GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מרדכי נתיב: זו נקודה מאד משמעותית מבחינת תפקוד החברה שלכאורה קהל לקוחות קבוע מהווה בסיס כלכלי איתן ולמעשה המצב שאליו נקלעו הרשויות הפך להיות בעיה.
מרדכי נתיב: נקודה נוספת שהתייחסנו אליה זה הנושא של ERP או הנושא של התאוששות מאסון שראינו בגלל מרכזיות החברה ומרכזיות השירותים שהיה מקום לעשות משהו מעמיק בנושא, ובפועל הדירקטוריון לא דן בנושא למרות חשיבותו.
מל פולישוק-בלוך: הדירקטוריון מתכנס?
מרדכי נתיב: בתקופה שערכנו את הדו"ח מצאנו שהדירקטוריון מתכנס לעיתים רחוקות, היו גם בעיות של הרכב, המדינה, שיש לה 40%, לא מינתה מספיק נציגים.
מל פולישוק-בלוך: אני כל הזמן שומעת שהמדינה רוצה למנות מינויים פוליטיים ודווקא בדירקטוריונים לא ממנים אנשים זה בכל החברות.
מל פולישוק-בלוך: דווקא במקום היחידי שזה נכון לעשות מינויים פוליטיים לפי תפיסת הדירקטוריון שזו קביעת מדיניות.
מרדכי נתיב: בתקופת הביקורת היה רק דירקטור אחד מטעם המדינה.
מל פולישוק-בלוך: שאר הדירקטורים הם מהרשויות המקומיות?
מל פולישוק-בלוך: הם ממנים?
מרדכי נתיב: ציינו גם שבמהלך חצי שנה בתקופת הביקורת, יושב ראש הדירקטוריון כיהן גם כממלא מקום מנכ"ל החברה אף שהוראות החקיקה מגבילות יושב ראש דירקטוריון לכהן כמנכ"ל אינן חלות על החברה במישרין, חשבנו שזה לא יקרה בחברה הזו בגלל שמנכ"ל בחברה כזו צריך להיות מנכ"ל מקצועי.
מל פולישוק-בלוך: יש הסבר לזה?
מרדכי נתיב: היה מצב שמידי פעם התחלפו מנכ"לים לחברה והייתה תקופה די ארוכה שלא היה מנכ"ל.
מל פולישוק-בלוך: אם אין יו"ר דירקטוריון מי בוחר את המנכ"לים?
מרדכי נתיב: אותו יושב ראש כיהן כממלא מקום מנכ"ל.
מל פולישוק-בלוך: דני אלדר היה יו"ר הדירקטוריון במשך תשע שנים.
מל פולישוק-בלוך: היום הוא גם היושב ראש?
מל פולישוק-בלוך: הוא מינה את אותם מנכ"לים שהתחלפו.
משה אלקסלסי: בתקופה שלו.
מרדכי נתיב: זו הייתה נקודה שהתייחסנו אליה אבל הבנתי שכיום יש מנכ"ל.
מל פולישוק-בלוך: מתי התחלפת עם דני אלדר?
משה אלקסלסי: ביוני 2003.
מרדכי נתיב: בסוף שנת 2001 החליטה ועדת השרים לענייני הפרטה למכור את מניות המדינה בחברה, עד שסיימנו את הביקורת, בדצמבר 2003, הנושא הזה עדין לא בוצע.
מל פולישוק-בלוך: יש נימוקים מדוע זה לא בוצע?
מרדכי נתיב: הייתה התנגדות של מנכ"ל השלטון המקומי.
מל פולישוק-בלוך: יש כאן מישהו מרשות החברות?
מל פולישוק-בלוך: מהאוצר?
מל פולישוק-בלוך: למה אין נציגים מהם?
מל פולישוק-בלוך: מה המסקנות מהדו"ח שלכם.
מרדכי נתיב: המסקנות שלנו הם אלה שהצגנו בדו"ח, לגבי כל אחד מהליקויים שהעלנו המשרד הציג מסקנה ונתן גם המלצה.
מרדכי נתיב: אנחנו בהחלט חושבים שהחברה צריכה לעשות מעשה גם בהיבט הכלכלי וגם בהיבט הטכנולוגי.
רן כהן: הדבר שמאד בולט גם מהדו"ח וגם מהמציאות שיש שני דברים בלתי נסבלים בחברה ציבורית ראויה לשמה, האחד הוא שהדירקטוריון לא מלא כפי שהממשלה מחויבת לבחור אנשים כדי שינהלו אותו בצורה נכונה והדבר השני הוא מה שעלה בדוח לגבי העניין של ההפרטה בין המנכ"ל ובין יושב ראש החברה דבר שיוצר מצב שלנוכח העובדה שגם ה"בורד" מקרטע יש ריכוז של שני התפקידים הללו, שלא במקרה הופרדו בחוק, והם יוצרים מצב לא סביר ונדמה לי שזו תמצית העניין.
רן כהן: אם נחזור להתחלה, החברה לאוטומציה נמצאת בשליטה כמעט בלעדית של מרכז השלטון המקומי, הוא הבעלים, הוא מקבל השירות והוא זה שגם לא משלם, באותו מצב נוצר מצב של סתירה בעבודת החברה, משום שאם הבעלים הוא זה שלא משלם זה יוצר מצב אבסורדי שאי אפשר לחיות אתו.
רן כהן: אני חושב שבעניין הזה היה מאד רצוי שעדי אלדר יהיה פה וייתן מענה בשם המרכז לשלטון המקומי.
מל פולישוק-בלוך: הוא הוזמן.
נועה בן אריה: אני הנציגה, עורכת דין נועה בן אריה היועצת המשפטית של המרכז לשלטון המקומי.
מל פולישוק-בלוך: יש כאן באמת בעיה מבנית חמורה ביותר שיד לוקחת מכיס אחד ומעבירה לכיס השני.
מל פולישוק-בלוך: משהו בהתנהלות לא בסדר ויש 500 עובדים שימצאו את עצמם הולכים הביתה.
מל פולישוק-בלוך: יש גם את השירותים המחשובים ומערכות המחשוב שהם מעניקים לרשויות המקומיות, אם הם יפסיקו לעבוד זה יהיה נזק רציני.
מל פולישוק-בלוך: אם אתם לא מביאים תועלת אז אולי לא צריך אתכם, אבל אני מניחה שאתם כן מביאים תועלת למערכת.
מל פולישוק-בלוך: אי אפשר לעבוד בסיטואציה כזו כי המערכות יקרסו בסופו של דבר.
מל פולישוק-בלוך: חלק מהליקויים עולים מהדו"ח שהמערכת לא מתחדשת ולא נבדקת ומביאה נשק מעבר לחברה לאוטומציה אלא לגופים שמקבלים את השירותים מהחברה לאוטומציה כך שהנזק שעלול להיווצר כאן הוא רחב ביותר.
מל פולישוק-בלוך: נשמע את נציגי החברה.
משה אלקסלסי: כפי שנכתב כאן בסטטוס החברה, אכן זו חברה שנוסדה בשנת 67 - - -
מל פולישוק-בלוך: יש לי בקשה, נעשה את זה ענייני, קראנו את הדו"ח, אנחנו יודעים מתי נוסדה החברה מה המטרות שלה ומה היא עושה.
מל פולישוק-בלוך: יש לנו פחות משעה לדיון נתמקד בליקויים, למה הם קורים ואיך מתקנים אותם.
משה אלקסלסי: אני רוצה להתייחס לעיקרי הדו"ח שהוצג על ידי מר מוטי נתיב, אני רוצה לומר שכיו"ר החברה, כשנכנסתי ביוני מיד לאחר מכן היה מנכ"ל ששרת תשעה חודשים, במהלך תשעת החודשים זכותה של החברה לאוטומציה, מאחר וזו הייתה תקופת ניסיון של מנכ"ל, הוא הפסיק את עבודתו, ובפרק זמן הזה עד להוצאת מכרז לקבלת מנכ"ל חדש, מילאתי את מקום המנכ"ל.
משה אלקסלסי: במעבר של כשלושה חודשים עד שעברנו את כל התהליך של פרסום מכרז בצורה מסודרת, בדיקת המועמדים כדי לבחור מועמד, ואחרי שלושה חודשים שכיהנתי בשני התפקידים, התמנה מנכ"ל, שמואל בלנק.
משה אלקסלסי: גם כאן השידוך לא עלה כל כך יפה, לתקופה מסוימת מינינו ממלא מקום מתוך החברה עד לבחירת מנכ"ל חדש שהתחיל לפני כארבעה חודשים.
מל פולישוק-בלוך: כמה זמן כבודו מנכ"ל.
משה אלקסלסי: ארבעה חודשים.
משה אלקסלסי: אני בא משדה של ראש רשות, כיהנתי חמש שנים ממלא מקום ו- 20 שנה ראש רשות גן יבנה, הייתי מנהל בבית דואר ומפקח בשירות הדואר כ- 16 שנים, אני בעל תואר שני במנהל ציבורי כך שאני מגיע לחברה כאדם שקיבל שירות בעבר מכיר את רזי השלטון המקומי ונכנס מבחינת ההיערכות הכוללת של ניהול החברה.
משה אלקסלסי: עם כניסתי הופיעו שלושת המכובדים כנציגי מבקר המדינה ואמרתי להם שלא מזמן עברתי דוח מבקר המדינה בגן יבנה ושם המבקר רצה להעניק לי פרחים כי הדו"ח היה מוצלח ואני מקווה שלאחר שאקבל את הדוח במהלך התקופה הבאה אני אטפל בכל הליקויים.
משה אלקסלסי: אנחנו בהחלט התייחסנו לדו"ח, קודם העברנו את ההסתייגויות שלנו לדוח, העברנו גם ביקורת והתייחסות נוספת, ואז השלימו את הדוח כפי שהוא הוכן.
משה אלקסלסי: במהלך הדוח שיפרנו את הדברים הבאים, מבחינת המבנה של הדירקטוריון, הוא מתכנס מאז קבלת הדו"ח מידי חודש בחודשו, כולל גם הוועדות שמתכנסות כסדרם, וזה יהיה ראוי בהחלט לציון.
מל פולישוק-בלוך: כמה חברים יש בו?
משה אלקסלסי: יש שני חברים בשלטון המקומי שחסרים ושלושה חברים בממשלה שחסרים.
מל פולישוק-בלוך: כמה בסך הכול יש ומתוך כמה?
משה אלקסלסי: צריכים להיות 15 ויש פחות חמישה.
משה אלקסלסי: בנוגע לנושא גביית החובות כפי שמובאת כאן, אנחנו בבועה הנאמנה של כל השלטון המקומי מבחינה כלכלית, כל מה שקורה ברשויות המקומיות.
משה אלקסלסי: כשרע לרשויות המקומיות קשה לנו לגבות את הכספים והתהליך של רשויות במצב קשה מקרין אלינו.
משה אלקסלסי: על כן ניסינו לעבוד במספר מגמות, דבר ראשון לקחנו קבלני גבייה שיהיו קטליזטורים להבאת הכסף.
משה אלקסלסי: דבר שני פתחנו בתביעות משפטיות נגד חלק מהרשויות, דבר שלישי החשכנו לצערי מסכים במספר ישובים ואלה שלוש נקודות שפעלנו בהם על מנת לגבות את הסכומים ולהוריד את הסכומים החסרים שנאמרו כאן באחוזים מסוימים.
מל פולישוק-בלוך: מתי נעשו הפעולות האלה?
משה אלקסלסי: במהלך השנתיים האלה.
מל פולישוק-בלוך: כמה כסף זה החזיר לחברה?
משה אלקסלסי: זה הוריד את החוב בכ- 15%.
משה אלקסלסי: אני חייב לומר לכל מי שיש לו ניסיון ברשויות מקומיות, אתה נכנס למגזר הערבי ולפעמים יש ראש רשות שלא שילם משכורת חמישה חודשים ואין לו מהיכן לשלם.
משה אלקסלסי: אז איך אנחנו נגבה כסף?
מל פולישוק-בלוך: את המצוקה הזו אנחנו מכירים, אבל השאלה הנשאלת כאן היא האם אין לכם קלות יתרה של ויתור על החובות בטווח הקצר בגלל שאתם הבעלים.
מל פולישוק-בלוך: קשה לבוא לקרוב משפחה שלך ולבקש שיחזיר את החובות, אולי כל המבנה הוא לא נכון.
משה אלקסלסי: אני לא מקבל את זה, היות וכמעט כל שלושה חודשים עולה לדירקטוריון בעיית הרשויות המקומיות לגביית החובות של הרשויות, כלומר כשנדבר על תזרים מזומנים אז זה בהחלט מהווה בעיה ואנחנו משתדלים בכל האמצעים שהזכרתי, גם פרישת חובות, אנחנו גם פורשים לעיתים ל- 20 חודשים ומפקידים את זה בבנק על מנת לשמור על הערך הכספי, אלה ארבעת האפשרויות על מנת לגבות את הכסף.
משה אלקסלסי: מעניין שיש רשויות שהורדנו מסך והם עברו לחברות אחרות.
משה אלקסלסי: "הורדת מסך" משמעותה הפסקת שירותים ולפחות שלושה ישובים עזבו אותנו בגין הפסקת השירותים.
מל פולישוק-בלוך: מה עם ירושלים?
משה אלקסלסי: ירושלים זה סיפור אחר שאני אתייחס לזה אם אצטרך.
משה אלקסלסי: יש את קרית מלאכי, לוד, טייבה, דיר חנא ועוד ישוב.
מל פולישוק-בלוך: למה ירושלים עזבה אתכם?
משה אלקסלסי: כי ירושלים נכנסה למצוקה כספית והחליטה לצמצם בהוצאות ואז היא פנתה אלינו להוריד מ- 24 מיליון ל- 16 מיליון ונפתח משא ומתן בנושא כשיש כמה חילוקי דעות קטנים אבל הנושא המרכזי הוא ההיבט הכספי, ברגע שזה לא קיבל את הביטוי הנושא נשבר, ואני אהיה מוכן להרחיב על זה את הדיבור.
יהונתן לוירר: עיריית ירושלים החליטה ב- 2002 או 2003 שהיא רוצה לצאת למכרז בתחום שירותי החוץ בתחום המחשוב.
יהונתן לוירר: ב- 2003 התחלף מנכ"ל וראש עיר והיו חילופי גברי גם בכנסת והייתה החלטה עקב זה שתיבדק שוב האפשרות להתקשר שוב עם החברה לאוטומציה.
יהונתן לוירר: העירייה עשתה כל מאמץ אפשרי להישאר בקשר ובחוזה עם החברה לאוטומציה, לצערנו הרב, החברה מצידה עד עצם היום הזה לא העבירה את ההחלטה על המשך ההתקשרות.
יהונתן לוירר: עובדתית עשינו הכול ולא הצלחנו לצערי הרב, הגענו גם בסכום הכספי להבנה עם החברה, על הסכום השנתי לצורכי אחזקה, הגענו לכ- 16 מיליון ₪.
יהונתן לוירר: לצערי הרב למרות שמנכ"ל העירייה החליט שההחלטה שלו הייתה להישאר עם החברה, החברה לא אפשרה להישאר אתה ויצאנו למכרז.
יהונתן לוירר: היום המצב הוא שגם שחברה אחרת זכתה, אנחנו תקועים היום.
יהונתן לוירר: החוזה אתה עומד על 14 מיליון ואנחנו תקועים כי החברה לאוטומציה לא מאפשרת מעבר סדיר של מערכות המידע לחברה החדשה.
מל פולישוק-בלוך: לזה יש את בתי המשפט.
משה אלקסלסי: בגלל שהוציאו את העובדים אחרי שאמרו להם שיש חפץ חשוד והכניסו חברה במקומם בצורה.
משה אלקסלסי: ..
מל פולישוק-בלוך: זה פחות מעניין אותי, הייתי רוצה לשמוע את אנשי הוועד.
משה אלקסלסי: לא סיימתי את דבריי, לאחר כניסתי לחברה עשינו פעולות שנועדו להבראת החברה, כמו צמצומים בכוח אדם.
משה אלקסלסי: פיטרנו כ- 150 עובדים מה שהיה לא קל עם ועד עובדים חזק ודומיננטי, כשיש לזכור שאנחנו חברה ההיי טק היחידה בארץ שיש לה ועד עובדים.
משה אלקסלסי: מבחינת הניידות והגמישות אנחנו מאד מתקשים לעשות את העבודה שלנו כי ההתערבות של הוועד מדהימה.
משה אלקסלסי: אני מקבל כמעט כל יום שני מכתבים מראש הוועד ויש לי תיק עב כרס שאני צריך לטפל בענייני הוועד כשמדובר בכ- 550 עובדים.
משה אלקסלסי: בתוך כל זה נערכנו בנושא של ספקים, צמצמנו ב- 25% מבחינת ההלוואות בבנקים הגדלנו את מועד ההלוואות, מה שהביא לשינוי משמעותי, מחברה שהפסידה ב- 2003 8 מיליון ₪ לחברה שב- 2004 הרוויחה 24 מיליון ש"ח נטו, וב- 2005 אנחנו מעריכים שנגיע לכ- 15 מיליון ₪ רווח.
משה אלקסלסי: גם בחלק הטכנולוגי נערכנו לגבי שינויים מיידיים בתחום שכר וכוח אדם, החלפנו את התוכנות על מנת לשווק אותם.
משה אלקסלסי: בנוסף לכך כל הנושא של התקשורת המיידית ששינינו, ואנחנו גם לקראת נושאים מקדמים אחרים.
משה אלקסלסי: אנחנו משנים עכשיו את שפת המחשוב לג'אווה וזה שינוי במערכות המחשוב של המיין פריים שיעבור ליוניקס או ללינוקס, מה שיכול לסייע מבחינה כלכלית.
משה אלקסלסי: בנוסף לזה אנחנו מכניסים לפי תכנית העבודה השנתית של 2005 ו- 2006 את נושא של ה- CRM , שירותי לקוחות, שיהיה מקסימום בקרה למנהל המערכת לגבי מה שקורה בשטח.
משה אלקסלסי: לגבי הנושא של ERP זו אינטגרציה של יישומים שאנחנו רוצים להעביר ואנחנו בודקים מזה כשנה על מנת ליישם את הפרויקט הזה , אנחנו מעניינים ראשי רשויות שיסייעו בידינו מבחינה כלכלית.
משה אלקסלסי: כלומר יש שינויים חיוביים בחברה גם כתוצאה מהדו"ח כשלקחנו אותו במלוא הרצינות וביצענו מעקבים שוועדת הביקורת שלנו שיבה מספר פעמים והדירקטוריונים ישבו גם כדי לדון בדו"ח מתוך רצון לשפר את העניין.
משה אלקסלסי: יש ועדת ביקורת שלנו שהתחילה לעבוד עם קבלת הדו"ח, בראשה יושבת עופרה פרידמן מזה שנתיים.
משה אלקסלסי: אני מדבר על השינויים שנעשים בתקופה שלי חרף התחרות הקשה שיש בחוץ.
מל פולישוק-בלוך: אם אני אבוא עם תוכנה כמו שעשה הבעל של לימור לבנת, תמכרו את זה לרשויות המקומיות?
מל פולישוק-בלוך: או שרק אם יש לי קשרים מיוחדים?
מל פולישוק-בלוך: עשיתי את זה פעם באופן פרטי ולא כל כך התייחסו אלי.
משה אלקסלסי: הקריטריונים שלנו מקצועיים וכלכליים, עם עיניים פקוחות לציבור.
מל פולישוק-בלוך: זו אמירה יפה השאלה אם זה עומד במבחן המציאות.
משה אלקסלסי: עם כניסתי לתפקיד הקפאתי את כל פעילות החברה מה שהיה קיים בעבר וישנו ברשויות המקומיות-פעיל.
משה אלקסלסי: חוזים חדשים לא נעשו בשנתיים האחרונות מאז כניסתי לתפקיד עד לבחינת כל הנושא הציבורי והבאתו הלכה למעשה.
משה אלקסלסי: צריך לקרוא את הפרוטוקולים של הדירקטוריון כדי לראות על מה אנחנו דנים.
משה אלקסלסי: צריך לבדוק את הפרוטוקולים של ועדת הביקורת כדי לראות על מה אנחנו מדברים כחברה.
משה אלקסלסי: אנחנו חוטפים ביקורת לא בצורה הוגנת, אם זה בנושא של ירושלים ואני יכול בהחלט להרחיב את הדיבור, כי פשוט הם הוציאו את העובדים כמעט בעל כורחם והכניסו חברה חדשה מבלי להזמין אותנו לשיחה כפי שביקשנו עשרות פעמים.
משה אלקסלסי: במכתבים ששלחתם אלינו לא אחת הודעתם שאתם לא רוצים לתת את השירות, ביקשתי לקחת בורר על מנת לבדוק את העניינים ואת זה דחיתם על הסף, הכול כתוב ואני מתחייב להביא את זה לוועדה לבדיקה.
משה אלקסלסי: עד השבוע עוד התחננתי להיפגש, המנכ"ל היה בחו"ל, עם שובו תתכנס ישיבה שנוכל לדון בעניין.
משה אלקסלסי: כי העובדים הפכו להיות בני ערובה בנושא.
משה אלקסלסי: הם מחוץ לעירייה, לא נותנים להם להיכנס לעבוד , ובסוגיה הזו אני בהחלט לצידם ואני לא יודע איך להכניס אותם פנימה שימשיכו לעבוד ולהעביר את הנושא בצורה מסודרת לחברה שזכתה במכרז.
מל פולישוק-בלוך: נשמע את הצד של העובדים.
אריה גור: אנחנו רוצים להביע מחאה שאין פה נציג מטעם רשות החברות, אנחנו חושבים שהם לא מספיק מעורבים והם הוזמנו לפה.
ריקי אליה: הם אמרו שהם בדרך.
רן כהן: גם כשהם פה הם לא עושים את העבודה שלהם כמו שצריך.
מל פולישוק-בלוך: זו הישיבה השלישית או הרביעית שאנחנו נתקלים בחוסר תפקוד משמעותי של רשות החברות, אולי היא מיותרת.
מל פולישוק-בלוך: שווה לבדוק כמה כסף זה עולה לנו ואלי זו תהיה אחת מהמסקנות שלנו מהישיבות האחרונות.
אריה גור: אנחנו נאלצים להגיד שלצערנו החברה לאוטומציה בהתרסקות מוחלטת וצריך לראות את כמות הרשויות שעזבו את החברה בכל מיני פרויקטים, מדובר בעשרות רשויות, ולא בגלל שניתקו אותם אלא מיוזמתם, בגלל הבעת אי שביעות רצון ממה שקורה בחברה.
אריה גור: צריך להסתכל על המחזור הכספי של החברה שהיה בסביבות 280 מיליון קרוב ל- 300 מיליון ₪ בשנה והולך להיות בשנת 2006 קטן מ- 200 מיליון ₪, ואנחנו מפקפקים לחלוטין בהודעות החברה על רווחים.
מל פולישוק-בלוך: אתה לא יכול להתעלם מהעובדה שיש ירידה משמעותית ביכולת של הרשויות המקומיות, זה פועל יוצא של זה, זה לא רק בגלל שהם מתנהגים לא בסדר.
אריה גור: אנחנו טוענים שהרבה רשויות עוזבות את החברה בפרויקטים שונים בגלל אי שביעות מתפקוד החברה.
אריה גור: יש עשרות רשויות כאלה שעוזבות בכל מיני פרויקטים לא דווקא בכל הפרויקטים, ומתחברים לחברות אחרות.
מל פולישוק-בלוך: כי ERP אפשר לקבל גם ממקומות אחרים לא צריכים בשביל זה רק את החברה לאוטומציה.
אריה גור: לא זו הבעיה, אין בעיה טכנית, יש בעיה קשה של ניהול בחברה לאוטומציה.
רן כהן: החברה לאוטומציה היא אחת מהחברות המתקדמות ביותר מבחינה טכנולוגית, הקריסה היא בגלל הניהול.
אריה גור: לדעתנו הכשל הניהולי נובע מזה שתשעת חברי הדירקטוריון שמתמנים מטעם מרכז השלטון המקומי הם מינויים פוליטיים לחלוטין וכל הזמן אנחנו חוזרים ומתלוננים בפני הוועדה שזה שהמדינה לא ממנה את כל המכסה שלה זה פוגע בצורה קשה מאד בחברה.
אריה גור: שר הפנים ושר האוצר צריכים למנות ואי מינוי הזה גורם כל הזמן לבעיות, ואגב הגשנו על זה בג"ץ לפני כמה שנים וזכינו.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו נדרוש את זה מראש הממשלה.
אריה גור: חוסר הדירקטורים מגדיל מאד את הקטע הפוליטי בדירקטוריון.
אריה גור: דבר נוסף, באופן טבעי מתוך הדירקטוריון הזה נבחר יושב ראש פעיל שמנהל בפועל את החברה שהוא גם מינוי פוליטי והכישורים שלו לנהל כזו חברה לא נבדקים.
אריה גור: אנחנו לא חושבים שזה נכון להגיד שלנהל חברה יכול מישהו שעם כל הכבוד ניהל רשות מקומית בהצלחה ככל שתהיה הוא לא יכול לנהל חברה כמו החברה לאוטומציה.
מל פולישוק-בלוך: המנכ"ל צריך לנהל.
אריה גור: אבל מי שמנהל את החברה בפועל זה היושב ראש.
משה אלקסלסי: כי יו"ר הוועד רוצה לנהל את החברה.
אריה גור: ממש לא.
מל פולישוק-בלוך: הוא עושה את תפקידו.
מל פולישוק-בלוך: אם לעובדים לא נותנים את כל מה שהם צריכים מתפקידו לדרוש את זה.
מל פולישוק-בלוך: אתה צריך ליצור מצב שתהיה לו פחות עבודה בתחום העובדים ויותר עבודה בתחום המקצועי שלו.
אריה גור: יו"ר החברה הוא מינוי פוליטי לחלוטין לא נבדקים הכישורים שלו.
מל פולישוק-בלוך: תמיד זה כך, מה חדש
חיה ארמן: שיעברו לפחות את ועדת רביבי.
אריה גור: מטעם מרכז השלטון הם לא עוברים כלום.
מל פולישוק-בלוך: זו נקודה משמעותית.
רן כהן: אין שום סיבה בעולם שלא יעברו את ועדת רביבי, מדובר על מינויים ציבוריים.
אריה גור: הטענה שלנו שגם מרכז השלטון המקומי, עם כל הכבוד לו שהוא מחזיק את החברה, זו עמותה שכל הכספים שלה הם כספים ציבוריים, הם לא יכולים לשחק במינויים פוליטיים בכזו צורה.
מל פולישוק-בלוך: איפה כתוב שצריכים לעבור את ועדת רביבי.
קריאה: בחוק החברות הממשלתיות.
מל פולישוק-בלוך: איך אפשר לעשות שם תיקון שזה יחול גם על תאגידים ציבוריים נוספים שהם לא חברות ממשלתיות, השאלה היא איפה מתקנים את החוק?
חיה ארמן: החברה הזו היא נכס של המדינה, לא משנה אם המדינה מזרימה ישירות דרך משרד הפנים או בעקיפין דרך המרכז לשלטון מקומי, זה נכס של המדינה והמדינה מפקירה אותו.
רן כהן: השאלה אם לא צריך לעשות שינוי בבעלות החברה, יכול להיות שצריך למצוא או מרכיב שלישי שיהיה הבעלים של החברה או לעשות 50%-50%
מל פולישוק-בלוך: למה שלא יפריטו את החברה, למה היא צריכה להיות מטעם המדינה ומטעם הרשויות המקומיות?
מל פולישוק-בלוך: אגב, אני רוצה לתקן ולומר שוועדת רביבי היא ועדת שפניץ.
מרדכי נתיב: רציתי לציין בנקודה של שינוי הבעלות שהמדינה כבר החליטה להפריט.
מל פולישוק-בלוך: אז אנחנו צריכים לדרוש משר האוצר לממש את ההחלטה הזו.
אריה גור: זה לדעתנו הכשל העיקרי של החברה, מדובר בכשל ניהולי שנובע בעיקר מזה שהמנהלים הם מינויים פוליטיים, אנחנו עכשיו ב- 19 לחודש בדצמבר 2005, החברה במצב קשה ואין תכנית עבודה מאושרת בדירקטוריון לשנת 2006.
אריה גור: יש את התייחסות לדוח המבקר שאנחנו חושבים שהיה מדויק, מאד התרשמנו ממנו, והוא קלע בכל הנקודות הרגישות והחשובות בחברה, עובדה שאנחנו בחודש דצמבר ואין תכנית עבודה לשנת 2006.
אריה גור: עובדה שכמו שהמבקר טען, אף פעם אין תכנית עבודה רב שנתית בחברה, שהם דברים שבלתי יאמנו, והם כולם נובעים מניהול בלתי מקצועי שכולו נובע ממינויים פוליטיים וכל זה גורם להרס של כל החברה.
חיה ארמן: דובר פה על זה שלא ממנים מטעם המדינה, אם נבחן את זה ביחסי כוחות, אם למדינה יש אפשרות למנות ששה והם ממנים רק שלושה, אז יש ירידה של 50% בייצוג המדינה, ולפי מה שהיושב ראש סיפר קודם המרכז לשלטון מקומי יכול למנות תשעה ואז חסרים רק שניים, זאת אומרת שיש ירידה רק של 20% בייצוג.
חיה ארמן: אז הפער בכוחות מתחדד עוד יותר.
רן כהן: אבל זה לא סביר שחמישה דירקטוריונים לא ממונים בכלל.
חיה ארמן: ואלה שממונים לא עוברים ועדות.
אריה גור: ומי שאחראי לזה אפילו לא בא לוועדה למרות שהוזמן.
מל פולישוק-בלוך: האחראים הם השרים לא הפקידים, זה שר האוצר שר הפנים וראש הממשלה.
נועה בן אריה: ראשית אני אתייחס לנושא המינוי מטעם המרכז לשלטון המקומי, כפי שנאמר כאן כרגע, החוק לא מחייב את ועדת רביבי.
נועה בן אריה: ההבחנה בין החברה לאוטומציה לבין חברות מעורבות אחרות היא כזו שהדירקטוריון שלה הוא לא זרוע המבצעת, הוא לא מי שפועל בשטח בחברה.
נועה בן אריה: לחברה יש שדרה ניהולית, יש לה אנשי מקצוע - - -
מל פולישוק-בלוך: שעובדת מידי פעם ונשברת.
מל פולישוק-בלוך: ארבעה מנכ"לים התחלפו אז על איזה שדרה ניהולית את מדברת?
משה אלקסלסי: שני מנכ"לים ואחד ממלא מקום, בואו לא נגזים.
נועה בן אריה: נמצא שם מנכ"ל מכהן, נמצאים שם בעלי מקצוע טובים מאד, זו חברה עם ידע טכנולוגי ופיתוח מהשורה הראשונה.
נועה בן אריה: מהבחינה הזו כל הפעילות המקצועית של החברה מתבצעת בתוך החברה, לא הדירקטוריון הוא המנהל בפועל את החברה אלא האנשים שנמצאים בחברה.
אריה גור: פשוט כל מה שהיא אומרת לא נכון.
משה אלקסלסי: גם הדברים שאמרת לא היו נכונים.
רן כהן: כל אחד והצד שלו.
נועה בן אריה: בפועל, הדירקטורים שממונים על ידי השלטון המקומי אינם בהכרח מנויים פוליטיים ואף אחד לא בדק ומצא שכולם התמנו על סמך זה שהם אנשים פוליטיים.
נועה בן אריה: יש גם אנשים מטעם הרשויות המקומיות שיכולים להיות אנשי מקצוע.
מל פולישוק-בלוך: מיהם חברי הדירקטוריון?
משה אלקסלסי: משה אלקסלסי היו"ר, וציינתי את העבר המקצועי וההשכלה שלי, שרגא ויצמן שהוא מנהל בכיר בחברת החשמל איש ציבור שהשלטון המקומי הכניס והוא לא איש פוליטי.
משה אלקסלסי: אמנון זך ראש רשות אזור, עפרה פרידמן ממונה על ידי שר הפנים, מיכאל שיזף ממונה על ידי שר הפנים, איתן גנור ממונה גם הוא על ידי שר הפנים.
משה אלקסלסי: דניאל וקנין מבית שמש, שמעון אלפסי מיוקנעם, יצחק אוחיון מפתח תקווה ורון לחמן שהוא יושב ראש ועדת הפיתוח של החברה, הם כולם מנהלים בהגינות וביושר.
מל פולישוק-בלוך: אלה אנשים שאת חלקם אני מכירה באופן אישי, אבל גם מתוקף תפקידם אין ספק, וגם אם הם עומדים בראש רשות הם אנשים ראויים.
מל פולישוק-בלוך: השאלה שלי היא למה העסק לא עובד?
משה אלקסלסי: מי אמר את זה, הוועד?
משה אלקסלסי: הוא מפריע כל הזמן, אנחנו המפעל היחידי במדינה ב- IP שיש בכלל ועד.
משה אלקסלסי: ראשי הרשויות שנמצאים הם עם השכלה וניסיון.
מל פולישוק-בלוך: לא סתם שאלתי על האנשים, היו לי בראש אנשים אחרים שעולים כשמדברים על מינויים פוליטיים, ואני מודיעה שאת חלקם אני מכירה ממקומות אחרים.
מל פולישוק-בלוך: לדעתי הליקוי הבסיסי הוא בניגוד העניינים.
מל פולישוק-בלוך: עצם העובדה שזו חברה של הרשויות המקומיות גורמת לכך שלא עושים את כל המאמצים בזמן שלרשויות המקומיות יש קשיים להחזיר חובות, זה לדעתי שורש הרוע.
מל פולישוק-בלוך: זה מחזק אצלי את הגישה שהחברה הזו הייתה צריכה להיות מופרטת כפי שהמדינה קבלה החלטה.
מל פולישוק-בלוך: מה שלא תעשה זה יהיה בשוליים, 15% של החזר חובות זה עדיין כלום כשאתה מדבר על חובות בהיקף של למעלה מ- 120 מיליון ₪ מתוך מחזור של 200 מיליון, זו טיפה בים.
מל פולישוק-בלוך: התמונה הכללית מעידה על כך שניגוד העניינים של מי שמנהל את החברה עם הלקוחות, לדעתי זה שורש הרע.
נועה בן אריה: בעניין ההפרטה, בהקשר הזה נכתב בדוח שנכון לדצמבר 2003, טרם קיבל המרכז לשלטון המקומי החלטה בעניין ההפרטה.
נועה בן אריה: מאז עברנו כברת דרך ארוכה, המרכז לשלטון מקומי קידם את תהליך ההפרטה והיום אנחנו נמצאים בעיצומו של תהליך.
נועה בן אריה: אנחנו נמצאים כרגע בהערכת שווי של החברה, הערכת השווי הזו כבר נעשתה על ידי מרכז השלטון המקומי והיא לא התקבלה על ידי רשות החברות הממשלתיות שטענו שיש לעשות הערכת שווי אחרת.
נועה בן אריה: הם טוענים להערכה גבוהה מידי כנראה, והם ביקשו לעשות הערכת שווי אחרת.
נועה בן אריה: מהסיבה הזו הגענו להבנה עם הרשות לחברות ממשלתיות ולניסוח הסכם משותף בין מרכז השלטון המקומי לרשות החברות הממשלתיות למינוי מעריך שווי חברה מטעם שני הצדדים שיהיה מעין שמאי מכריע שקביעת ערך השווי על ידו היא זו שתחייב.
נועה בן אריה: חתמנו על הסכם הזה, העברנו אותו לרשות החברות הממשלתיות שכרגע מעכבת את חתימתה על ההסכם על ידי החשב הכללי שטוען שאם לא יוכנס בתוך ההסכם הזה עלות שכר טרחתו של אותו בודק הוא לא יכול לחתום על ההסכם.
נועה בן אריה: בימים האחרונים הצלחנו לשכנע גם את החשב הכללי להגיע להסכמה בינינו שתוכן הערכה תקציבית לגבי עלות הבדיקה וככל שתוערך על ידי הרשות לחברות ממשלתיות אנחנו מוכנים לקבל את ההערכה על עצמנו ובלבד שנקדם גם את הערכת השווי.
נועה בן אריה: אנחנו מניחים שבימים הקרובים רשות החברות הממשלתיות תתרצה תחתום על ההסכם בינינו ונוכל להתקדם גם בהערכת שווי החברה.
נועה בן אריה: לאחר מכן נצא לתהליך המכירה.
מל פולישוק-בלוך: כמה זמן את משערת שזה ייקח?
נועה בן אריה: מהבירורים שערכתי אני מבינה שבימים הקרובים אמור להיחתם ההסכם עם רשות החברות הממשלתיות.
נועה בן אריה: הערכת השווי שנעשתה בשעתו על ידי חברת ארנסט אנד ינג, לא לקחה זמן ארוך, היא נעשתה עבור המרכז לשלטון המקומי והיא לא ארכה הרבה זמן.
רן כהן: במסגרת ההפרטה הזו אתם מדברים גם עם העובדים על הזכויות שלהם?.
חיה ארמן: אנחנו שומעים את זה פה לראשונה.
משה אלקסלסי: את מה שאני יודע גם אתם יודעים.
חיה ארמן: על זה לא שמענו.
משה אלקסלסי: התכנסנו עם העובדים פעמים ודברנו בנושא ההפרטה, הבאנו את כל הוועדה, יושב ראש הוועדה הוא ראש עיריית רחובות, לצידו עו"ד יורם דצינגר ולצידו מנהל החשבונות מארנסט אנד ינג.
מל פולישוק-בלוך: זה מטעם השלטון המקומי, אבל שוקי פוהרר כבר כמה חודשים לא בארץ אז איך הוועדה עובדת?
מל פולישוק-בלוך: צריך למנות מישהו אחר.
נועה בן אריה: אנחנו נמצאים היום בשלב שלה ערכת שווי, בשלב הזה אנחנו מעסיקים אנשי מקצוע שיבדקו את הערכת שווי החברה, מן הסתם ראשי הרשויות הם לא אלה שיעשו אתה ערכת השווי הזו, היא נעשית על ידי אנשי מקצוע.
נועה בן אריה: לכן היעדרו של שוקי פוהרר לא רלוונטית לעניין הזה.
נועה בן אריה: יושב הראש התייחס לעניין טענות הבית שהם לא מקבלים מענה ושיתוף בקטע הנרחב.
נתן מאיר: אני עורך דין נתן מאיר היועץ המשפטי של החברה, לנושא הרשויות המקומיות, יש להם בעיה לשלם, גם אם מחר החברה מופרטת במאה אחוז ובא איש עסקים, יש לו דילמה שהרשויות לא משלמות והוא צריך לדעת מה עושים אתם.
נתן מאיר: זו לא מדיניות של הרשות לא לשלם לחברה, רשויות שלא משלמות, לא משלמות לכל הספקים, ציבוריים ופרטיים.
נתן מאיר: אז מי שעובד בתחום השלטון המקומי יש לו בעיה כללית עם רשויות שלא משלמות גם אם הוא לא שייך לסקטור של השלטון המקומי.
מל פולישוק-בלוך: בנושא הזה הגיע חשב כללי חדש לאוצר, הוא גילה שהמדינה לא משלמת לספקים שלה.
מל פולישוק-בלוך: זה מצב דומה למה שאתה מספר, המדינה הייתה במצב קשה בשנת 2003, לא היה לה כסף, והיא לא שילמה לספקים.
מל פולישוק-בלוך: בא החשב החדש הנוכחי ירון זליכה ואמר אין דבר כזה.
מל פולישוק-בלוך: בדיוק נורמות כאלה אני מצפה מאנשי השלטון המקומי, גם מהצד של החברה שלכם וגם מהצד של הרשויות המקומיות.
מל פולישוק-בלוך: אתם מספקים סחורה ושירות אתם צריכים לקבל כסף עבורה.
מל פולישוק-בלוך: זה שמי שקיבל את השירות במצב קשה, זה לא צריך לעניין את נושאי המשרה בחברה לאוטומציה אלא אם כן הם בניגוד עניינים.
מל פולישוק-בלוך: מהי האחריות של דירקטור אתה יודע טוב מאד, האחריות של הדירקטור זה לחברה שבה הוא דירקטור.
נתן מאיר: אני רוצה לחזור למועד שהחברה הוקמה, היא הוקמה כזרוע של השלטון המקומי לתת שירותי מחשוב לרשויות המקומיות ללא כוונת רווח ולא כגוף עסקי.
נתן מאיר: כפי שאגד מגיע לכל נקודה בישראל גם אם זה לא רנטבילי ומשתלם, ככה החברה נתנה שירות לכל שירות מקומי באשר היא כולל הנכשלות וכולל אלה שלא משלמות בזמן.
נתן מאיר: עכשיו התפיסה השתנתה והחברה עוברת שורה של שינויים לתפיסה עסקית.
נתן מאיר: באנו לאנשי השלטון המקומי ואמרנו, אם אנחנו זרוע של השלטון המקומי ונותנים שירותים לרשויות, שתסלחו לי על המילה, אבל אף אחד לא היה נוגע בהם במתן שירותי מחשוב אם לא אנחנו, תנו לנו לפחות עדיפות בגביית החובות.
נתן מאיר: החשב הכללי הרי מזרים לרשויות כסף.