GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עפר שלח: זאת אומרת, הסדר הזה של זימון לחיסונים צריך להיות מאוד מאוד מדויק.
עפר שלח: איפה בתוך זה תיכנס בדיקה סרולוגית?
אמיליה אניס: אז אני אגיד לך.
אמיליה אניס: קודם כול, עוד לפני שתקבל זימון לחיסון, אנחנו נאשר לקופות, לכל מי ששייך לקבוצות הסיכון כשתוגדרנה, הוא יוכל לבוא ולקבל ולבצע את הבדיקות לפני שהוא טכנית קיבל את הזימון לקבלת החיסון, אוקיי?
אמיליה אניס: וזה כמובן וולונטרי.
אמיליה אניס: זאת אומרת, לא יתנו את קבלת החיסון בביצוע הבדיקה.
אמיליה אניס: זאת אומרת, אם אתה משתייך לקבוצת הסיכון ואם קיבלת זימון, אתה יכול לבוא ולקבל את החיסון גם אם לא ביצעת את הבדיקה הסרולוגית.
עפר שלח: זה ברור לי לגמרי.
עפר שלח: אבל מה שאת אומרת הוא מאוד מאוד חשוב גם לנוכח החשש של קבוצות די גדולות באוכלוסייה להתחסן.
עפר שלח: ומה שאת אומרת לי הוא דבר כזה.
עפר שלח: מתאריך מסוים, אולי תגידי לי את ממתי, אני יכול לבקש – ולא משנה אם הייתי ליד חולה מאומת, אני בן משפחה של חולה מאומת, אני בקבוצת סיכון, לא בקבוצת סיכון – אני יכול לבקש בדיקה סרולוגית.
אמיליה אניס: תוכל.
עפר שלח: אני אקבל בדיקה סרולוגית, ואם אני יוצא חיובי בבדיקה הסרולוגית, אני אהיה פטור מחיסון.
אמיליה אניס: אתה לא פטור.
אמיליה אניס: אני אומרת שאתה לא תהיה בקבוצת התיעדוף לקבלת החיסון.
עפר שלח: אז אני אקבל אותו יותר מאוחר.
עפר שלח: ואולי החשש, לא שלי באופן אישי, אבל של הרבה אנשים שאומרים: בואו נראה קודם אנשים מתחסנים ונראה אם אכן יוצאות להם קרניים מאמצע המצח כמו שמספרים לנו.
אמיליה אניס: לא תצאנה.
אמיליה אניס: חד-משמעית.
עפר שלח: אני מאוד מקווה, כי אני רוצה להיות מהראשונים שיתחסנו.
עפר שלח: אז זה בסדר.
עפר שלח: אבל זה את אומרת במספרים גדולים?
עפר שלח: זאת אומרת, אתם מוכנים לזה?
עפר שלח: כי מה שאת אומרת לי, אם הוא יוצא ככותרת עכשיו מהוועדה הזאת, אני אומר לך בוודאות שבשבוע הבא יהיו עשרות אלפי אנשים שיבקשו בדיקות סרולוגיות.
עפר שלח: את אומרת שזה יתאפשר להם דרך קופות החולים?
אמיליה אניס: אני אומרת שהם יוכלו לעשות זאת באמצעות הקופות ולא כתנאי לקבלת החיסון.
אמיליה אניס: זאת אומרת, הם יוכלו לקבל את החיסון בכל מקרה גם אם לא עשו את הבדיקה.
עפר שלח: זה מאוד מעניין מה שאת אומרת.
עפר שלח: האם בכוונת
עפר שלח: כם לאור זה להזמין - - -
אמיליה אניס: ואנחנו כמובן ננחה את הקופות בהתאם.
אמיליה אניס: עוד לא יצאה ההנחיה, אבל אנחנו ננחה אותן בהתאם.
אמיליה אניס: זאת הכוונה.
עפר שלח: וממתי את מעריכה שהשירות הזה יהיה פתוח לציבור?
אמיליה אניס: אני חושבת שבהקדם, אבל אני לא יכולה לומר לך מועד מדויק.
עפר שלח: האם לאור זה, אתם מתכוונים להזמין עוד בדיקות סרולוגיות?
עפר שלח: או בואו נשאל את זה אחרת, תוך כמה זמן את חושבת שתמצו את המלאי הקיים בהינתן כל השימושים שאתם רוצים לעשות לזה?
אמיליה אניס: אנחנו כמובן מתעדפים.
אמיליה אניס: כמו ששמעתם מד"ר רייכר, מתבצע תיעדוף גם מבחינת מספר הבדיקות אבל גם מבחינת העומס על המעבדה.
עפר שלח: ד"ר אניס, תודה רבה.
עפר שלח: הוספת לנו בהחלט.
עפר שלח: אני מסכם את העניין.
עפר שלח: אחד, סוגיית המידע, שעלתה גם מהדיון הקודם וגם מהדיון הזה, היא סוגיה קריטית ומתפנים לטפל בה במקום שהייתה צריכה ללוות אותנו בערך מהשבוע הראשון, ואני זוכר שזה עלה בדיון הראשון של ועדת הקורונה בראשותי עוד בחודש מרץ, נדמה לי.
עפר שלח: רק עכשיו מתפנים כדי לסקור באופן באמת נרחב, לא רק הסקר הדי קטן יחסית שכבר היה, ולקבל באמת איזו תמונה איך הנגיף מתנהג פה ואיך אפשר להשתמש במידע הזה לטובת ניהול נכון של החיים בנוכחות קורונה כמו, למשל, מה שנתנה לנו צופית גולן, של בואו נבדוק את קבוצות הגיל היותר מתקדמות בבתי הספר ונראה אם אכן צריכים להתייחס אליהן כאל מדבקות מאוד וכן הלאה.
עפר שלח: זה היה מאפשר לנהל בצורה יותר יעילה את מערכת החינוך.
עפר שלח: זאת רק דוגמה אחת.
עפר שלח: אז הגיע הזמן שבסוף השנה הראשונה למשבר הקורונה, כל איסוף המידע, הניתוח שלו, מעבר למה שאנחנו מקבלים מדי יום, שהוא בסך הכול גיליונות אקסל שמראים בקצב נוכחי כמה חולים ישנם, כמה חולים יהיו וכן הלאה, מידע שהוא באמת מידע אמיתי לטובת שימוש וניהול של החיים בנוכחות קורונה.
עפר שלח: המידע הזה יתחיל להיאסף, להיחקר ולשמש אותנו.
עפר שלח: הגיע לזה הזמן והבדיקות הסרולוגיות הן הכלי המרכזי לאיסוף המודיעין.
עפר שלח: הדבר השני הוא מה שאמרה ד"ר אניס.
עפר שלח: זה מאוד מאוד חשוב גם כדי לשכך את הפחדים הלא מוצדקים, בעיניי, אבל הקיימים של אחוזים גבוהים באוכלוסייה מהחיסון.
עפר שלח: אנחנו עשרות אחוזים שאומרים שהם חוששים לקבל את החיסון, שלא ישושו לקבל אותו או לא ראשונים ולא שניים.
עפר שלח: ואם אכן לאנשים האלה, החל מהזמן הקרוב, תהיה אפשרות ללכת להיבדק בבדיקות סרולוגיות – ואני מזכיר שיש עדיין כמות של מיליוני בדיקות סרולוגיות שנמצאות – ללכת להיבדק ולראות, אולי הם לא צריכים את החיסון או לא בעדיפות, אני מדייק, כמו שאמר ד"ר רוזנברג, הם לא יהיו בעדיפות לקבל אותו ויוכלו לחכות עם זה ולראות, וזה אולי ישכך את החששות שלהם, הדבר הזה הוא חשוב מאוד.
עפר שלח: אז אני מקווה שגם בו ייעשה שימוש.
עפר שלח: כך או כך, בלמעלה מ-2 מיליון בדיקות סרולוגיות עדיין לא נעשה שימוש במדינת ישראל.
עפר שלח: כל הזמן מאריכים את התוקף שלהן, משנים אותו.
עפר שלח: אבל הן פה.
עפר שלח: הן חשובות.
עפר שלח: והן צריכות לשמש אותנו בכל המטרות האלה.
עפר שלח: זה דיון מהיר שהופנה אלינו באמצעות הכנסת בנושא 15 שנה אחרי והטיפול במגורשי גוש קטיף טרם הושלם.
עפר שלח: זה לבקשת חברי הכנסת בצלאל סמוטריץ' ואריאל קלנר.
עפר שלח: אני אוותר כרגע על דברי הפתיחה שלי.
עפר שלח: חבר הכנסת סמוטריץ', בבקשה.
בצלאל סמוטריץ': אדוני יושב הראש, אני ברשותך רוצה ממש בפתח הדיון לתחם אותו למקטע מאוד מסוים.
בצלאל סמוטריץ': אני לא רוצה עכשיו להסתכל 15 שנה אחורה ולא על היבטי מקרו, העתקות קהילתיות, מבני ציבור ורשויות קולטות, יש המון סוגיות והמון טענות.
בצלאל סמוטריץ': אני רוצה למקד את זה במעט מאוד מקרים פרטניים של אנשים פרטיים שעד היום לא קיבלו את המענה שלהם מכל מיני סיבות.
בצלאל סמוטריץ': איפה הבעיה?
בצלאל סמוטריץ': ואנחנו פוגשים את זה בהמון סוגיות בכלל, כשאתה מנהל מערכת כמו מדינה אתה קובע קריטריונים שהם מתאימים לרוב.
בצלאל סמוטריץ': ראיתי את המצגת שנשלחה על מה שנשאר מהמִנהלת במשרד החקלאות וזה מרשים, 99% טופל, הדאגה שיש אחוז אחד ואני מבקש שבו נתמקד.
בצלאל סמוטריץ': אנחנו נראה כמה מקרים ושוב זה באמת אחוז ואולי אפילו פחות מאחוז, זה 15 משפחות בניצן, חמש משפחות של בני מנשה וקהילה אחת בנווה-ים שמשהו כנראה בקריטריונים הקבועים שנקבעו לא מצליח לתת להם את המענה.
בצלאל סמוטריץ': אני לא מוכן לקבל את העובדה שאנחנו משאירים פצועים בדרך.
בצלאל סמוטריץ': כבר כמה וכמה שנים מדברים על סגירת המִנהלת והמִנהלת כמעט נסגרה, נשארה פונקציה אחת, אדם אחד במשרד החקלאות שעוד מנסה טיפה להחזיק את זה.
בצלאל סמוטריץ': אני לא בא אליו חס וחלילה בטענות, הוא עושה עבודה יוצאת מן הכלל עד כמה שהוא רק יכול בעצמו.
בצלאל סמוטריץ': ברשותך, אני ארצה לתת רשות לשניים שלושה אנשים פרטיים ומשפחות רק לספק בקצרה את הסיפור שלהם ולהבין איך הם נפלו פה בין הכיסאות לתוך התהליך הבירוקרטי הגדול הזה.
בצלאל סמוטריץ': אני ארצה לבקש, הוועדה בראשותך תבקש אולי למנות על זה פרויקטור ספציפי בממשלה שלוקח עכשיו את המקרים האלה, זה 15 עד 20 מקרים פרטניים, מקבל את המנדט לייצר את הגמישויות הנדרשות במסגרת מה שאפשר חוקית.
בצלאל סמוטריץ': לדעתי ברצון טוב ויצירתיות אפשר לתת את הפתרונות וללוות את הדבר הזה עד הסוף שלו.
בצלאל סמוטריץ': שוב, אני ממש מבקש גם מכל המשתתפים האחרים שלא כל אחד עכשיו ייתן את כל צרותיו, ויש, ברור לי שלכל אחד מהאנשים שירצה לדבר בפריזמה שלו יהיו דברים שהוא אומר ש-15 שנה אחרי עוד לא הגעתי למנוחה ולנחלה.
בצלאל סמוטריץ': המערכות הגדולות, הרשויות, היישובים והקהילות, יודעים לדאוג להם, אנחנו דואגים להם לאורך כל הזמן הזה, אבל אני ממש מרגיש שיש פה אנשים קטנים, אני לא אוהב את הביטוי הזה, אבל האזרח הקטן בתחתית שרשרת המזון שבכל מיני נסיבות, או טרגיות או פשוט נפל בין הכיסאות בבירוקרטיות קשוחות, כי מה לעשות מדינה היא תמיד גוף קשוח נורא כשהוא מגיע לבירוקרטיה ולקריטריונים.
בצלאל סמוטריץ': אני ממש מבקש מיושב הראש שבזה נתמקד בדיון הזה.
בצלאל סמוטריץ': אתה תנהל את הדיון, אבל אני הייתי שמח לתת לשניים שלושה מקרים פרטניים פשוט להציג מקרים שבעיניי הם אבסורדים, אי אפשר שלא להתפוצץ מולם ובאמת אני אומר, עם רצון טוב, יצירתיות ואכפתיות, קצת של המִנהלת, קצת של רשות מקרקעי ישראל, קצת של משרד האוצר וקצת של משרד המשפטים, אפשר לפתור אותם ולוודא שאנחנו לא משאירים פצועים מדממים בצד הכביש בתהליך הזה.
עפר שלח: הייתה שיחה מקדימה ביני לבין חבר הכנסת סמוטריץ' והדברים שהוא אומר עכשיו הם בהחלט תוצאה שלה.
עפר שלח: אני מבקש מכל הדוברים שיהיו כאן
עפר שלח: באמת להתמקד בדיוק באספקט שעליו הוא מדבר.
עפר שלח: יש המון דברים להגיד על גוש קטיף ועצם המילה, אתה אומר התנתקות, אתה אומר גירוש וכבר עצם המילה מתחילה להיות טעונה, אפילו כשנכנסים לטיפול באנשים עצמם.
עפר שלח: אני סיפרתי אתמול לחבר הכנסת סמוטריץ' שכשהגעתי לכאן בכנסת ה-19 ביקש ממני חבר הכנסת זבולון כלפה, שהיה כמובן מראשי המתיישבים מגוש קטיף, לעשות יחד איתו שדולה ואני הסכמתי ברצון רק שדי מהר התברר לי שהטיפול בזה הוא כמעט בלתי אפשרי מפני שכל מיני כוחות פוליטיים מושכים, חלקם אפילו, שבוא נאמר פוליטית או מגזרית מזוהים עם האנשים שגרו בגוש קטיף, אבל כמעט אני לא רוצה להגיד מתפרנסים מהטיפול במצבם, אבל לא ראיתי אפילו איזה לחץ גדול לסיים את העניין הזה.
עפר שלח: זה סיפור הומניטרי פר אקסלנס.
עפר שלח: אני מבקש להתמקד, לא להגיד עשינו ואמרנו על כל מיני דברים שנעשו ונאמרו, ואני יודע שיש דברים שנעשו ונאמרו, לכן בוא נתחיל ונתמקד.
עפר שלח: אני מציע, חבר הכנסת סמוטריץ', שנתחיל מהמקרים הפרטניים, אם אפשר להעלות אותם.
בצלאל סמוטריץ': שנבין רגע על מה הדיון מדבר, זה ייתן לנו סדר.
עפר שלח: מרדכי מורחי, בבקשה, שלום, אדוני.
עפר שלח: אנא בקצרה ובתמציתיות.
עפר שלח: הבעיה ודרכי פתרונה, בבקשה.
מרדרכי מורחי: אני אחד ממגורשי גוש קטיף וגרתי בנווה דקלים.
מרדרכי מורחי: עברתי עם כל הקהילה ליישוב ניצן לקרווילות.
מרדרכי מורחי: קיבלתי מגרש, התחלתי לבנות את ביתי.
מרדרכי מורחי: לצערי עזבו אותי ונטשו אותי בעלי המקצוע עם הכסף.
מרדרכי מורחי: כשגורשתי הייתי בן 50, לא עבדתי מאז הפינוי עד 2009.
מרדרכי מורחי: ב-2009, מאחר ואף אחד לא קיבל אותי לעבוד בכזה גיל, נאלצתי לקנות מונית ואני עובד עם מונית לפרנס את המשפחה.
מרדרכי מורחי: יש לי אישה וילדה והן בטראומה מהגירוש עד היום.
מרדרכי מורחי: אשתי עבדה בנווה דקלים כמזכירה של היישוב, היא קלטה את רוב התושבים בנווה דקלים אחד לאחד.
מרדרכי מורחי: היום היא לא יוצאת מהבית.
מרדרכי מורחי: איפה שאני הולך, איפה אשתך?
מרדרכי מורחי: לא רואים אותה.
מרדרכי מורחי: פניתי למִנהלת, לצערי, מאז שסגרו פה את המִנהלת בניצן אין עם מי לדבר.
מרדרכי מורחי: קיבלתי מכתב שפשוט החזיר אותי אחורה.
מרדרכי מורחי: אפילו כשחשבתי יחד עם הבן, שבא ואמר לי: אבא בוא אני אעזור לך ונרים את העסק, קיבלתי מהמִנהלת מכתב שלוקחים לי גם את הכסף שנשאר.
מרדרכי מורחי: ההפך, במקום לבוא לעזור לי, באחד הסעיפים הם כותבים שאגף ההתיישבות פועל על מנת להשלים את הטיפול במפונים.
מרדרכי מורחי: אף אחד לא דיבר איתי מאז שעזב פה בחור בשם עזרא חן.
מרדרכי מורחי: אף אחד לא דיבר ולא באו לבדוק מה ולמה ואיך.
מרדרכי מורחי: היום הקרווילה כולה רעועה, עכברים, לצערי.
מרדרכי מורחי: אתמול קיבלתי טלפון: אבא, מכונת הכביסה הלכה, למה?
מרדרכי מורחי: עכבר אכל את החוטים.
מרדרכי מורחי: זה המצב.
עפר שלח: מרדכי, אני מנסה להיות קונקרטי.
עפר שלח: הסיבה שלא הצלחת לעבור מהקרווילה לבית קבע היא שבמהלך הבנייה היו בעיות עם בעלי המקצוע ובשלב מסוים פשוט נגמר הכסף?
מרדרכי מורחי: כן, גם, חלק מהבעיות.
מרדרכי מורחי: ברוב הבעיות גם זה הכסף וגם, מה אני אגיד לך, הדיכאון שנכנסנו.
מרדרכי מורחי: נקלענו למצב שאין לאן להתקדם.
מרדרכי מורחי: היום אני מקבל מכתב שמחזיר אותי אחורה 15 שנה.
בצלאל סמוטריץ': אם אני מבין ככה, חסר לו כסף לבנות את הבית.
בצלאל סמוטריץ': הוא ביקש מהמִנהלת.
בצלאל סמוטריץ': המִנהלת עדיין חייבת לו איזה 300,000 שקל או משהו כזה שהיא שומרת כפיקדון שהוא יפנה את הקרווילה.
בצלאל סמוטריץ': הוא ביקש שישחררו לו את הכסף ובכסף הזה הוא יצליח להשלים את הבית ואז לפנות את הקרווילה.
בצלאל סמוטריץ': לא רק שלא מוכנים לדבר איתו על זה, הוא הם קיבל מכתב שאם הוא לא יפנה עד תאריך כזה וכזה, מאוד מהר, ייקחו לו את 300,000 שקל האלה שחייבים לו.
בצלאל סמוטריץ': זאת אומרת במקום להגיד לו: קח את הכסף, תגמור את הבית ואז תפנה את הקרווילה, לא מוכנים לשחרר את הכסף.
בצלאל סמוטריץ': אומרים לו: תפנה את הקרווילה, לא מעניין אותנו לאן ואם לא תפנה אותה עד לתאריך אנחנו מחלטים לך את הערבות.
בצלאל סמוטריץ': זו בעיה פתירה.
בצלאל סמוטריץ': עם רצון טוב ואכפתיות אפשר לעזור לו לעבור לבית הקבע והוא יפנה את הקרווילה, אין לו עניין להמשיך לגור בקרווילה, אבל הוא צריך את העזרה הזאת.
עפר שלח: שאלה אחרונה, ברשותך.
עפר שלח: יש עוד מפונים שהם במצב שלך?
עפר שלח: שהם נמצאים בניצן ותקועים בגלל סיטואציה דומה לשלך?
מרדרכי מורחי: כן יש בין 15 ל-20.
מרדרכי מורחי: כל אחד והבעיות שלו.
עפר שלח: אנחנו ננסה לראות באמת איך מטפלים בזה.
עפר שלח: אני מבקש להעלות את יהודה גרוס.
יהודה גרוס: שלום, מדבר יהודה גרוס מניצן.
יהודה גרוס: לי הייתה חנות בבעלותי בנווה דקלים במשך 20 שנה.
יהודה גרוס: כשהגענו לניצן הובטח לנו על ידי המשרד לשיכון שייבנה מרכז מסחרי באתר הקרווילות.
יהודה גרוס: מיותר לציין שהמרכז לא נבנה עד היום ובנינו בינתיים, בעלי העסקים, חנויות זמניות באתר הזמני במבנים זמנים, כדי להתחיל לפרנס את המשפחה.
יהודה גרוס: דרך אגב אני המפרנס היחידי במשפחה שלי.
יהודה גרוס: לפני ארבע שנים קיבלנו תביעות משפטיות.
יהודה גרוס: במקום לפתור את הבעיה פנו אלינו בתביעה משפטית שנפנה מיד את המבנה, ללא כל פתרון אחר לאן להגיע, ונשלם להם כמה מאות אלפי שקלים על דמי שימוש חריג בקרקע, ביזמות וכל מיני סעיפים שמצאו לנו ולא מוכנים לדבר איתנו בכלל.
יהודה גרוס: קודם תפנה ותלך, לא מעניין אותנו לאן.
יהודה גרוס: אין שום פתרון בניצן, לא מצד המועצה, לא מצד המִנהלת, לא מצד רמ"י.
יהודה גרוס: רמ"י לא מוכנים לדבר איתנו ולי אין לאן ללכת.
עפר שלח: כשהגעת לניצן אני מבין שנאמר לך שיוקם שם איזשהו מרכז מסחרי.
יהודה גרוס: יש כאן תמונה.
יהודה גרוס: השלט הגדול שעמד ליד המגרש שיועד למרכז מסחרי.
יהודה גרוס: המגרש הוכשר, המבנים היו מוכנים בחברת "עולם".
יהודה גרוס: כמו שאתם רואים, "עולם" פה חתומים גם כן.
יהודה גרוס: מישהו החליט בממשלה או במדינה שלא מקימים את האתר הזה, לא מקימים מרכז מסחרי, לא ביישוב הקבע ולא ביישוב הזמני.
יהודה גרוס: אני מבקש מהמדינה או מרמ"י שייתנו לי רשות או להמשיך עם החנות שלי במקום שהיא קיימת או לעבור לאותו מגרש שיועד להיות המרכז המסחרי.
יהודה גרוס: לא קיבלתי תשובה חיובית לאף אחת מהפניות האלה.
בצלאל סמוטריץ': הוא מוכן להעביר על חשבונו, זה מבנה יביל, הוא אומר: אני אעביר על חשבוני.
בצלאל סמוטריץ': בן אדם בגיל 60 ומשהו, מה הוא עושה עכשיו?
איתמר רביבו: חשוב לציין שבניצן באתר הקרווילות יש מרכז מסחרי, יש שם חנות מכולת, יש שם ירקנייה ועוד איזושהי חנות קטנה שעם זה אין למדינה בעיה.
איתמר רביבו: אני ביקשתי מהם שייתנו לו לעבור בסמוך, יש לו מקום שהוא יכול לשבת עליו.
איתמר רביבו: אמרו לי: לא, אנחנו רוצים שיפנה משם מאיפה שהוא נמצא ושיתפנה.
איתמר רביבו: אמרתי להם עד שייבנה מרכז מסחרי בניצן, שזה אמור לקרות בשנים הקרובות, בואו תנו לו לעבור לשמה.
עפר שלח: יהודה, מה העסק שלך?
עפר שלח: מה אתה מוכר?
יהודה גרוס: מסגור תמונות, טמבוריה, שכפול מפתחות, מן כלבו כזה.
עפר שלח: האם נאמר לך, למשל, אנחנו נעזור לך להקים עסק כזה, אני לא יודע, באשקלון?
יהודה גרוס: אף אחד לא פנה אליי ואף אחד לא הציע.
יהודה גרוס: להפך, כל הפניות שלי לא נענו בכלל, לא התייחסו מהמִנהלת ולא מרמ"י.
עפר שלח: יש עוד מישהו ?
בצלאל סמוטריץ': רציתי לתת דוגמא אחת בנווה ים.
עפר שלח: כן, בבקשה, נעמה.
נעמה פרץ ברגיג: אני ממשפחת פרץ, הבת של משפחת ברגיג.
נעמה פרץ ברגיג: אנחנו שתי משפחות שמפונות מצפון השומרון.
נעמה פרץ ברגיג: שתי משפחות זכאיות.
נעמה פרץ ברגיג: אנחנו כרגע תקועים כי הפרויקט שלנו לא מתקדם בנווה ים מכל מיני עניינים בירוקרטיים של הקיבוץ.
נעמה פרץ ברגיג: עכשיו יש משהו חדש שרוצים להפוך את הקיבוץ ליישוב קהילתי ואנחנו די תקועים בין הפטיש לסדן כבר 15 שנה, אנחנו רוצים לבנות את בית הקבע שלנו ואין לנו אפשרות.
עפר שלח: הפרויקט, מה הוא היה?
עפר שלח: שכונה צמודה לנווה ים?
עפר שלח: משהו בתוך הקיבוץ או על יד הקיבוץ ?
נעמה פרץ - ברגיג: אנחנו בגרעין של 'אל הים'.
עפר שלח: שהיה למעשה אמור להיות מועתק לנווה ים.
עפר שלח: מה מערכת היחסים בינו ובין הקיבוץ שכמו שאת אומרת, וזה גם מוכר לי, הקיבוץ הוא קיבוץ בפירוק, מה מערכת היחסים הסטטוטורית בינו ובין הקיבוץ?
נעמה פרץ - ברגיג: הם לא מחריגים אותנו מהקיבוץ.
נעמה פרץ - ברגיג: גם אם השטח שלנו למעשה מוכן, עד שלא פותרים את כל בעיות הקיבוץ לא נותנים לנו, המשפחות, לבנות את בית הקבע.
בצלאל סמוטריץ': לפי מה שאני מבין קצת אחרי הגירוש נחתם הסכם עם הקיבוץ.
בצלאל סמוטריץ': כשהקיבוץ נכנס לפירוק בא המפרק ואמר שהוא לא מכבד את ההסכם והתחיל לפתוח את הכול מחדש.
בצלאל סמוטריץ': בפועל יש מלחמות בין הקיבוץ לרשות מקרקעיי ישראל על כל מיני עניינים והם בני ערובה של הדבר הזה.
בצלאל סמוטריץ': לא נתונים להם בינתיים.
בצלאל סמוטריץ': הם באו ואמרו: תנו לנו את 20 המגרשים שלנו, זה לא הרבה ואנחנו נבנה.
עפר שלח: המגרשים האלה כבר פותחו, נעמה, או שהם רק סימון על הקרקע?
נעמה פרץ - ברגיג: הם כבר פותחו.
נעמה פרץ - ברגיג: הבנתי שהיו שם עניינים עם הביוב שהיה יותר גבוה מהקרקע.
נעמה פרץ - ברגיג: כל מיני עניינים שלא קשורים אלינו.
נעמה פרץ - ברגיג: לא שמה שנותנים לנו, קחו את האפשרות, הקרקע שלכם ואנחנו מתמהמהים.
עפר שלח: איפה אתם גרים בינתיים?
נעמה פרץ - ברגיג: בניצן, בקרווילות.
בצלאל סמוטריץ': צריך להבין, מִנהלת פינוי אתרים דורשת מהם לפנות את הקרווילות כי הוא צריך לפנות את האתר.
בצלאל סמוטריץ': אין להם לאן ללכת.
נעמה פרץ ברגיג: קיבלנו מכתב שאנחנו צריכים במאי לפנות את הקרווילה.
נעמה פרץ ברגיג: יותר מזה ויותר אקוטי בשבילי כבת.
נעמה פרץ ברגיג: אמא שלי חולת סרטן ריאות, הם מתגוררים בקרווילה של 60 מטר, היא לא יוצאת מהחדר 24/7, יש לה שירותים כימיים בתוך החדר.
נעמה פרץ ברגיג: בשביל להתקלח צריך שני אנשים שיחזיקו אותה כי התנאים בקרווילה של 60 מטר הם בלתי אפשריים.
נעמה פרץ ברגיג: אי אפשר להתנייד שם עם כיסא גלגלים, אין אפשרות, אז היא 24/7 נמצאת בחדר.
נעמה פרץ ברגיג: היא פשוט כבויה.
נעמה פרץ ברגיג: היא חלתה, אני מאמינה שבעקבות כל ההתנקות הזאת.
נעמה פרץ ברגיג: פנינו וביקשנו שייתנו לנו קרווילה של 90 מטר.
נעמה פרץ ברגיג: קרווילה שהיא קיימת, זה לא שצריכים לבנות אותה בשבילנו.
נעמה פרץ ברגיג: היא קיימת ויש משפחות שעוזבות פה.
נעמה פרץ ברגיג: פשוט קיבלנו תשובה של לא, אין התניידות, לא מזיזים משפחות ממקום למקום.
נעמה פרץ ברגיג: מפה זה רק לבית הקבע.
נעמה פרץ ברגיג: תנו לה למות בכבוד.
נעמה פרץ ברגיג: היא לא תגיע הרי לבית הקבע שלה, אז לפחות שיהיה לה את התנאים.
איתמר רביבו: אני חייב לציין שבמקרה שלהם אני פניתי בעצמי למִנהלת.
איתמר רביבו: איך שזה עבד עד עכשיו בקרווילות, כל משפחה שבנתה את בית הקבע שלה ועברה לשם, באה המדינה והרימה את הקרווילה כדי שתפנה את המקום ולא ייכנסו ולא ישתלטו.
איתמר רביבו: במקרה הזה בגלל המצב, שכל הסיטואציה שלהם לא קשורה אליהם, מבחינתם כבר אתמול לבנות את בית הקבע שלהם, אבל מסיבות כאלה ואחרות הדבר הזה לא התאפשר.
איתמר רביבו: עכשיו אמא שלה הייתה צריכה מטפלת, בשביל מטפלת היא הייתה צריכה להגדיל את היחידה.
איתמר רביבו: יש משפחה שלפני כמה ימים פינתה את הקרווילה שלה, אמרתי להם: תעצרו שנייה לפני שאתם מרימים אותה.
איתמר רביבו: גם שם, לא בגללם, בגללכם, תנו לה לעבור לקרווילה אחרת.
איתמר רביבו: הם לא מוכנים לשמוע.
עפר שלח: נעמה, שאלה אחרונה.
עפר שלח: היום אם יכשירו לכם, יש לכם כסף להיכנס לנווה ים?
נעמה פרץ - ברגיג: אני מדברת על המשפחה שלי ועל המשפחה של ההורים שלי.
נעמה פרץ - ברגיג: אנחנו כמו כולם ואנחנו נצטרך להתגייס לזה.
נעמה פרץ - ברגיג: זה לא שיש לנו ארגזים של כספים שמחכים לנו כדי שנתחיל לבנות את הבית.
נעמה פרץ - ברגיג: אנחנו אפילו לא בהליך של זה.
נעמה פרץ - ברגיג: מן הסתם תצטרך להיות משכנתא ואנחנו נצטרך להתארגן לזה, גם אנחנו וגם ההורים.
נעמה פרץ - ברגיג: כבר יש הרבה פשרות לגבי זה.
נעמה פרץ - ברגיג: אני רוצה לראות את ההורים שלי, לפחות שהם ימותו בכבוד באמת.
נעמה פרץ - ברגיג: כרגע המצב הוא לא כזה.
נעמה פרץ - ברגיג: כל אחד שיושב שם בוועדה יחשוב על ההורים שלו, איך הוא רוצה שההורים שלו יסיימו את החיים.
נעמה פרץ - ברגיג: זה לא פייר, כי אחרי כל כך הרבה שנים, 15 שנים שאנחנו בצפייה.
נעמה פרץ - ברגיג: אז אני יודעת שאימא שלי כבר לא תגיע לזה, אני לא חיה באשליה, אבל לפחות שהיא תוכל לקום לשירותים ושהיא תוכל להתנועע בתוך הבית, להגיע למטבח.
נעמה פרץ - ברגיג: דברים שהיא לא יכולה לעשות היום.
נעמה פרץ - ברגיג: אישה שהיא פעילה והיא סך הכול בת 64, זה לא בן אדם קשיש.
נעמה פרץ - ברגיג: תנו לה את הכבוד, זה רק מה שאני מבקשת.
עפר שלח: נעמה, תודה רבה שדיברת איתנו.
נעמה פרץ ברגיג: תודה לכם.
עפר שלח: אוקיי, אני מבקש תגובה ראשונה על הסיפורים ששמענו וכמובן על הסוגיות הכלליות שעולות מהן.
עפר שלח: תעלו בבקשה את אסף יצחק, מנהל אגף התיישבות ומִנהלת תנופה במשרד החקלאות.
עפר שלח: בוקר טוב, אסף.
אסף יצחקי: בוקר טוב לכולם.
אסף יצחקי: קודם כל אני הנחתי שהדיון כולו מתנהל בזום אז לא הגעתי לוועדה, אבל בכל מקרה אני אתייחס.
אסף יצחקי: קודם כל שמענו את הדברים.
אסף יצחקי: דבר ראשון שחשוב לי להגיד, כמו שחבר הכנסת סמוטריץ' ציין, אנחנו באמת בישורת האחרונה ואנחנו מדברים פה על המשפחות שנמצאות פה והם באמת מקרים חריגים ולא מייצגים של המצב.
אסף יצחקי: אז רק לשים את הדברים בפרופורציה.
עפר שלח: אסף, ברשותך, בדיוק בשביל זה חבר הכנסת סמוטריץ' ואני ביקשנו להתייחס אך ורק למקרים האלה.
עפר שלח: אנחנו יודעים, אני מכיר את זה, חברי הכנסת סמוטריץ' וקלנר בטח עוד יותר טוב ממני, המדינה טיפלה כמיטב יכולתה וכן הלאה והלאה.
עפר שלח: נשארו כמה עשרות המקרים האלה, בוא נתמקד בהם.
אסף יצחקי: עכשיו אני אתייחס לשלושת המקרים שדיברנו עליהם.
אסף יצחקי: אני כמובן אעשה את זה בזהירות, כי כל מקרה יש לו את צנעת הפרט שלו, ולא כל דבר אני רוצה להכניס לדיון כאן.
אסף יצחקי: נתחיל מהמקרה האחרון של משפחת ברגיג ומשפחת פרץ.
אסף יצחקי: תראו, אנחנו פנינו למשפחת ברגיג במסגרת החלטת הממשלה לבוא ולבנות עבורם את הבית.
אסף יצחקי: יש פרויקט שנקרא משפחתית, שלוקחים מבנה מתועש ומציבים אותו על המגרש שהמשפחה קיבלה ובעצם כל התהליך הוא באחריות המדינה, אנחנו מוסרים להם מפתח והם גרים.
עפר שלח: אבל לפי מה שהם הציגו יש בעיה בכלל להתיישב בנווה ים בגלל הפירוק של הקיבוץ וכל מיני עניינים שלא שייכים אליהם.
עפר שלח: זה לא עניין של לבנות את הבית.
עפר שלח: אני בכוונה שאלתי אותה לגבי לבנות את הבית, אמרה ניקח משכנתא.
עפר שלח: זה לא הסיפור, הסיפור הוא שהם לא יכולים להתיישב שם בכלל.
אסף יצחקי: אז הדברים ממש לא מדויקים.
אסף יצחקי: החל מיום הראשון בדצמבר 2019 אפשר להגיש בקשות להוצאת היתר בנייה ולמיטב ידיעתי יש כבר משפחה אחת שכבר קיבלה היתר בנייה, כך שאין שום מניעה להתקדם ולבנות.
אסף יצחקי: היו הרבה בעיות לקדם את זה, אני מסכים, אבל בסופו שלש דבר יחד עם המועצה הצלחנו לפתור את כל הבעיות.
אסף יצחקי: כבר שנה שאין שום בעיה להגיש בקשות להיתרים.
עפר שלח: כמה מהמשפחות שהיו אמורות להיות בגרעין הזה אכן התחילו תהליך של להתיישב בנווה ים?
אסף יצחקי: יש בסך הכול בגרעין הזה 20 משפחות.
אסף יצחקי: מתוכן יש ארבע משפחות שהמדינה היא זו שתבנה להם את המשפחתית על גבי המגרש.
אסף יצחקי: יתר המשפחות אמורות לבנות בעצמן.
אסף יצחקי: למיטב בדיקתי יש שלוש משפחות שבאמת פועלות בצורה רצינית בלבוא, להוציא היתר ולבנות את הבית שלהם.
אסף יצחקי: יתר המשפחות לא מתקדמות, פשוט לא פועלות בשום צורה להוציא היתר, למרות שאנחנו יידענו אותן כמה וכמה פעמים שאין שום בעיה לבוא ולהתקדם.
אסף יצחקי: לא רק זה, גם העמדנו להם בעזרת המועצה אדריכלית שתלווה אותם ותיתן להם יעוץ וסיוע בקידום הבנייה.
עפר שלח: אנחנו נבדוק את זה בהמשך, אני מבין שאבי פרחן הוא בגרעין הזה, אז אנחנו נבדוק את זה.
אסף יצחקי: נכון, אבי פרחן הוא ראש הקהילה.
בצלאל סמוטריץ': אסף, אני חוזר רגע למשפחה הספציפית הזאת.
בצלאל סמוטריץ': תוך כמה זמן אתם יודעים לשים להם על המגרשים שלהם בנווה ים את המשפחתית?
אסף יצחקי: אני אשלים רק את מה שרציתי להגיד.
אסף יצחקי: אנחנו פנינו אליהם כבר מזמן לקדם את המשפחתית.
אסף יצחקי: בהתאם להחלטת הממשלה בעניין, היה אפשר להגיש בקשות עד לאוגוסט 2018.
אסף יצחקי: סייענו ונתנו להם החלטה להתקדם עם הפרויקט ואז באוגוסט 2019 הם הודיעו לנו שהם לא מעוניינים בפרויקט וכתוצאה מכך הזכאות שלהם בוטלה.
אסף יצחקי: יש לי מכתב שלהם וזה משהו שהוא בכתובים.
אסף יצחקי: זאת אומרת בסוף זו משפחה שהמדינה באה והציעה לעשות הכול עבורה והיא באה ואמרה לא, אנחנו לא מעוניינים.
אסף יצחקי: זאת זכותם אגב ואין לנו בעיה עם זה.
אסף יצחקי: לבוא היום ולהגיד שהמדינה לא עוזרת להם, אני חושב שזה קצת לא הוגן.
בצלאל סמוטריץ': רק שנייה, אסף, אף אחד לא אמר שהמדינה לא עוזרת.
בצלאל סמוטריץ': הטענה הייתה שיש מקרים מיוחדים שאנחנו חושבים שצריכים טיפול יותר פרטני ויותר גמיש.
בצלאל סמוטריץ': אפשר תיכף לשאול אותה, היא איתנו, א', למה הם חזרו בהם, ב', אם הם יחזרו בהם עכשיו, האם אתה יכול לתת להם מחדש את הזכאות הזו?
בצלאל סמוטריץ': ו-ג', מה זה קשור לזה?
בצלאל סמוטריץ': הרי גם אם הם היו מסכימים להצטרף, הרי אתה בעצמך אומר שרק מדצמבר 2019 היה אפשר להגיש היתרי בנייה שם בנווה ים, אז גם אם הם היו נכנסים לזה אתה עד היום עדיין מן הסתם לא היית גומר לעשות את כל הפרוצדורה של היתר הבנייה והבנייה בעצמה.
בצלאל סמוטריץ': מה לעשות שיש אימא חולת סרטן ואומר לך ראש המועצה שיש קרווילה.
בצלאל סמוטריץ': מה שלא יהיה, בין אם הם יבנו בעצמם ובין אם אתה תבנה להם, זה עוד ייקח קצת זמן, תן להם בזמן הזה לחיות בכבוד, להתנהל בכבוד כשחולים במחלה נוראה שכזו, לעבור לקרווילה קצת יותר גדולה שנמצאת שם.
בצלאל סמוטריץ': הרי שוב, בוא נאמר ככה, גם לשיטתך עד היום הם לא אשמים במצבם כי גם אם היו עושים הכול, אתה אומר שמדצמבר 2019 אפשר להגיש היתרי בנייה.
בצלאל סמוטריץ': לאדם נורמלי לוקח שלושה או ארבעה וחמישה חודשים לקבל היתר בנייה במדינת ישראל כמעט בכל רשות, היו מקבלים היתר בנייה איפשהו במאי-יוני, מתחילים לבנות או שאתה בונה להם, איך שלא יהיה, בדצמבר 2020 הם עדיין לא היו בבית הקבע שלהם.
בצלאל סמוטריץ': אז נכון לרגע זה הם לא אחראים אפילו ליום אחד של עיכוב, ואם כן, אז זה לכמה חודשים של ויכוח, ותכף נשמע מה להם יש להגיד על החלופה הזאת של המשפחתיות.
בצלאל סמוטריץ': בכל מקרה, מה שלא יהיה, נכון להיום 15 לדצמבר 2020 הם עדיין אמורים להיות בניצן, למה לא לתת להם בניצן קרווילה יותר נורמלית?
עפר שלח: אני מנסה לקצר את מה שאמר חבר הכנסת סמוטריץ' וגם שמענו קודם מנעמה בעצמה.
עפר שלח: הם את המשפחתית, רוצים.
עפר שלח: השאלה אם זה יהיה בניצן או בנווה ים, מאה אחוז, על זה אפשר לדבר.
עפר שלח: זה לוקח בערך עשר שניות לברר.
עפר שלח: האם אתם יכולים לתת להם את אותה משפחתית בניצן?
בצלאל סמוטריץ': בניצן מדובר על מעבר זמני.
עפר שלח: ברור לי, אבל בוא נגיד שקודם כל תנאי המגורים יהיו יותר טוב.
עפר שלח: אסף, בבקשה.
אסף יצחקי: תראו, החלטת הממשלה שהתקבלה ב-18 בינואר 2018 ותיקנה החלטה קודמת קבעה שהתאריך האחרון שבו אפשר יהיה להגיש בקשות למשפחתיות זה ה-30 באוגוסט 2018.
אסף יצחקי: בהחלטה גם צוין שהמועד הוא סופי ולא תינתנה הארכות נוספות.
אסף יצחקי: אני לא מחליף את שרי הממשלה.
אסף יצחקי: אם שרי הממשלה רוצים לתת הארכה נוספת ולאפשר למשפחות שבאופן יזום באו וויתרו על האפשרות שהייתה להם, לבוא עכשיו ולפתוח את זה שוב.