GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ברוך ובר: אני יכול להשלים את הדברים?
ברוך ובר: קודם כל, אני חושב שהצו יצא באופן מהיר.
שלמה קרעי: תמשיך, תרד מהצו, הבנו את העניין.
ברוך ובר: אני יכול להשוות את זה לצווים אחרים של חומרים במקרים אולי הרבה יותר חמורים ממה שהיה.
ברוך ובר: נעזוב את עניין הצו.
ברוך ובר: עשיתי ופעלתי בכלים שאני יכול לפעול בהם, אלו כלים שמדינת ישראל נותנת בידי.
ברוך ובר: לעניין אי דיווח או לא דיווח, כמו שאמרתי, יהיה תחקיר, והדבר הזה, מן הסתם, ייחקר.
ברוך ובר: אני לא יכול לומר מראש מה יהיו מסקנות השימוע, כי זה לא מקובל במדינת ישראל.
ברוך ובר: יהיה שימוע, נשקול את כל המידע שנגיע אליו, ואז נקבל החלטה.
ברוך ובר: לעניין הריחות, אחת הבעיות במתחם שם היא שהוא מתחם תשתיתי גדול שמורכב משלושה גופי תשתית ענקיים, צמודים זה לזה, וכמעט כולם עוסקים באותה מטריה.
ברוך ובר: מתקן תשתית אחר, שהיה הבדל בינו לבין חבריו בחלק מהמוצרים שלו – אני לפחות הוריתי על פתיחה של שלושה מקרים בחקירה פלילית.
ברוך ובר: לצערי הרב, שני מקרים נסגרו בגלל הבעיות הראייתיות הקשות.
ברוך ובר: אני עדיין מחכה לתשובה של עורכי הדין לגבי המקרה השלישי.
ברוך ובר: בכל המקרים האלה של ריחות שמדברים עליהם שהם בביטחון מקצא"א – אגב, אני באופן אישי מעריך שהם הגיעו מקצא"א – ככל שאין לי ראיות חד משמעיות – ואני הזמנתי את החברים לשימוע, והם הציגו את עמדתם בצורה רהוטה, לקחו את מיטב עורכי הדין – וככל שאין לי ראיות חותכות מבחינה פלילית, אני לא יכול להמשיך לפעול.
ברוך ובר: מה כן נעשה בשלוש השנים האחרונות כתוצאה מהליכי האכיפה?
ברוך ובר: אני חשבתי באותה תקופה שאנחנו כנראה נסלק את המפגע העיקרי שעשוי לגרום, או פוטנציאל לגרום, לריחות מקצא"א, זו אותה מערכת שקצא"א מספרת לי שהיא מיוחדת בעולם ואין כמוה.
ברוך ובר: אני לא יכול לשפוט את זה, אבל כתוצאה מהליכי אכיפה פתאום קיימת מערכת שיודעת לשאוב את האוויר מהאוניות בזמן טעינתן – האוויר נדחס והוא רווי במזהמים.
ברוך ובר: עד עכשיו זה היה נפלט לאטמוספירה.
ברוך ובר: במשך 20 שנה זה נפלט לאטמוספירה, ובשנה או בשנה וחצי האחרונות, לאחר הליך אכיפה, פתאום נמצא הפטנט, הוקם מתקן שיודע לסחוב בצנרת את כל האוויר מהאוניות שהוא נפלט, להביא אותו ליבשה מרחק של קילומטר או קילומטר וחצי - -
יצחק לוי: שלושה.
יצחק לוי: שלושה קילומטרים.
ברוך ובר: - - ושורף אותו.
ברוך ובר: כלומר, המפגע הזה שתושבי האזור סובלים ממנו 20 שנה הוסר.
ברוך ובר: אני להפתעתי חשבתי שבזה אני אנוח מהתלונות, אבל מה שקרה, בשלושה-ארבעה החודשים האחרונים שוב הגיעו תלונות.
ברוך ובר: שוב נעשו הליכי שימועים, שוב אין לי ראיות חותכות מאותן סיבות שטענו.
ברוך ובר: הסתבר שבאותה העת קצא"א שיפצה את המקשר – יש לה חמישה מקשרים במקום – ולכן המתקן הזה היה חייב להיות מושבת שלושה חודשים.
ברוך ובר: עבדו לפי פרוטוקולים אחרים שטוענים אך ורק מכיווני רוח מסוימים.
ברוך ובר: עדיין לא מצאתי את הראיות המתאימות כדי להתחיל בהליך אכיפה.
ברוך ובר: אני חייב לומר שהדבר הזה נסגר, כלומר, השיפוצים הסתיימו.
ברוך ובר: אלו שיפוצים שנעשים אחת לעשר שנים.
ברוך ובר: במקביל – ופה ניסינו לסייע לקצא"א ככל האפשר – הוגש הסדר בנייה כלפי מקשר נוסף, שהוא יכול להיות מקור אחר, חלופי.
ברוך ובר: בפעם הבאה יהיה כבר מקשר חלופי, שגם בגלל שיש שיפוצים לא יהיו תקלות כאלה.
ברוך ובר: לכאורה – לכאורה – את המקור הזה כנראה אנחנו גורמים.
ברוך ובר: היתר בנייה, אני מבין שמגיע כבר.
ברוך ובר: את המקור הזה, שהוא מטרד עצום לתושבי האזור, כנראה שזה יהיה מאחורינו בתוך זמן קצר.
שלמה קרעי: אלה דברים שכנראה גרמו למה שהיה באפריל ויוני שהזכרתם.
ברוך ובר: אנחנו מעריכים ומניחים, וחזקה עליי שלו היו לי ראיות חותכות, לא הייתי מהסס - - -
שלמה קרעי: אנחנו לא בית משפט פה.
ברוך ובר: לא, לא, הסמכות היחידה שיש לי היא לפתוח בחקירה פלילית, אבל בשביל זה צריך להכין תיק.
ברוך ובר: כדי לבקש תיק לחקירה פלילית, הוא צריך - - -
שלמה קרעי: להערכתך, מה שהיה באפריל ויוני מטופל עכשיו עם הסיפור הזה של - - -
ברוך ובר: הוא מטופל, ויטופל טוב יותר בעוד בערך חצי שנה.
שלמה קרעי: תודה ברוך.
שלמה קרעי: אני רוצה - - -
תומר גלאם: אם אפשר, הערה.
שלמה קרעי: רק שנייה.
שלמה קרעי: אני רוצה לשמוע את שבתאי שאל, תושב אשקלון.
ברוך ובר: עוד הערה אחת, אם אפשר, ברשותך, כי עלתה פה טענה שלכאורה התנאים אינם מעודכנים.
ברוך ובר: אני רוצה לומר שיש מספר סטים של תנאים לקצא"א.
ברוך ובר: אחד - - - שאתם מתחדשים אחת לשנה.
ברוך ובר: בדבר הזה בכל פעם כשיש צורך לעדכן את דרישות ההיתר האלו, אנחנו מעדכנים.
ברוך ובר: דבר שני, בתנאים לרישיון עסק מחייבים את קצא"א לעבוד לפי התקנים, בעת עדכונם, האמריקאים, API, זה American petroleum institute.
ברוך ובר: כלומר, באופן אוטומטי, ככל שיש עדכון בתקינה העולמית, זה מוחל לתוך התנאים של קצא"א.
ברוך ובר: דבר אחר שאני רוצה לומר, שהמשרד – מאחר ולא רק בקצא"א יש מכלים, כמו שאתם יודעים - - -
שלמה קרעי: אתם מבצעים שם בקרת תהליך, בקרת איכות?
ברוך ובר: אנחנו נמצאים שם בהרבה מאוד ביקורות משותפות, אגב – גם של המחוז וגם של האיגוד, בקצא"א, ואנחנו נמצאים שם די הרבה.
שלמה קרעי: שבתאי נמצא אתנו?
שבתאי שאל: צוהריים טובים לכם, חברי הוועדה המכובדים, חבר הכנסת שלמה קרעי, ראש עיריית אשקלון, מר תומר גלאם, ברוך ובר, וכל המכובדים.
שבתאי שאל: אני אספר לכם בקצרה על מה שחווינו באותם 24 שעות, אפילו קצת יותר.
שבתאי שאל: חוסר ודאות מוחלט.
שבתאי שאל: אחד מהדברים המפחידים שקורים לאבא עם ילדים, זה חוסר ודאות.
שבתאי שאל: כשאתה קם בבוקר לריח כל כך חריף של גז, ואתה לא יודע מה קורה – אתה בודק את הגז, אם יש לך נזילה, אתה בודק בתקשורת, שום דבר, אז אתה חושב שהכול אצלך.
שבתאי שאל: אחרי שעה אתה רואה את הילד שלך מקיא, אתה לא מבין מה קורה.
שבתאי שאל: מה אני צריך לעשות?
שבתאי שאל: אני מאשים את אשתי, אולי זה מהאוכל.
שבתאי שאל: אני מאשים את כל העולם, כי אני לא יודע מה קרה.
שבתאי שאל: התקשרנו למוקד העירוני, ועדיין לא קיבלנו את התשובה המלאה מה באמת קרה.
שבתאי שאל: אמר מר ברוך ובר שזה לא אירוע ראשון.
שבתאי שאל: הפחד שלנו כתושבי אשקלון שהאירוע החריג הזה, שנמשך מעל 24 שעות, אם יקרה מחר או מחרתיים אירוע יותר קשה, יותר גדול, מה יהיה עלינו?
שבתאי שאל: אנחנו כתושבי הקו הראשון של קצא"א, אפשר להגיד, ממש מפחדים מהעניין הזה.
שבתאי שאל: אני חושב שהנפילה בדיווח, כמו שאמר ראש העיר, היא אחת התקלות הכי קשות שיכולות לקרות לנו כתושבים, שיש לנו חוסר ודאות איך אנחנו מתמודדים עם זה.
שבתאי שאל: הרי רק כמה שעות אחרי קיבלנו עדכון – תסגרו את החלונות ותישארו בבתים.
שבתאי שאל: אני מבקש מחברי הוועדה לשקול לעומק את הוצאת קצא"א מאשקלון.
שבתאי שאל: אנחנו לא צריכים את זה.
שבתאי שאל: אנחנו לא רוצים את הסבל הזה.
שבתאי שאל: יש לנו מספיק סבל להתמודד אתו מצד הפלסטינים, ואנחנו מבקשים: בבקשה, תשמרו עלינו, על הבריאות שלנו, על החיים שלנו, על הילדים שלנו.
שבתאי שאל: אני אסיים בזה, אני קצת בסערה.
שבתאי שאל: אני רוצה להודות לכם שהוועדה הזאת קמה ואתם חושבים ומתייחסים אלינו, לאירועים האלה.
שבתאי שאל: אני מקווה מאוד שהם לא יישנו יותר.
שבתאי שאל: תודה רבה לכם.
שלמה קרעי: תודה, שבתאי.
שלמה קרעי: אני רוצה לשמוע את נציגי משרד מבקר המדינה.
שלמה קרעי: מאיר בן דוד נמצא אתנו?
שלמה קרעי: מאיר, בבקשה.
שלמה קרעי: אני אשמח לשמוע התייחסות.
שלמה קרעי: אני מניח שהקשבת לדיון, אז אולי הגיע הזמן לערוך דוח מבקר יותר מפורט על מה שקורה באשקלון והסביבה.
מאיר בן דוד: נכון שאנחנו ערכנו את הדוח האחרון, או עשינו את הביקורת, בשנת 2016, היא פורסמה ב-2017.
מאיר בן דוד: עיקר הביקורת נגעה לעניין הפיקוח של משרד האוצר ומשרד התשתיות על ההיערכות לקראת תום הזיכיון.
מאיר בן דוד: אחת המסקנות שאנחנו הערנו בדוח ההוא היא שהוציאו את משרד התשתיות כגורם מפקח על החברה.
מאיר בן דוד: נכון שעל החברה חלים כל החוקים שחלים – אם אלו דיני איכות הסביבה ואם זה חוק הנפט ותקנות שונות שנגזרות מהחוקים האלה, ופיקוח קיים עליה.
מאיר בן דוד: אנחנו עד היום, ארבע שנים, לא עקבנו באופן צמוד על מה שקורה בחברה, וצבר האירועים האחרון, אירועי זיהום איכות סביבה, מצביעים שאולי יש מקום להיכנס לביקורת.
מאיר בן דוד: אם אני אתייחס לדברי המנכ"ל, לפחות מהתמונות שראיתי מהצילומים, ראיתי שהמכל הספציפי לא מקורה.
מאיר בן דוד: התקלה הזו הייתה יכולה להימנע – או חדירת מים לתוך המכל ודחיקת הנפט הגולמי החוצה וזיהום האוויר בעקבותיו הייתה יכולה להימנע – אם הגג הזה היה מקורה, כמו שקורה במרבית המכלים, אני חושב שכבר בכל מכלים שנמצאים בחצר בתי הזיקוק.
מאיר בן דוד: דרישות התקן כבר כמה שנים, מעודכן להיום, מחייבות קירוי של כל המכלים.
מאיר בן דוד: אנחנו נבדוק למה החברה לא ביצעה את הפעולה הזו, שהיא פעולה יחסית זולה ופשוטה, לקרות את המכלים.
מאיר בן דוד: זו פעולה שמונעת חדירת מים, וגם מצמצמת את הקרינה הישירה על גג המכל, וכתוצאה מכך גם פחות אידוי ודליפה של גזים מזהמים.
מאיר בן דוד: אנחנו נברר את הדברים בפני מבקר המדינה, ועל פי שיקוליו ותוכנית העבודה, אנחנו נפתח בביקורת, אם המבקר יורה לנו.
שלמה קרעי: קחו בחשבון שמדובר כאן בתושבי אשקלון, שסובלים גם ככה לא מעודף נוחות ושלווה.
שלמה קרעי: הסיפור הזה מוסיף על כל מה שחווים התושבים באזור, ולכן בהחלט כדאי למצוא פתרון שיביא לפחות בתחום הזה של הגנת הסביבה, רגיעה באזור.
שלמה קרעי: לפי מה שתיארו כאן קודם – כמה מקרים ברצף.
שלמה קרעי: אני לא יודע אם זה דווקא קצא"א, אולי הביקורת צריכה להיות באופן כללי על איכות הסביבה באזור, גם של קצא"א, גם מוקדים אחרים של זיהום.
שלמה קרעי: אנחנו נשמח לשמוע שהתקבלה החלטה כזאת.
מאיר בן דוד: אנחנו נעדכן את יושב-ראש הוועדה בהחלטת המבקר בנושא.
מאיר בן דוד: כרגע אני לא מוסמך לקבוע איזה נושאים ייכנסו לתוכנית.
שלמה קרעי: יש הערה מראש העיר.
תומר גלאם: אם אפשר, בבקשה, אדוני המבקר, אני מבקש שזה יירשם בפרוטוקול – לקצא"א יש את האפשרות, והם עושים את זה בצורה מתוחכמת – היא מעבירה את ההיתרים לוועדה המחוזית, לוותמ"לים ולכל הוועדות, ללא בקרה של הרשות.
תומר גלאם: אנחנו מקבלים את זה כעובדה מוגמרת.
תומר גלאם: לכן אני מבקש, כמו שהיה בעבר, שתהיה שליטה מלאה לרשות על אותה הקמה של מכל כזה או אחר, או שינוי כזה או אחר, שלא יעבור ללא אישור ראשוני קודם כל של הוועדה המקומית.
תומר גלאם: ברגע שהוועדה המקומית לא תאשר וילכו למחוזית, אז יש לנו את הבקרה המלאה.
תומר גלאם: שלא יעקפו את הוועדה המקומית, ויגיעו ישר למחוזית או לוועדות אחרות.
תומר גלאם: חשוב מאוד שזה יירשם בפרוטוקול, כי לפעמים אנחנו יכולים למצוא את עצמנו – לדעתי – לדעתי, אני אומר את זה לדעתי – זה קרה גם בעבר, אושרו מכלים לא על ידיעת העירייה.
תומר גלאם: או לפחות לא באו לאישור הוועדה.
שלמה קרעי: תודה מאיר.
מאיר בן דוד: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להעיר.
מאיר בן דוד: נחקק חוק מיוחד לעניין הקמת החברה.
מאיר בן דוד: במסגרת החוק הזה, הכנסת, המחוקק, החריג את החברה מהתהליכים הרגילים של תכנון ובנייה.
מאיר בן דוד: שם הבעיה.
תומר גלאם: לא, לא, אדוני המבקר, אתה טועה, כי החוק הזה כבר פג.
שלמה קרעי: כבר פג תוקף.
תומר גלאם: גם העניין של תשלומי האגרות, גם זה פג.
תומר גלאם: לכן צריך לעשות שיהיה - - -
מאיר בן דוד: לא, אני מדבר על החוק מ-2017.
יצחק לוי: החוק מ-2017 בנושא תכנון ובנייה – אנחנו כמו כל חברה במדינת ישראל, עושים את כל תהליכי האישורים על מנת לבנות כל דבר שאנחנו - - -
תומר גלאם: כן, אבל מה שקרה, לפני שחוקק החוק התקדמו דברים.
קריאה: מה שהיה, היה.
תומר גלאם: אבל מה שעשו לפני שחוקקו את החוק, האנשים המוכשרים – והם באמת מוכשרים – הם דאגו להעביר את זה בהיקפים שיספיקו להם לעוד 20 ו-30 שנה, ואז חוקקו את החוק ואף אחד מהממשלה לא התנגד לזה.
תומר גלאם: אלו תרגילים של כיתה - - -
מיטל אמיתי: לחזק את מה שתומר אמר, לפני שחוקק החוק, קצא"א הגישה בקשה להוספה של תשעה מכלים.
מיטל אמיתי: זו הגדלה של 40% מהיקף הפעילות שלה, והם עשו את זה בהליך לא של דיון בוועדה המחוזית, ולא דיון בוועדה המקומית.
מיטל אמיתי: זו לא הקמה של מאצרה או איזושהי גדר, זו פעילות שמשפיעה על אוכלוסייה מאוד מאוד גדולה, ויש לה השפעות סביבתיות משמעותיות.
מיטל אמיתי: לזה התכוון תומר.
שלמה קרעי: וזה דבר שעדיין לא קרה, בתוכנית מגירה?
שלמה קרעי: זו תוכנית מגירה שאושרה כבר?
תומר גלאם: מה שיקרה, אם החברה תחתום עכשיו עם האמירויות – נכון שהעירייה תעשה את הכול כדי למנוע, כדי להגדיל את ההיקפים, אבל במבחן התוצאה יגידו יש לנו את ההיתר, הוצאנו את זה כבר לפני 2017, לפני שתוקן החוק, ועכשיו תתמודדו עם מה שאנחנו מוסיפים לכם, היקפים של הגדלה של 40%.
תומר גלאם: חשוב, אדוני המבקר – וזה יותר חשוב אפילו מהאירוע – שחייב שיהיה אישור של הרשות לכל מכל ומכל.
תומר גלאם: אי אפשר לנתק את הרשות מהאירוע הזה.
תומר גלאם: זה חמור מאוד.
תומר גלאם: גם אם זה צריך לבוא בחקיקה.
שלמה קרעי: זה משהו שצריך לבדוק חוקית.
תומר גלאם: גם אם זה צריך לבוא בתיקון לחוק, אדוני היושב-ראש, אני חושב שאנחנו מחויבים לעשות את התיקון הזה, קודם כל עבור התושבים, ואחרי זה עבורנו.
מיטל אמיתי: חייב דיון ציבורי, חייב התנגדויות.
שלמה קרעי: איציק, אני רוצה דקה אחת שלך לתגובה, ואני רוצה לסכם את הדיון.
יצחק לוי: אוקיי.
יצחק לוי: קודם כל, אני רוצה להדגיש שאנחנו לא מזלזלים בשום דבר בתחושת התושבים.
יצחק לוי: שלושת רבעי מעובדי המתקן הם תושבי אשקלון, וכולם היו בין אלו שחשו באותם ריחות בחמישי ושישי וסבלו, ולכן אין לנו שום רצון או כוונה בשום דבר שנעשה על מנת לזלזל בתחושות התושבים.
יצחק לוי: עשינו את כל מה שצריך לעשות במהירות האפשרית, בשמירה על הבטיחות, שחס וחלילה לא ייהרג מישהו.
יצחק לוי: אני חושב שזה חוק שאסור לעבור עליו.
יצחק לוי: צריך לשמור על בטיחות, אי אפשר לרדת לגג המכל שיש בו גזים ואווירה נפיצה, ולסכן את האנשים ולסכן את המכל.
יצחק לוי: לכן כל מה שנעשה, נעשה ברציפות ונעשה תחת שמירה על בטיחות על מנת למנוע פגיעה קודם כל בנפש.
שלמה קרעי: מה לא היה בסדר במה שעשיתם?
שלמה קרעי: מה שבסדר – שמענו.
יצחק לוי: מה לא היה בסדר?
יצחק לוי: שבסוף לא היה צריך להגיע דלק לגג המכל, ואנחנו צריכים לוודא שבפעם הבאה, עם כל אירוע גשם, לא יגיע דלק לגג המכל.
יצחק לוי: את זה אנחנו חייבים לוודא.
שלמה קרעי: מכאן אני אשלים אותך, אני רוצה לסכם.
שלמה קרעי: תודה, איציק.
יצחק לוי: אני רוצה עוד שתי מילים.
יצחק לוי: אני מסיים בדקה, רק מבחינת זמנים – ב-06:28 אנחנו דיווחנו לכיבוי אש עירוני שיש אצלנו בעיה ומקור הריח הוא אצלנו, ואנחנו מטפלים בזה.
יצחק לוי: זה מוקלט.
יצחק לוי: זה לא שלא דיווחנו.
יצחק לוי: ב-07:00 וכמה דקות דיברו אתנו מאיגוד ערים, הם קיבלו דיווח מאחד העובדים שיש ריחות, ואמרנו אנחנו יודעים, אנחנו מטפלים.
יצחק לוי: קצת אחרי השעה 07:00 – אין לי את השעה המדויקת – נציג איגוד ערים כבר היה בתוך המתקן.
יצחק לוי: אז להגיד שאיגוד ערים לא ידעו מזה, זה פשוט לא מדויק.
מיטל אמיתי: זה מאוד לא מדויק.
יצחק לוי: מבחינת תחנות הניטור – אם אנחנו מסתכלים, כפי שנאמר פה, יש פיקים גבוהים, זה נכון, אבל לזמן מאוד מאוד קצר.
יצחק לוי: הממוצע ביום שישי הוא 0.24, כשהתקן הוא 1.2.
יצחק לוי: הממוצע ביום חמישי הוא 0.95, כשהתקן הוא 1.2.
שלמה קרעי: 1.2 זה לא ערך המטרה, 1.2 זה הלימיט.
יצחק לוי: זה התקן שאסור לחרוג ממנו בממוצע יממתי.
יצחק לוי: זה התקן במדינת ישראל.
שלמה קרעי: זה המקסימום.
מיטל אמיתי: אלה החריגות, תראה.
יצחק לוי: חבר הכנסת, יש לזכור שהתקן הזה מחמיר פי 5 מכל תקן באירופה, ואנחנו עומדים בו כל הזמן.
שלמה קרעי: אבל אי אפשר להתעלם מזה.
יצחק לוי: אני לא מתעלם, אבל זה התקן.
שלמה קרעי: זה שב-24 שעות אסור לחרוג, אבל אם יש לך שעה שבה זה 12.7, זה גרם לתושבים – שמעת מה קרה – לבחילות, להקאות.
שלמה קרעי: אין צורך לתמוך בטענה כלשהי ולהביא נתון שהנתון הסטטיסטי הממוצע היה 0.90, זה לא מעניין.
יצחק לוי: אבל זה התקן.
יצחק לוי: לא, זה מעניין.
יצחק לוי: זה מעניין כי זה התקן.
שלמה קרעי: אני אומר לך שזה לא מעניין כי הייתה תקלה שגרמה לתושבים - - -
יצחק לוי: לא זלזלתי בתקלה, הודינו שיש תקלה.
שלמה קרעי: אני בוחן במיקרוסקופ את השעה הזאת של 12.7, שזה פי 10 מהמותר, או פי כמעט 11 מהמותר.
שלמה קרעי: איציק, תודה רבה, אני רוצה לסכם את הדיון.
שלמה קרעי: הוועדה תרצה לקבל אליה את ממצאי התחקיר, גם שלכם, איציק, של קצא"א, כולל לוחות הזמנים והדיווח לרשויות.
שלמה קרעי: אני חושב שאולי צריך להכניס לתוך ממצאי התחקיר ולאותו נוהל של טיפול בתקלות בסדר גודל כזה אולי באופן יותר מודגש וברור את שיתוף הפעולה עם ראש הרשות, עם הרשות המקומית.
שלמה קרעי: יכול להיות שדיווח קטן לכיבוי אש – יכול להיות שגם שם יש תקלה שזה לא עבר, אבל בסופו של דבר, כשראש הרשות לא מודע לזה, וכשתושבים מקריסים את מוקד הפניות, זה משהו שלא צריך לקרות.
שלמה קרעי: אנחנו נשמח לקבל את ממצאי התחקיר שלכם, כנ"ל לגבי הדוח שלכם, ברוך, במשרד להגנת הסביבה.
שלמה קרעי: אנחנו נרצה – מכיוון שזאת לא תקלה ראשונה, ואני לא אומר רק של קצא"א, יכול להיות של גורמים אחרים, גורמים מזהמים בסביבת אשקלון – לראות דוח מבקר.
שלמה קרעי: אנחנו נקווה שמאיר יעביר את המסר למבקר המדינה, ונקווה שנראה בהמשך דוח מפורט יותר ומקיף יותר על כל הזיהום הסביבתי.
שלמה קרעי: תושבי אשקלון סובלים מספיק מהמאבק שיש לנו מול רצועת עזה.
שלמה קרעי: אני כתושב עוטף עזה יודע מה הם מרגישים, גם בלי זיהום אוויר.
שלמה קרעי: צריך להיות אפס זיהום אוויר, שלא תהיה שום תקלה, ואם צריך להשקיע יותר משאבים ויותר תשתיות כדי שגם פליטת גזים כזו או אחרת פעם בכמה זמן לא תתרחש, אז צריך להשקיע את מה שצריך.
שלמה קרעי: נקווה שמכאן ולהבא תהיה רק ביקורת חיובית על איך שהדברים השתנו, ושלא נראה ולא נשמע על תקלות כאלו יותר.
שלמה קרעי: תודה רבה לכל המשתתפים, מצטער שלא עליתם, מי שנמצא אתנו בזום.
שלמה קרעי: בהצלחה לכולנו.
אלעזר שטרן: אני פותח את ישיבת הוועדה לענייני ביקורת המדינה.
אלעזר שטרן: על סדר-היום: סיוע המדינה לניצולי השואה, ביקורת מעקב, דוח 71א של מבקר המדינה.
אלעזר שטרן: אני חושב שהנושא של ניצולי שואה לא תלוי בבחירות, בטח לא בקצב הזה שמתרחשות עלינו בחירות.
אלעזר שטרן: לשמחתי הרבה זה נושא חוצה מפלגות ולכן אנחנו מתכנסים גם בסמיכות הזאת ובפגרה הזאת כדי לדון.
אלעזר שטרן: המטרה שלנו היא לראות איך אנחנו יכולים להשפיע כל רגע, כל יום, על מצבם של שורדי השואה שעוד נמצאים איתנו.
אלעזר שטרן: אני מודה לחברת הכנסת מיכל וונש שהצטרפה אלינו.
השעון. ב-12: כיוון שהעילה לכינוס הישיבה הזאת היא דוח מבקר המדינה 71א, אנחנו נתחיל עם נציג מבקר המדינה.
השעון. ב-12: אני מבין שהנציג הוא עורך-דין צחי סעד.
השעון. ב-12: אבקש להעלות אותו בזום.
צחי סעד: ראשית, ברכות ליושב-ראש החדש של הוועדה והצלחה בתפקידך.
צחי סעד: נעבור לנושא שאליו התכנסנו.
צחי סעד: אין צורך להכביר במילים על חשיבות הנושא ועל החשיבות המוסרית שחבה מדינת ישראל לניצולי השואה.
צחי סעד: משרד מבקר המדינה גם ער לעניין הזה והחל מ-2007 הוא מפרסם כל שנתיים שלוש דוח ביקורת בנושא הזה.
צחי סעד: הפעם אנחנו מדברים על דוח שהתפרסם באוקטובר האחרון.
צחי סעד: זה דוח מעקב על דוח מקיף משנת 2017 בנושא הזה.
צחי סעד: לפני שאציג את הממצאים אני אתן שלוש נקודות להדגשה.
צחי סעד: אחת, זה דחיפות הנושא.
צחי סעד: כידוע הזמן אוזל.
צחי סעד: ניצולים רבים הולכים לעולמם מידי חודש.
צחי סעד: אין זמן להקדיש לתכניות ארוכות טווח אלא נדרש טיפול מיידי.
צחי סעד: דחיפות העניין הזה גוברת וגוברת מפעם לפעם.
צחי סעד: רק לשם המחשה, הדוח פורסם בשנת 2017 ובעקבותיו התקבלה החלטת ממשלה על הקמת צוות בין-משרדי.
צחי סעד: לקח כמעט שנה עד הקמת הצוות הזה בראשות סגן שר האוצר.
צחי סעד: אמנם הצוות פעל אבל בחלוף הזמן התרגשו עלינו מערכות הבחירות וחילופי הממשלות והעסק לא בא לידי ביטוי וכיום לא פועל בצורה נכונה.
צחי סעד: נושא שני שחשוב להדגיש זה הנושא של גורם מרכז ומתכלל.
צחי סעד: ישנם גורמים רבים, בין אם ממשלתיים, בין אם חוץ ממשלתיים, ארגונים, עמותות ומתנדבים שכולם עם כוונות טובות שפועלים בנושא הזה, אבל חסר גורם שיש לו את מלוא הסמכויות ואת מלוא האחריות בתחום הזה כדי שיגיע לטיפול אופטימלי באוכלוסיית הניצולים.
צחי סעד: אנחנו הצבענו על זה גם בדוח של 2017 ועדיין הנושא הזה לא הוסדר.
צחי סעד: הנושא השלישי שראוי להדגיש אותו זה הנושא של בעיות אישיות ופרטניות.
צחי סעד: ניצולים ובני משפחות שיש להם בעיות אישיות שלא מצליחות לבוא לידי מיצוי מול הגורמים השונים מוזמנים לפנות אלינו לזרוע שלנו שנקראת נציבות תלונות הציבור, שהוקמה בדיוק בשביל לטפל בבעיות פרטניות של אנשים.
צחי סעד: אני מבקש מהמשתתפים בדיון פה להפנות אלינו אנשים שנזקקים לטיפול האישי והפרטני הזה והנציבות תעשה כמיטב יכולתה בהקשר הזה.
צחי סעד: לגופו של הדוח שפורסם באוקטובר האחרון.
אלעזר שטרן: סליחה, למי התכוונת להפנות?
צחי סעד: למשרד מבקר המדינה.
צחי סעד: במשרד מבקר המדינה יש יחידה מיוחדת שנקראת נציבות תלונות הציבור.
צחי סעד: היא מטפלת בתלונות פרטניות של אנשים.
צחי סעד: בין היתר, היא שמה דגש על טיפול באוכלוסיות של ניצולי השואה.
צחי סעד: הניצולים ובני המשפחות שלהם שלא מקבלים תשובות מול גופים שונים ממשלתיים ואחרים, מוזמנים לפנות אלינו בבעיות פרטיות.
צחי סעד: ברשותך, נעבור להציג את הדוח ונציג מצגת.
צחי סעד: (מוצגת מצגת) כאמור, אנחנו מדברים על דוח שפורסם באוקטובר האחרון.
צחי סעד: הדוח המקורי היה באפריל 2017.
צחי סעד: הגופים המבוקרים העיקריים בו הם: הרשות לזכויות ניצולי השואה, משרד האוצר, משרד הרווחה, משרד הבינוי והשיכון, משרד המשפטים, משרד הקליטה והקרן לרווחה לנפגעי השואה בישראל.
צחי סעד: הנושאים שבדקנו בדוח הזה אלה ההסדרים החוקתיים שחלים על ניצולי השואה, תגמולים כספיים לניצולים, סיוע בדיור, תשתיות חברתיות לניצולים וסיוע סיעודי.
צחי סעד: מספר נתוני מפתח כדי שנדע איפה אנחנו עומדים.
צחי סעד: 192,000 ניצולי שואה, זה הנתון שהיה נכון לסוף שנת 2019.
צחי סעד: 5.57 מיליארד שקלים זה תקציב הרשות לזכויות ניצולי השואה בשנת 2019.
צחי סעד: 70% מהניצולים ומנפגעי ההתנכלויות מקבלים תגמול חד שנתי ולכן גם נזקקים למענק של השלמת הכנסה.
צחי סעד: כ-4,000 שקלים זאת הגמלה הממוצעת לחודש לניצול שואה.
צחי סעד: הגיל הממוצע של הניצולים 85 ו-1,300 ניצולים נפטרים מידי חודש.
צחי סעד: בגרף אנחנו רואים את ההתפלגות האקטוארית של מספרי נפגעי השואה ונפגעי ההתנכלויות.
אלעזר שטרן: סליחה, צחי.
אלעזר שטרן: ב-3.996 שקלים אתה מכניס את ה-70% שמקבלים חד שנתי או רק מי שמקבל חודשי?
צחי סעד: זה הגמול החודש ולא השני.
אלעזר שטרן: זה נראה לי קצת מוזר.
אלעזר שטרן: אתה אומר ש-70% מקבלים רק חד שנתי.
גליה מאיר אריכא: הוא מתכוון ש-70% מתוך מקבלי המענק השנתי הם גם מקבלי הבטחת הכנסה.
גליה מאיר אריכא: ה-3,996 זה רק מבין מקבלי התגמול החודשי.
אלעזר שטרן: לכן אני אומר שהממוצע של מה שמקבל ניצול שואה הוא הרבה פחות מ-4,000 אם אתה מכניס את ה-70% שמקבלים חד שנתי.
צחי סעד: התשובה היא שאתה צודק.
אלעזר שטרן: רק אמרתי שההצגה הזאת דורשת טיפה הסבר או שהיא טיפה מעוותת.
אלעזר שטרן: זאת אומרת, הממוצע שמקבל ניצול שואה בישראל, אם אתה רוצה לדבר על ממוצעים, היא לא 4,000 אלא אולי 1,000 שקלים.
צחי סעד: חלק גדול מהאוכלוסייה הם באמת מקבלי מענק שנתי בלבד.
גליה מאיר אריכא: אולי רק צריך לציין שכשמדברים על ניצולי שואה, אנחנו דאגנו שכל הניצולים שהיו במחנות, גיטאות, מסתור, מחנות כפייה, הם כולם זכאים לחודשי ולא לשנתי.
אלעזר שטרן: זה מענק אחר.
אלעזר שטרן: זה המענק של 10,000 שקלים בשנה שמתחלק ל-4 שנתי.
גליה מאיר אריכא: לא, זה מקבלי הרנטה מגרמניה, זה לא קשור.
אלעזר שטרן: זה עד 1953.
גליה מאיר אריכא: יש 4,000 איש שמקבלים רנטה מגרמניה, זה משהו אחר.
גליה מאיר אריכא: לקבוצה הזאת אנחנו משלמים מענק רבעוני של 2,500 שקלים בתוספת מגרמניה על-פי הסכם עם הרשות לזכויות ניצולי שואה.
גליה מאיר אריכא: שתי קבוצות נוספות זה בערך 55,000 איש שמקבלים מאיתנו גמלה חודשית, שהממוצע, כמו שאמר מבקר המדינה, זה 3,900 שקלים בממוצע.
גליה מאיר אריכא: הגמלה מתחילה ב-2,500 ויכולה להגיע ל-11,000.
גליה מאיר אריכא: חוץ מזה יש לנו 68,000 ניצולים שהם עלו אחרי אוקטובר 1953 והם לא היו במעגל הראשון והם מקבלים שנתי.
צחי סעד: נתקדם לשקף הבא.
צחי סעד: אנחנו רואים פה את התפלגות האקטוארית של מספר הניצולים ונפגעי ההתנכלויות לאורך השנים.
צחי סעד: המטרה היא פה להראות באמת את הדחיפות בנושא הזה נוכח ההתמעטות במספר והתקדמות השנים הקרובות.
צחי סעד: נגיע לליקויים שיש בדוח.
צחי סעד: בהקשר של ניצולי שואה, עולים מברית המועצות לשעבר, בתקופת הביקורת חיו כ-72,000 ניצולים שרובם עלו לארץ ממדינות חבר העמים והם מקבלים מענק שנתי בלבד בסך 3,975 שקלים.
צחי סעד: אציין שבביקורת הקודמת ב-2017 היו 83,000 ניצולים, שהם קיבלו את אותו סכום רק התוספת בחלוף השנים האלה היא של 15 שקלים.
צחי סעד: למרביתם אין פנסיות ו-70% מהם מתקיימים מקצבאות הבטחת הכנסה ולכן מרביתם נמצאים במצוקה כלכלית.
צחי סעד: אנחנו המלצנו שהצוות הבין-משרדי ומשרד האוצר, משרד ראש הממשלה והרשות יבחנו אפשרות לגבש תכנית סיוע להגדלת התגמולים החודשיים לקבוצת הניצולים שמקבלים מענק שנתי בלבד.
צחי סעד: בנושא של ביצוע סקר מקיף, בביקורת הקודמת נמצא שהרשות לא ביצעה סקר מקיף להערכת מצבם וצרכיהם הפיזיים, הנפשיים והכספיים של כלל אוכלוסיית ניצולי השואה לשם מיצוי זכויותיהם.
צחי סעד: במעקב נמצא שהליקוי תוקן חלקית בלבד.
צחי סעד: הוקצה תקציב מיוחד של כ-17 מיליון שקלים לביצוע הסקר כאמור אבל הוא הקיף רק 22% מניצולי השואה ונפגעי ההתנכלויות.
צחי סעד: ההמלצה היא להמשיך בביצוע סקר מקיף כדי שאפשר יהיה להעריך את המצב והצרכים של כלל הניצולים ולמצות את זכויותיהם.
צחי סעד: נתקדם לנושא של שיפוץ דירות.
צחי סעד: בביקורת הקודמת נמצא שהחברה להשבת רכוש שתמכה תקציבית בהתאמה והנגשה של דירות ניצולים הפסיקה את פעילותה.
צחי סעד: זה נתון שאנחנו יודעים אותו.
צחי סעד: המעקב העלה שהרשות, משרד האוצר, משרד הרווחה ומשרד השיכון לא תומכים היום תקציבית בהנגשה של דירות אלה.
צחי סעד: נושא נוסף בהקשר של שיפוץ הדירות נמצא בביקורת הקודמת והודגש שעל הרשות למפות את אוכלוסיית מרותקי הבית ולהציע תוכניות ייעודיות שיאפשרו לספק את מלוא הצרכים.
צחי סעד: נמצא שהגם שמגוון התוכניות לסיוע ניצולים מרותקי בית גדול והתקציב של משרד הרווחה עלה, מיפוי ואיתור הניצולים הזקוקים לסיוע טרם הושלם.
צחי סעד: בהקשר של תוכניות רווחה.
צחי סעד: בשנים 2018 ו-2019 ניצל משרד הרווחה רק 30% מהתקציב הכולל של התוכנית לנזקקים.
צחי סעד: התקציב הסתכם בשנים האלה ב-30 מיליון שקלים.
צחי סעד: למעשה אנחנו רואים שהניצול היה מאוד נמוך, 30% מהתקציב, כמו שציינתי.
צחי סעד: התוכנית הוכנה לשם ביצוע פעולות רווחה עבור ניצולי שואה שמקבלים הבטחת הכנסה.
צחי סעד: זאת אומרת, זאת במיוחד תוכנית שנדרשה לתמוך בניצולים שמצבם מאוד לא טוב.
צחי סעד: למרות זאת, שיעור הניצול של התקציב הוא מאוד נמוך.
אלעזר שטרן: החזרת אותנו לשקף הזה.
אלעזר שטרן: שני שקפים קדימה דיברת על לחצני מצוקה.
צחי סעד: לא.
צחי סעד: דיברנו על שיפוץ דירות, ללחצנים תכף נגיע.
אלעזר שטרן: בשקף הזה אתה אומר שגם כאן יש אי ניצול גדול של התקציב.
אלעזר שטרן: מי היה אמור לנצל אותו?
צחי סעד: משרד הרווחה.
יעל מבורך: למעשה, הרשויות המקומיות שקיבלו את התקציב ממשרד הרווחה.
יעל מבורך: יש בעיית ניצול מול הרשויות.
צחי סעד: נתקדם לשקף של לחצני המצוקה.
צחי סעד: שירות חיוני של לחצני מצוקה לכ-9,000 ניצולים נמצא בסכנת הפסקה מפני שחסר מימון להמשך השירות.
צחי סעד: ללא סיוע ממשלתי ראוי תתקשה הקרן לרווחה להמשיך את השירות שממומן היום בעיקר מתרומות.
צחי סעד: פה צריך לציין את הקרן לרווחה על הפעילות הברוכה שהיא עושה בהקשר הזה, אבל ללא סיוע ממשלתי היא תתקשה להמשיך את הדבר הזה.
צחי סעד: נכי המלחמה בנאצים.
צחי סעד: זאת אוכלוסייה מיוחדת.
צחי סעד: בביקורת הקודמת נמצא שנכי המלחמה בנאצים אינם זכאים לתוספת שעות סיעוד.
צחי סעד: המעקב העלה שליקוי זה לא תוקן.
צחי סעד: משרד האוצר והרשות לא פעלו למתן תוספת שעות סיעוד ל-100 הלוחמים הנותרים, למרות שבתגובות לדוח הקודם דובר על זה שיעשו מאמץ לעשות את תוספת שעות הסיעוד הזאת.
צחי סעד: להערכת הרשות, העלות של מתן תוספת שעות סיעוד עומדת על כ-2.4 מיליון שקלים לשנה.
צחי סעד: אציין שבביקורת הקודמת מ-2017 היו באוכלוסייה הזאת 506 אנשים, מרביתם בני 90 ומעלה.
צחי סעד: אנחנו רואים שהאוכלוסייה הזאת הולכת ומתמעטת.
צחי סעד: נשארו כ-100 אחרונים.