאה לא נעשה מאומה, גם אם מישהו אחר יבוא ושעשו
צבי ויינברג:
 אנחנו נמצאים למעלה משמונה שנים וחצי, וכמעט כול יום שעובר, אני מדבר טיפה בבוטות – זה נראה שכאילו מדינת ישראל עושה הכול כדי לא להשיב אותם
צבי ויינברג:
 מדינת ישראל שבויה בקונספט מסוים – מי שקרא את הספר של רונן ברגמן שקוראים לו "מדינת ישראל תעשה הכול" – הוא התחיל עוד מקום המדינה, לא רק 40 שנה אחורה, ודיבר על כול הנושא של שבויים ונעדרים או כול מיני עסקאות שהיו
צבי ויינברג:
 נכנסנו לקונספט שאנחנו חייבים לשחרר מאות או אלפי מחבלים בשביל להשיב את החיילים, חללים, אזרחים, שנמצאים אצל האויב, ואנחנו עושים כול הזמן כאילו הכול כדי לא להשיב אותם
צבי ויינברג:
 וכשאני אומר "עושים הכול", הכוונה שאנחנו נותנים להם מה שהם רוצים
צבי ויינברג:
 נמצא אויב שנמצא עם מדינת ישראל בקשר ישיר או עקיף והוא מקבל כול מה שהוא רוצה
צבי ויינברג:
      לפני מספר חודשים שמענו שמעבירים אזבסט או פיברגלס לייצור סירות
צבי ויינברג:
 מדינת ישראל מפעילה איזה שהוא מנגנון כדי לוודא שזה לא ישמש כאמל"ח אבל בסדר, מדינת ישראל רוצה לעזור, רוצה לפתח ולשקם את עזה – הכול טוב אבל מה עם הבנים שלנו? לא יכול להיות שאנחנו כול הזמן מאפשרים להם כול מה שהם רק חפצים בו ולא מתנים את זה בהשבת הבנים
צבי ויינברג:
     אתמול, שר בממשלת ישראל, החליט שוב להעביר להם דלק מוזל
צבי ויינברג:
 למה? איך זה, ריבון העולמים, קשור למחוות או סיוע הומניטרי? ומה איתנו? למדינת ישראל אין צרכים הומניטריים? יש פה ארבע משפחות שמעל שמונה שנים וחצי שמחכות לבנים שלהן ולא קורה כלום
צבי ויינברג:
      ראינו את הדוח של מבקר המדינה ובינינו, לא הופתענו יותר מדי כי כבר הכרנו וראינו את הדברים אבל הוא עצוב
צבי ויינברג:
 מנגנון שלם או כביכול סכומי עתק שמושקעים והוא לא מתפקד מכול הבחינות
צבי ויינברג:
 אין לו מסקנות, אין לו סעיפים, אין לו שום משימות ואף אחד לא בודק אותו, לא יודע מה הוא עשה, אף אחד לא אומר לו מה לעשות והוא לא נותן דיווח לאף אחד
צבי ויינברג:
      חבר'ה, זה דבר כל-כך אכזרי לחשוב עליו – אנחנו, אף אחד לא קשור בקשר משפחתי למשפחות האלה
צבי ויינברג:
 אנחנו, כאזרחים, חושבים שאם מדינת ישראל תדע לפעול נכון זה רק יחזק אותה
צבי ויינברג:
 היו שרים שאמרו לנו: אנחנו לא יכולים לפעול מתוך חולשה, זה יחליש אותנו
צבי ויינברג:
 לא, לא, לא, הפוך! אם אנחנו נראה שאכפת לנו מהחיילים שלנו, שאכפת לנו מהאזרחים שלנו ולא, אנחנו לא "מורידים את המכנסיים", תסלחו לי על הביטוי, וכול הזמן משחררים מחבלים
צבי ויינברג:
 יש לנו המון כלים ומנופים שאנחנו ביום-יום נותנים להם להשתמש בהם וזה לא קורה
מיקי לוי:
 בבקשה, האלוף גיל
אבי גיל:
שלום
אבי גיל:
 אני מכיר פה את מרבית האנשים ואני לא על תקן המזכיר הצבאי של ראש הממשלה אלא על תקן ממלא מקום או מתאם בצורה אחרת מכפי שהיא מוכרת, ואני אתייחס אליה
אבי גיל:
     ראשית, צריך להגיד, אנחנו בעיצומה של עשייה בחלק מהנושאים, לצערי
אבי גיל:
 אנחנו הרי לא עוסקים פה רק בשבוי או נעדר אחד ועדין לא השלמנו את המשימה
אבי גיל:
 זה ברור לנו, ואני תכף אתייחס למאמצים שמדינת ישראל כן עושה היום
אבי גיל:
     ציין גם שמחה שהיום הזה הוא ז' באדר, יום לידתו ומותו של משה רבנו, שנקבע כיום הזיכרון לחללי מערכות ישראל שמקום קבורתם לא נודע
אבי גיל:
 על אף שהפרשיות לכאורה לא נמצאות על סדר היום, אבל גם בימים אלו יש לנו עדין נעדרים ממלחמת ששת הימים ויום הכיפורים, שיש מאמצים מודיעיניים לא מבוטלים כדי לנסות להחזיר לקבר פרטי, יש משפחות שמחכות לכך
אבי גיל:
 קיבלנו לזה תזכורת במקרה גם אתמול
אבי גיל:
 המלצת הביקורת המרכזית – אני רוצה להתייחס לשלושה דברים שעלו בביקורת: ראשית, הסיפור של גיבוש מדיניות לאומית שתאושר, בין אם זה בקבינט או בין אם בוועדת שרים רלוונטית – זו הערה שנדונה ואנחנו נדרשים לתקף אותה, לתקן אותה ולסדר את הדבר הזה, וזה אכן יקרה ויושלם במהלך השנה
אבי גיל:
 תכף אעמוד גם על קושי מרכזי, שאת חלקו חלקתי עם המשפחות
אבי גיל:
     ההתייחסות השנייה שאני רוצה לומר בראשית הדברים ברשותכם, על-אף שזה חלק מרכזי בביקורת – אני לא אתייחס למתאם אישית אלא למנגנון העבודה, ואני כן רוצה להוסיף, על-אף שזה לא פופולרי פה עכשיו – ירון בלום, על-אף שיש עליו ביקורת של חלק מהמשפחות או של המבקר בחלקים מסוימים, אני מציע שלא נשפוך את התינוק עם המים בהקשר הזה
אבי גיל:
 לצד הביקורת, הוא איש שתרם לא מעט, גם לביטחון מדינת ישראל באופן כללי וכן, גם בעבודתו במשך שנותיו כמתאם השבויים
אבי גיל:
      הדבר השלישי שאני מעוניין לומר בהקשר הזה – יש מתח לא פשוט בין היכולת שלנו, כמדינה, לשקף לציבור ועיקר למשפחות את המאמצים, לשקף את התשומות והתפוקות, גם מה נעשה וגם האם יש התקדמות או יש תוצרים – יש קושי לעשות זאת
אבי גיל:
 לאחרונה, גם לאור פרסומים בתקשורת, שיצאו בעיקר מרצועת עזה, אז במקרה של משפחת גולדין כן מצאנו את הדרך לעדכן על ערוץ שמנהל ראש השב"כ – אני אומר את זה כיוון שזה גם פורסם בצורה מסודרת אבל המתח פה פשוט, וההערה שנשמעה פה – אני מבין אותה ואני יודע גם מה הקושי בעניין הזה של אי הוודאות
אבי גיל:
      יש דברים שכשאפשר או שצריך לעשות יותר אז נלמד מה הגבולות ואיך נכון לעשות יותר, ויש דברים שהשתיקה יפה להם
אבי גיל:
 יש דברים שהזמן יכול או במועד מאוחר יותר ניתן ואפשר לומר אותם ובמועדים מסוימים לא
אבי גיל:
      אני יכול לומר לכם שרוב-רובה של הביקורת עסקה בתשומות, עסקה במעטפת
אבי גיל:
 אני כופר באמירה שנאמרה כאן – אני אומר לכם מידיעה שלי כמזכיר צבאי ובטח כממלא מקום מתאם השבויים והנעדרים, שיש ראשי ארגונים, כול ראשי הארגונים עוסקים בנושא הזה
אבי גיל:
 יש להם תכניות עבודה שאפשר להגדיר שהיעד הוא ברור והוא להשיב כול חלל וכול שבוי וכול נעדר למדינת ישראל
אבי גיל:
 עם לוחות הזמנים – אנחנו מתקשים לעשות את זה
אבי גיל:
 זה לא משחק שאנחנו משחקים עם עצמנו, זה תהליך ומשא ומתן וניסיון לאתר מודיעין ולגבש צורת עבודה כשהיעד הוא ברור – היעד הוא להחזיר הביתה
אבי גיל:
 אבל לבוא ולומר שמדינת ישראל לא עושה כלום כמעט או עושה הכול כדי לא להחזיר את הבנים – אני לא יודע לעמוד מול ראש המוסד ומראש השב"כ וגם הרמטכ"ל ולומר להם את הדבר הזה
אבי גיל:
 אני אומר את זה מידיעה ומההבנה שלי
מנחם בגין:
תהיה התייחסות למה אתם מאשרים שחרור של אסירים ביטחוניים?
אבי גיל:
אני אתייחס לזה, אני לא חושב שזו המהות והדוח לא עסק בזה אבל אני אדבר על מדיניות לאומית אם תרצו אחר-כך
מנחם בגין:
לא מדיניות, השאלה למה זה אושר? למה אישרתם?
אבי גיל:
תראו, הדוח התמקד בצורת העסקה ולא במהות, ואני חושב שזה חלק מהבעיה המרכזית בהקשר של הביקורת
אבי גיל:
 יש צורות התארגנות שונות, אני לא מדבר על צורת העסקה
אבי גיל:
 מדינת ישראל מנהלת את הסוגיה לא כריכוזית
אבי גיל:
 זאת אומרת, אין ארגון, ויצא לי לדבר עם חלק מהמשפחות על האם זה מתאם או האם זה מישהו שתפקידו להחזיר - -
אהרן גולדשטיין:
זה הבלוף, אבי, זה הבלוף שהמבקר חושף, שבלי תשתית אין כלום
אהרן גולדשטיין:
 אם נעשה משהו, זה נשפך לרצפה
אהרן גולדשטיין:
 ואם משלמים לפרסונה הזאת שקוראים לה ירון בלום, "מיסטר כלום", 2
אהרן גולדשטיין:
7 מיליון שקל, אז גם יש לו הבטחת הכנסה בשביל להמשיך במסכי עשן
אבי גיל:
אבל אנחנו עוסקים, כמו שאמרנו עכשיו - -
אהרן גולדשטיין:
לא, אבל את המילים האלה אנחנו שומעים כבר שמונה שנים וחצי, וסודיות יש למבקר המדינה, הם יכולים לקבל את כול המידע
מיקי לוי:
גברת גולדין, תני לו לסיים בבקשה
אבי גיל:
אני מתייחס לדוח שהוצג בפנינו ולא למהות הדוח, האם הדוח עסק בפרוצדורה וצורת ההעסקה, ולכן אני אומר את מה שאני אומר
אבי גיל:
 אני אומר כרגע שמדינת ישראל, להבדיל אולי ממקומות אחרים שבהם יש מישהו אחד עם התארגנות, עם ארגון מלא שעובד ואחראי על החזרת השבויים והנעדרים והחללים לאותה מדינה – במדינת ישראל זה עובד קצת אחרת
אבי גיל:
 יש לכול ארגון את האחריות שלו ותחומי האחריות שלו עם ראש מחלקה או ראש ענף או ראש אגף שמנהל את הנושאים הללו
אבי גיל:
 זאת צורת העבודה שנבחרה במדינת ישראל, ולראיה כרגע אני על תקן של ממלא מקום מתאם השבויים והנעדרים כי אנחנו רוצים לנסות ולבחון את הסיפור של מתן הכלים המלאים לאותם ארגונים שהם חזקים מספיק ויודעים לתקשר ולתכלל את העבודה ביניהם - -
יבגני סובה:
למה אתה מדגיש את זה פעם שנייה? אתה לא רוצה לקשור את זה למשרד ראש הממשלה ולראש ממשלה?
אבי גיל:
לא, הפוך
אבי גיל:
 להיפך, אני אומר שחלק מהסוגיה - -
יבגני סובה:
חשוב לך שזה יבוא לידיעתנו, ואתה אומר את זה בפעם השנייה
אבי גיל:
נכון, כי יש פה מהות
אבי גיל:
 המהות אומרת שכרגע עיקר העיסוק – ולכן יש פה הטעייה בעצם הדוח – עיקר העיסוק מבוצע על-ידי ראשי המחלקות באמ"ן, במוסד ובשב"כ
אבי גיל:
 ככה אנחנו מאורגנים
אבי גיל:
 ולכן, ההתבוננות על מתאם השבויים והנעדרים צריכה להיות באותו הקשר
אבי גיל:
 כרגע ההחלטה הייתה להשאיר את המצב – אגב, זה גם אחרי שיח עם חלק מהמשפחות בעניין הזה כדי לאפשר למאמץ, כפי שהוא מתבצע, להמשיך בתוך הארגונים
אבי גיל:
     עוד הערה, אולי אחרונה, לסיפור של ניהול הידע ותכניות העבודה: אז אני לא רוצה להיכנס כאן לדיון או לעימות כי זה עניין של תפיסה, ואמרתי שזה בדיוק המשפט או הפיסקה האחרונה שאמרתי – הביקורת התמקדה באמת בניהול תכנית העבודה וניהול הידע אצל גוף שנקרא "מתאם השבויים והנעדרים"
אבי גיל:
 האם זה צריך להיות שם או לא? שאלה נפרדת
אבי גיל:
 האם בתוך אותם גופים, בתוך גופי הביטחון וכול מי שנושא באחריות לכול אחת מהמשימות הללו יש תכנית עבודה, יש ניהול ידע, זה הוצג בחומרים סודיים
אבי גיל:
 ולמי שנדרש לעשות את זה, וכשנדרשנו לעשות את זה בוועדת שרים, אז היא קיבלה חלק מהדברים
אבי גיל:
 וכמו שאמרתי, יש דברים שהשתיקה בעניין הזה יפה להם, ואני אומר וחוזר על מה שאיתו התחלתי – בסוף, המשימה שלנו ושוב, קצת צר לי כי אנחנו מנהלים את השיח הזה לא מעט – אפשר לומר ואפשר לבוא בביקורת ואני מבין את הביקורת שלא נעשה מספיק בעיני מישהו או שבמבחן התוצאה אנחנו לא מצליחים אבל לומר שמדינת ישראל עושה הכול כדי לא להחזיר – זו אמירה שאני חושב שמוטב ולא הייתה נאמרת
אבי גיל:
     עד כאן
אבי גיל:
 אחר כך אני אתייחס לסוגיה הזאת כי היא לא חלק מהדיון הזה אבל ננהל את השיח בסיום
מיקי לוי:
 אתם צריכים להחליט כי אני לא יכול לתת לכול חברי העמותה, עם כול הכבוד
עידן עמדי:
אנחנו נבקש מכם לאפשר לכול אחד מאיתנו לדבר כי יש לנו מה להגיד - -
מיקי לוי:
עם כול הכבוד, מי שמנהל את זה פה זה אני
מיקי לוי:
 אתם עמותה, אני נותן לכם את הכבוד ותחליטו מי מדבר או שתתחלקו בזמן כי לא הגבלתי בזמן קודם
עידן עמדי:
כמה זמן יש לנו?
מיקי לוי:
לך יש שתי דקות ולה יש שתי דקות או שמישהו ידבר ארבע דקות
מיה אוחנה מורנו:
בשתי דקות אני אגיד, אני טובה בדברים קצרים: קודם כל, תודה לוועדה
מיה אוחנה מורנו:
 אנחנו נמצאים בוועדה לענייני ביקורת המדינה והמטרה היא לצאת מפה חכמים יותר וטובים יותר
מיה אוחנה מורנו:
      אז האלוף גיל – תודה על הדברים שאתה אומר רק אחת הבעיות היא שכשאומרים לנו שיש דברים חסויים ועדיף שלא לדבר עליהם, זה טיפה מאתגר
מיה אוחנה מורנו:
 במציאות של שבויים ונעדרים זה שחור ולבן – או שהם חוזרים או שהם לא
מיה אוחנה מורנו:
 כול האמצע והתהליכים זה אולי נחמד ויפה אבל עד שלא סיימנו – לא סיימנו
מיה אוחנה מורנו:
     אחד הדברים שאנחנו, בעמותה, שומעים כול הזמן מאנשים מאוד בכירים זה הנושא של האסירים הביטחוניים, שכן יש דרכים אחרות להשפיע ומנופי לחץ על התהליכים האלה, ואנחנו יודעים שכנראה שהדברים האלה לא מיושמים מספיק
מיה אוחנה מורנו:
 אני מעריכה שיש לזה סיבות אבל העניין הוא איפה אנחנו מדרגים את החשיבות של הנושא הערכי של השבת הבנים
מיה אוחנה מורנו:
 בסוף יש ערך שאולי בתוצאה הקטנה והקרובה לעין נראה לנו מצומצם ואני אגיד פה משהו מאוד קשה: בסוף הם חללים אז בואו, יש פה איזה מחיר שצריך לשלם אבל זו המילה שאנחנו מתייחסים אליה ולא אל הערך הגבוה, שם אנחנו מאבדים את הדרך
מיה אוחנה מורנו:
     בחוויה שלנו, זה שאנחנו, כחברה אזרחית, לא אנשי מודיעין, ידענו יותר מחברי קבינט על מה נעשה ואיך, זה מראה שיש "באג" מאוד עמוק בתוך המערכת של האנשים אמורים להצביע ולקבל את ההחלטה
מיה אוחנה מורנו:
 עשיתי קצר יותר משתי דקות
מיקי לוי:
תודה רבה לך, אני מעריך את זה
עידן עמדי:
תודה, חבר הכנסת, תעצור אותי כשאני עובר את הזמן
עידן עמדי:
     אני אתייחס לשני צדדים: הצד הראשון הוא הצד הערכי – אנחנו מדברים על נושא השבויים והנעדרים ומגיעים לכאן שלושה, ארבעה חברי כנסת – זה לכשעצמו דבר מבזה
עידן עמדי:
 המשכן הזה לא ראוי לבנים שלו, שהוא שולח להיות קרביים ושהוא שולח לשרת את המדינה
עידן עמדי:
 אנחנו ערב-ערב יוצאים לפעילויות, להביא מעצרים, להביא אסירים
עידן עמדי:
 עוד רגע ניגע בזה שאתם משחררים אותם אז לפחות תהיו בדיון לראות מה אתם עושים
עידן עמדי:
 זה בצד הזה
עידן עמדי:
     בצד האסטרטגי - -
מיקי לוי:
אתה לא מכיר את הנוהל אבל סדר
עידן עמדי:
יכול להיות שאני לא מכיר את הנוהל
מיקי לוי:
חברי הכנסת לא קובעים אם ישחררו או לא ישחררו אבל בוא נמשיך, אני אשתדל לא להפריע לך
עידן עמדי:
זה לא העניין –  תבואו ותלמדו את החומר
עידן עמדי:
     עכשיו ניגע בצד האסטרטגי וגם נדון בזה: למדינת ישראל אין אסטרטגיה ונחישות
עידן עמדי:
 מי שאומר לכם אחרת פשוט לא למד את הדברים, וזה לא משנה מיהו וזה לא משנה מאיפה הוא בא
עידן עמדי:
 אנחנו נסביר לכם גם למה: אנחנו כבר שבע שנים בתוך הדבר הזה, אנחנו פוגשים בכירים
עידן עמדי:
 פגשנו את כול המתאמים, הייתי בצוות השבויים והנעדרים ובצוות המשא ומתן, עד כדי כך
עידן עמדי:
 את הצד הביטחוני והמודיעיני אנחנו מכירים, פשוט אין אסטרטגיה
עידן עמדי:
      מה זה אומר שאין אסטרטגיה ושלא לומדים את החומר? זה אומר שלצורך העניין, אם יש מחבלים שעוצרים אותם, שהם פעילי חמאס והם מזוהים עם חמאס, רגע אחרי זה משחררים אותם
עידן עמדי:
 כששואלים למה שחררתם? אז שחררו בגלל שאין מקום בבתי הסוהר
עידן עמדי:
 מישהו מאזרחי מדינת ישראל יודע את זה? מישהו מחברי הקבינט יודע את זה שאין מקום בבתי הסוהר אז שחררו מישהו שהיה בסיוע לטרור או בסיוע לרצח או שלא הפעילו את חוק הלב"חים
עידן עמדי:
 מישהו מהחברים מכיר פה את חוק הלב"חים, למה הוא לא הופעל אף פעם? זה חוק שמאפשר למדינת ישראל לא לשחרר מחבל אם הוא אחרי זה חוזר לטרור
עידן עמדי:
 אבל הנה, עובדה שאנחנו לא השתמשנו בחוק הזה אף פעם
עידן עמדי:
     בוא אתן לך קצת שמות: איוב רג'בי השתחרר, מזוהה עם חמאס – הדר גולדין עדין בעזה; איברהים אל-ביתר, סיוע לטרור – אורון שאול עדין בעזה; ראאד - - - השתחרר ב-2020 – אברה מנגיסטו עדין בעזה; יחיא סלאח, סוחר אמל"ח, השתחרר והוא חוגג עם הבקלאוות – הישאם אלסייד עדין בעזה
עידן עמדי:
 אנחנו יכולים לדבר על זה מהיום עד מחר
עידן עמדי:
 עצם זה שחברי קבינט לא מכירים את זה כי זה לא עובד ככה – התייעצות שבויים ונעדרים היום קורה במשרד ראש הממשלה ומי שיושב שם זה אנשים שיושבים שנים במשרד הביטחון, הם שרויים בקונספציה מסוימת וחשוב שנבין את זה וחשוב שגם נשמע
עידן עמדי:
      החבר הרביעי אצלנו בעמותה הוא מישהו שהיה ממונה על נושא השבויים והנעדרים מטעם הרמטכ"ל
עידן עמדי:
 הוא עזב את הצבא כי הוא הגיע למסקנה שמדינת ישראל לא עושה מספיק כדי להשיב את השבויים והנעדרים
עידן עמדי:
 ולא רק שהיא לא עושה מספיק, עצם זה שנותנים לאדם אחד ואומרים לנו כול הזמן שהידע נשמר אצלו ושהוא יעשה איזו חפיפה דמיונית אחרי זה לאיזה מתאם אחר ויעביר לו את הידע – זה קשקוש
עידן עמדי:
 אתם הרי יודעים שזה לא עובד ככה בעולם הזה
עידן עמדי:
 ודרך אגב, אם תעשו עבודת עומק על איך עובד נושא השבויים והנעדרים, תגלו שאתם רק מעלים את המחיר
עידן עמדי:
 אתם כול היום אומרים שלא תשחררו ואתם רק מעלים את המחיר מפעם לפעם כי ידע לא נשמר
עידן עמדי:
 מעניין שלהביא מישהי מרוסיה שהייתה שם אסירה, ולא אשתמש בשמות, או להביא מכול מקום אחר – את הדברים האלה אנחנו יודעים לעשות טוב ויודעים לשלם כול דבר אחר
עידן עמדי:
 הפכתם את זה לכלי פוליטי
עידן עמדי:
 היום לשחרר אנשים שנשלחו בשבילכם, להילחם בשבילכם, זה הפך להיות כלי פוליטי, ומתי שזה מסתדר משחררים אותם ומשחררים כמה שיותר אסירים
עידן עמדי:
     תעצור אותי אם צריך – יש עניין של סקרים, אנחנו עושים כול הזמן סקרים פעם ברבעון כדי להבין מה זה עושה לציבור
עידן עמדי:
 יותר מ-50% מהאימהות במדינת ישראל לא רוצות לשלוח את הילדים – לא שהן לא רוצות, הן עדין שולחות כי יש בזה משהו חברתי חזק אבל הן אומרות שלא סומכות על צה"ל שיחזיר את הילדים שלהן
עידן עמדי:
 אתם הובלתם למצב הזה
עידן עמדי:
 כשאני אומר "אתם", אני לא פונה אליך, חבר הכנסת, אני פונה לכול מי שיושב במשכן הזה ואומר שהוא מכיר את החומר ובסוף לא בא ולומד אותו
עידן עמדי:
 תודה רבה לכם
מיקי לוי:
 עוד מישהו בבקשה?
בועז אחד העם:
חמי ואני קולגות
בועז אחד העם:
 אני רוצה להגיד משהו
מיקי לוי:
בבקשה, קצר וקולע
בועז אחד העם:
אני רוצה לחזור לדוח עצמו – מבחינה אישית, בסופו של דבר כהורה, לא אכפת לי איך מביאים את הילד
בועז אחד העם:
 אם עושים את זה בצורה מסודרת, לא מסודרת, אם מדווחים שעות, לא מדווחים שעות, אני רוצה את הילד בחזרה
בועז אחד העם:
 אבל אם אני מסתכל על הדרך של הדוח – אני חוזר לליבה – אז זה מזכיר לי שיטות כמו שאני הייתי צריך לעבור עם חברות הביטוח
בועז אחד העם:
 היו מעבירים אותי לאנשים ולא הייתי יודע מה קורה ומחכה לתשובה ואומרים לי: לא, לא התקבלו המסמכים וחוזר חלילה
בועז אחד העם:
 זאת אומרת, יש פה איזו שהיא שיטה
בועז אחד העם:
     מה שאני מצפה, בסופו של דבר, זה לחבר בין האישי למקצועי
בועז אחד העם:
 זאת אומרת, שאם אני ידוע שהמוסד עובד כמו שצריך ויש כתובת והוא נותן מענה כמצופה, אז אני יכול לפחות לתת תקווה שיהיה פתרון גם באופן האישי-הרגשי אבל כשההתנהגות היא לא התנהגות, לפי הדוח, אז מתפקידכם לתת את המענה כדי שההתנהגות תהיה התנהגות ושיהיה חיבור בין הרגשי להתנהגותי
בועז אחד העם:
 תודה רבה
מיקי לוי:
 חברי הכנסת, בבקשה, אתכם אני יכול להגביל – שתי דקות
דבי ביטון:
לא נצטרך
דבי ביטון:
 קודם כל, תודה על הוועדה הזאת אבל אני כאן כדי לחזק
דבי ביטון:
 אני חושבת שהזעקות שלכם נכונות
דבי ביטון:
 אני תושבת העיר שדרות, אנחנו מין הסתם האוכלוסייה שעליה היו צריכים לשמור ולהגן ולצערנו, זה גם חלק מהמחיר ששילמו הבנים
דבי ביטון:
      אני קוראת מכאן לוועדה לעשות הכול ולהשיב אותם כי אי אפשר, זה מדיר שינה ואני אפילו התכתבתי עם אחד מכם בהודעה אישית, ואני בהחלט אירתם במה שאני יכולה – כן, אני רוצה ללמוד את כול מה שאתם אומרים כאן
דבי ביטון:
 אנחנו, כציבור, פחות נחשפנו אבל עכשיו, מהמקום שאני נמצאת בו, אני אשמח לדעת יותר ולסייע במה שאני יכולה
דבי ביטון:
 אין ספק שמגיע לכם שהבנים יחזרו
דבי ביטון:
 מגיע לכם כבר שקט, זה לא פשוט
דבי ביטון:
 תודה לכם
מיקי לוי:
חברת הכנסת מטי צרפתי הרכבי, בבקשה
מטי צרפתי הרכבי:
 אני רוצה לברך אותך על הדיון המאוד-מאוד חשוב
מטי צרפתי הרכבי:
 אני לא חברה בוועדה אבל ראיתי לנכון לבוא, בעיקר כדי לחזק אתכם
מטי צרפתי הרכבי:
 אני מצטערת שנמצאים כאן רק חברי כנסת מהאופוזיציה, גם היושב-ראש וגם אנחנו, ואף אחד מהקואליציה, שהם הרבה שנים בשלטון ובצוותי קבלת ההחלטות הביצועיים לא ראה לנכון להגיע לכאן
מטי צרפתי הרכבי:
     בכאלה מקרים, בטח בכאלה שאתם ניצבים כאן אז אני נאלמת דום כי קטונתי להבין את המורכבות שאתם נמצאים בה כול השנים
מטי צרפתי הרכבי:
 אני כאן בעיקר בכדי לחבק ולקרוא לוועדה הזאת לעשות הכול בכדי שיישמו גם את ממצאי הדוח וגם שמדינת ישראל תעשה כול שצריך בכדי להחזיר את הבנים הביתה
מטי צרפתי הרכבי:
 אנחנו נמצאים בתקופת שבר חברתי מאוד-מאוד גדול, ואנחנו עם אחד ואנחנו צריכים להישאר מאוחדים גם באתגר הזה של להחזיר את הבנים הביתה
מטי צרפתי הרכבי:
     אני מחזקת את ידיכם, משפחות יקרות
אהרן גולדשטיין:
תודה לכן חברות הכנסת היקרות, שאתן מין הסתם גם אימהות לחיילים
אהרן גולדשטיין:
 אנחנו חזקים, אנחנו לא צריכים שתחזקו אותנו
אהרן גולדשטיין:
 אנחנו צריכים שאתם תהיו חזקים ותעשו, לא תעזרו, ואמר את זה עידן יפה מאוד
אהרן גולדשטיין:
 פשוט תעשו כי מחר זה יהיה הילד שלכן, ואז נשמח לעזור לכם כי אנחנו אזרחים, אנחנו לא חברי כנסת
דבי ביטון:
אני יכולה לשתף אותך שביתי מסיימת י"ב בשער הנגב והיא אמורה להתגייס ליחידה ובאמת, הדברים האלה מדירים שינה כי בסוף אנחנו רוצים את הילדים שלנו בבית, אתם צודקים בהחלט
דבי ביטון:
 אנחנו נעשה את הכול
מיקי לוי:
חבר הכנסת יבגני סובה, בבקשה
יבגני סובה:
קודם כל, אני מודה לך על הדיון הזה, אדוני היושב-ראש
יבגני סובה:
 בכנסת הקודמת כלל לא הייתה ועדה לביקורת המדינה כי האופוזיציה שהיום קואליציה פשוט לא הקימה ועדה כי היא לא רצתה שהוועדה הזאת תעסוק במחדלים ובדוחות של מבקר המדינה, שהיו ב-12 השנים שקדמו להחלפת השלטון
יבגני סובה:
     אני לא בא לדבר פה מהאופוזיציה, אני רוצה להסביר שרוב הדברים לא תלויים בחברי הכנסת
יבגני סובה:
 חברי הכנסת שלא יושבים בקבינט – אי אפשר לבוא ולדרוש לא להצביע בעד התקציב, ואני מדבר כרגע לא מהאופוזיציה כי אנחנו נתנגד לתקציב אלא אני מדבר מהחבר'ה מהקואליציה שלא באו
יבגני סובה:
 בגלל שהנושא הזה לא מקודם אז אם מישהו יבוא ויעשה את זה, יבורך הבן אדם אבל זה כנראה לא יקרה
יבגני סובה:
     הכרתי בעיקר אתכם, אני חושב שב-2015, כשהייתי עוד עיתונאי והייתי גם בצעדה שעשיתם ברחוב קפלן וגם באירועים בירושלים וכולי
יבגני סובה:
 ואחר כך, כשנבחרתי לכנסת, תמיד שאלתי את עצמי וגם היו דיונים בדילמה מה נכון לעשות? האם נכון שאתם תגבירו את הלחץ גם עלינו או שאפשר לתת את זה, כמו שאומר המזכיר הצבאי לראש הממשלה, האלוף גיל, שהשתיקה יפה להם
יבגני סובה:
 זאת תמיד הדילמה שקיימת
אהרן גולדשטיין:
זאת לא דילמה
אהרן גולדשטיין:
 שמונה שנים וחצי של evidence שלא עשיתם כלום
יבגני סובה:
לאה, אני לא יושב בקבינט
יבגני סובה:
 אני בא לפה בגישה שיכול להיות שהגענו, אנחנו הגענו למצב שאולי המאבק הזה צריך לעבור יותר לציבור ולא - -
אהרן גולדשטיין:
די, די, די
עידן עמדי:
אני לא רוצה לעצור אותך, אני רק רוצה להגיד שבסוף זה חוסר הבנה של התרבות שמולה אנחנו מתמודדים
עידן עמדי:
 זה חוסר הבנה מזוויע - -
יבגני סובה:
עידן, זה לא ויכוח בינינו
יבגני סובה:
 אני אומר שכשאנחנו מסתכלים על האירוע הזה לאורך הזמן - -
אהרן גולדשטיין:
שמונה שנים וחצי
יבגני סובה:
חד-משמעית, לאה
יבגני סובה:
 אין ויכוח פה
אהרן גולדשטיין:
אז מה ההסברים? מה אתה מסביר?
יבגני סובה:
אני לא מסביר, אני שואל שאלה
יבגני סובה:
 יכול להיות שהגענו למצב שאתם צריכים לעשות יותר ולא להיענות לבקשה להיות בשקט כפי שאתם עשיתם עד עכשיו
אהרן גולדשטיין:
סליחה, אני לא שלחתי את הבן שלי לעזה
אהרן גולדשטיין:
 אני גייסתי אותו לצה"ל
מנחם בגין:
החולצה שלי יפה? אתה רוצה אולי גם להסביר איזה חולצה להזמין?
אהרן גולדשטיין:
אתה זורה לנו מלח על הפצעים
מנחם בגין:
לא, אני מרגיש כמו בקבוצה טיפולית, שתסבירו לי איך אני צריך להתנהג אחרת
יבגני סובה:
לאה, אני לא זורה שום מלח על הפצעים
יבגני סובה:
 אני רק התחלתי את הדברים שלי מזה שהוועדה כלל לא עסקה בזה שנה וחצי
יבגני סובה:
 ולכן, זו השאלה, שיכול להיות שאנחנו צריכים לשבת ובאמת לראות איך אנחנו מפעילים את הנושא הזה כאן, בכנסת
יבגני סובה:
 זה לא רק בוועדה לביקורת המדינה, זה גם בוועדת החוץ והביטחון שברובה חסויה - -
אהרן גולדשטיין:
הבושה היא שלכם
יבגני סובה:
אני מקבל את זה
אהרן גולדשטיין:
עדין
יבגני סובה:
אנחנו ביום ראשון היינו בוועדת החוץ והביטחון - -
אהרן גולדשטיין:
אז תקיימו דיון גלוי בנושא
אהרן גולדשטיין:
 דיון גלוי, לא מוסתר
יבגני סובה:
חלק מאיתנו, שהם חברים בוועדת החוץ והביטחון יבקש דיון
יבגני סובה:
 אני לא מדבר בסיסמאות - -
אהרן גולדשטיין:
אתה כן מדבר בסיסמאות