GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קובי כספי: גם אם יש 100 מיליון ש"ח בקרן החזקות, וזה נשמע מספר מדהים, הרי ש-5% ריבית ריאלית לעתיד, כמו כל אדם בר דעת שעושה לו חיסכון לטווח ארוך – זה 5 מיליון ש"ח.
קובי כספי: בכל שנה אנחנו תומכים בבתי הלוחם הקיימים ב-24 מיליון ש"ח.
קובי כספי: אנחנו בהחלט זקוקים לביטחון הכלכלי הזה.
קובי כספי: אם לא היינו נוהגים כך זה היה חוסר אחריות מצד הארגון.
קובי כספי: אי-אפשר להגיד שלא לגייס עוד תרומות, שיש יותר מדי.
מל פולישוק-בלוך: אם יש לכם תוכנית עבודה שלפיה בגיוס התרומות תצליחו לשמור על רמת הכספים הזאת, אין בעיה.
קובי כספי: זה לא כך, בשנתיים האחרונות.
מל פולישוק-בלוך: זה יורד?
קובי כספי: ב-2006, בתקציב שמוגש עכשיו, יש מיליון דולר גירעון תפעולי.
מל פולישוק-בלוך: זה בדיוק מה שהמבקר אמר.
מל פולישוק-בלוך: קובי כספי: אכן אוכלים את קרן.
מל פולישוק-בלוך: היא לא קרן ערטילאית, היא נועדה למטרות האלה.
אבשלום אייזנברג: אז אולי להתייעל בבית הלוחם?
תמר חיימוביץ: איך?
תמר חיימוביץ: לתת פחות שירותים?
משה (מוץ) מטלון: אני אקח את הפיזיותרפיסט הטוב ביותר, את המדריכים הטובים ביותר.
מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לעשות סדר.
מל פולישוק-בלוך: למה אנחנו מקיימים את הדיון?
מל פולישוק-בלוך: המבקר אומר שיש גירעון תפעולי, כך עולה מדבריו.
מל פולישוק-בלוך: אתם אומרים שזה נכון, ושיש לכם צרכים.
מל פולישוק-בלוך: למה צריך לתוכנית עבודה?
מל פולישוק-בלוך: לא בשביל המבקר, אלא בשביל עצמכם, בשביל הנכים, כדי שגם ב-50 השנה הבאות תמשיכו לחזק אותם.
מל פולישוק-בלוך: אם אתם לא עושים תוכנית עבודה, לא עובדים לפי תקציב ורק אומרים "יהיה טוב",
משה (מוץ) מטלון: זה לא המצב.
מל פולישוק-בלוך: אתם שותפים, אתה לא צריך אותי כדי להגיד לך שאתה צריך לדעת באיזה חשבון אתה חי.
מל פולישוק-בלוך: יש לך ניסיון יותר ממני.
קובי כספי: עובדים על תוכנית רב-שנתית, כולל תוכניות אב בשלושת בתי הלוחם.
מל פולישוק-בלוך: המבקר אמר שזה אחרת.
אבשלום אייזנברג: בתקופה שאנחנו בדקנו לא היו תוכניות.
אבשלום אייזנברג: אני מניח שעכשיו עובדים על זה.
אבשלום אייזנברג: משה מטלון: אנחנו עושים תוכניות אב, אתה יודע את זה.
אבשלום אייזנברג: אנחנו חלוקים בעניין הזה.
אבשלום אייזנברג: לא הוכחתם לנו.
אבשלום אייזנברג: לא אכנס עכשיו לכל מערכת ההוכחות שיש לי.
אבשלום אייזנברג: גם תוכניות אב לא היו לכם.
אבשלום אייזנברג: תוכנית זה גם שורה: מה עושים, מי עושה, כמה כסף.
אבשלום אייזנברג: לא ראינו אצלכם שום דבר בסגנון הזה.
אבשלום אייזנברג: קובי כספי: אנחנו מקבלים את זה , עובדים על תוכניות אב רב שנתיות.
משה (מוץ) מטלון: לכן ביקשנו תוכניות אב, עובדים על-פי זה.
מל פולישוק-בלוך: אני רואה שיש כאן הסכמה רחבה.
מל פולישוק-בלוך: יש מישהו מהאנשים שבאו, שאינם בעלי תפקיד מסוים?
משה (מוץ) מטלון: אולי נשמע את היועץ המשפטי?
מל פולישוק-בלוך: אחר כך תשלים, אם יחסר.
מלכיאל פרומקין: קודם כול, אנחנו הגענו לכאן כדי לחזק את מר מטלון.
משה (מוץ) מטלון: לא ידעתי שהם באים.
מלכיאל פרומקין: אבל למעשה באנו מסיבה נוספת, בכל הכבוד לארגון נכי צה"ל.
מלכיאל פרומקין: אנחנו, רובנו, הלומי קרב.
מלכיאל פרומקין: עד היום הארגון הזה לא עשה כלום.
מלכיאל פרומקין: בחודש אוגוסט היה מפגש ראשוני.
מלכיאל פרומקין: עם האנשים שיושבים כאן, אני רוצה מילה של מר מטלון שזה באמת ימשיך הלאה.
זבולון אורלב: יש חוק חדש בנושא זה.
מלכיאל פרומקין: יש פה איש שהוא מבוגר מאבא שלי, הוא נכה צה"ל מ-1948.
מלכיאל פרומקין: עד היום לא עשו עבורו כלום.
מלכיאל פרומקין: הלומי הקרב.
מלכיאל פרומקין: אני מצטט את קודמו של מר מטלון, הוא אמר שהלומי הקרב הם משוגעים.
משה (מוץ) מטלון: אבל מה אני אומר?
משה (מוץ) מטלון: לא הקודם.
מלכיאל פרומקין: הוא אומר שהוא ששם לו השנה למטרה.
מלכיאל פרומקין: משה מטלון: לא השנה, כמה שנים.
מלכיאל פרומקין: קרבינסקי, אתה יותר ותיק ממנו, כמה שנים אתם על סדר היום אצלי?
מל פולישוק-בלוך: לא על סדר היום – מה עשיתם?
מל פולישוק-בלוך: תגיד מה.
משה (מוץ) מטלון: קודם כול, דאגנו להם להטבות ייחודיות.
יצחק הומינר: פעולות מול משרד הביטחון.
משה (מוץ) מטלון: דאגנו להם לקייטנות לילדים בחודשי הקיץ.
משה (מוץ) מטלון: דאגנו להם ואנחנו תומכים בפעילות של מועדוני השיקום שלהם, בכסף מקרן נכי צה"ל.
משה (מוץ) מטלון: אנחנו מעבירים לשם כסף.
מל פולישוק-בלוך: מה אתם רוצים שייעשה בשבילכם ואתם חושבים שעדיין לא נעשה?
משה (מוץ) מטלון: רק רגע, מלכיאל.
משה (מוץ) מטלון: קיימנו דיון רחב מאוד, עם כל הצוות הרפואי של משרד הביטחון, כולל פסיכיאטרים שמטפלים בנושא של פוסט טראומה.
משה (מוץ) מטלון: זה היה רק לאחרונה.
משה (מוץ) מטלון: בדרישה שלנו, הוקצה במשרד הביטחון כסף גדול לעבודת מחקר, שיוצאת לפועל בקרוב, בכל הנושא של הנכים הפוסט-טראומטיים.
משה (מוץ) מטלון: רק לאחרונה הגיע סכום כסף נוסף מאחת הקרנות של המדינה.
מל פולישוק-בלוך: כמה?
משה (מוץ) מטלון: אני לא יודע, אני לא רוצה להטעות את הוועדה.
משה (מוץ) מטלון: זה למשרד הביטחון, לא אלינו.
משה (מוץ) מטלון: אני יודע ודאגתי: פרופ' אורי קיבל כבר את ההודעה ממשרד הביטחון, ושם נכנסים לעבודת עומק גם בפן הרפואי.
משה (מוץ) מטלון: אני רוצה לומר שמי שהעלה לסדר היום את נושא הפוסט-טראומטיים בארגון נכי צה"ל זה עבדכם הנאמן.
משה (מוץ) מטלון: בדקתי תיקים מול אנשים.
מל פולישוק-בלוך: תעצור כאן.
מל פולישוק-בלוך: מה אתם צריכים עוד, שעוד לא נעשה.
מל פולישוק-בלוך: למה אתה מרגיש שהארגון לא נותן לכם כל מה שאתם רוצים?
מלכיאל פרומקין: אני חייב לציין: אני קטוע רגל ממלחמת יום כיפור.
מלכיאל פרומקין: את המסגרת של הלומי הקרב הכרתי רק לפני שלוש שנים.
מלכיאל פרומקין: הוכרתי כהלום קרב רק אז.
מלכיאל פרומקין: לא ידעתי שאני כזה.
מלכיאל פרומקין: זו פגיעה באינטליגנציה.
מלכיאל פרומקין: יש מחלות נלוות, למשל ענייני שיניים, ואז מגיעים, ונתקלים בתגובות של המערכת.
מלכיאל פרומקין: אני לא בא בתלונות אליו, אבל המערכת עצמה, היא אפס.
משה (מוץ) מטלון: דאגתי שתקבלו טיפול שיניים מלא.
מלכיאל פרומקין: תן לי שנייה אחת.
מל פולישוק-בלוך: עכשיו נשמע את מר פרומקין.
מלכיאל פרומקין: האדם בשטח לא יודע את זה.
מלכיאל פרומקין: יש לו פסיכיאטר, נחמד.
מלכיאל פרומקין: לבת הזוג שלי יש טיפול פסיכיאטרי מעולה.
מלכיאל פרומקין: אבל יש דברים פשוטים, של כסף: הוצאות חשמל גדולות יותר.
מלכיאל פרומקין: רכב – זה לא המקום פה.
מלכיאל פרומקין: האנשים בשטח רוצים לראות שורה תחתונה.
מלכיאל פרומקין: לכן באנו לפה, לתמוך בך, ובמקום כלשהו לדאוג שלא תפשל.
מלכיאל פרומקין: כי מילים הן לא כסף.
מל פולישוק-בלוך: הכנתם לו רשימה של דברים שאתם צריכים?
מלכיאל פרומקין: כן, יש לו רשימה.
מלכיאל פרומקין: היתה פגישה עם ד"ר דולפין, ומשום מה מר מטלון לא היה.
משה (מוץ) מטלון: היה העוזר שלי.
מלכיאל פרומקין: יש הבטחה מד"ר דולפין שתהיה לנו פגישה עם ראש אגף השיקום.
מל פולישוק-בלוך: לפני כמה ימים קיימנו דיון עם ד"ר דולפין.
מל פולישוק-בלוך: בישיבה הקודמת שעסקה בנכי צה"ל הובא בחור צעיר בכיסא גלגלים, והנושא שלו עלה כדוגמה – אבל זה לא היה רק לגביו.
מל פולישוק-בלוך: בעקבות זה, לפני שבוע, קיימתי דיון – לא ישיבה פורמלית – כדי לנסות לעזור אישית בנושא הזה.
מלכיאל פרומקין: אני מקווה שיהיו מעשים, לא מילים.
מל פולישוק-בלוך: נבקש ממי שיהיה יושב-ראש הוועדה הבא, אולי מי מאתנו ואולי מישהו אחר, לקיים דיון ספציפי על הלומי קרב ועל ההתייחסות של משרד הביטחון, מחלקת השיקום, בעזרת ארגון נכי צה"ל, לנושא הספציפי הזה.
מל פולישוק-בלוך: יש גם חוק שעבר השנה.
זבולון אורלב: זה חוק שאני שותף לו, הוא בתהליכים.
מל פולישוק-בלוך: צריך לראות איך מיישמים אותו.
מל פולישוק-בלוך: החוק הוא נייר, צריך לראות איך מיישמים אותו.
מל פולישוק-בלוך: לשם כך נעשה ישיבה ספציפית בנושא הזה.
מל פולישוק-בלוך: עוד מישהו רוצה להגיב בקיצור?
משה (מוץ) מטלון: נשתתף בשמחה.
אריאל מרקוביץ: אני חבר מועצה של הארגון מחיפה.
אריאל מרקוביץ: בבתי הלוחם בחיפה לוקחים הרבה כסף על החוגים, גם למשפחה וגם לנכים.
אריאל מרקוביץ: אני לא יודע איך זה בתל-אביב או בירושלים.
אריאל מרקוביץ: למשל חוג פיסול או קרמיקה עולה מאות שקלים, וזה לא כולל חומרים.
זבולון אורלב: אתה רואה, אחרי כל זה עוד יש גירעון.
מל פולישוק-בלוך: הביקורת שלנו היא שהם לא עושים חשבון נכון.
מל פולישוק-בלוך: הביקורת שלך היא שהם לוקחים יותר מדי.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו לא באים להחליף את הארגון.
קובי כספי: אנחנו נותנים 20% הנחה.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו רוצים להגיד להם שיעשו חשבון נכון:
מל פולישוק-בלוך: מצד אחד שלא יהיה גירעון, כדי שגם בעוד שלוש שנים או עשר שנים יוכלו לטפל בך ובחבריך; מצד שני יש לדאוג שכל הכסף יגיע לאנשים שצריכים לקבל את הטיפול ויהיו מה שפחות בזבוזים על מינהלה או על דברים שלא צריך, אולי על מכרזים שהם לא מספיק בדוקים – וחלק מהליקויים שלכם הם שלא בדקתם די הצעות מחיר לרכש.
מל פולישוק-בלוך: כלומר, צריך למנוע את הבזבוזים כדי שבסופו של חשבון יוכלו לתת לך את החוגים ואת הצרכים הכי טוב שאפשר והכי זול שאפשר.
מל פולישוק-בלוך: זאת מטרת הביקורת.
משה (מוץ) מטלון: עם המדריך הכי טוב.
מל פולישוק-בלוך: נשמע את מר קרבינסקי.
משה (מוץ) מטלון: גם היועץ המשפטי ביקש.
משה (מוץ) מטלון: משפט אחד.
מל פולישוק-בלוך: ככל שיהיה לנו זמן.
מל פולישוק-בלוך: בבקשה, אדוני, יותר חשוב לנו לשמוע אותך, בלי לפגוע באף אחד.
מל פולישוק-בלוך: שמעון קרבינסקי: שמי שמעון קרבינסקי, אני מהוותיקים בארגון הזה, אני כבר מגרד את שנת התשעים לחיי.
מל פולישוק-בלוך: אמר חברי שבאנו לתמוך.
מל פולישוק-בלוך: נכון, מפני שהארגון הזה עושה דברים גדולים.
מל פולישוק-בלוך: אבל זה עוד לא הכול.
מל פולישוק-בלוך: צריך לזכור שלארגון יש גם צד שני, משרד הביטחון.
מל פולישוק-בלוך: לא כל מה שהוא רוצה הוא יכול לקבל.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו תמיד חושבים שאנחנו מקופחים, והטענות צודקות.
מל פולישוק-בלוך: הנה אחת הבעיות שהזכיר מר מטלון: ועדות רפואיות.
מל פולישוק-בלוך: הן מקפחות בצורה נוראית את ציבור הנכים.
מל פולישוק-בלוך: זה לא מוסד של הארגון, זה מוסד שהארגון נלחם בו – עד היום ללא הצלחה או בהצלחות חלקיות.
משה (מוץ) מטלון: זכינו בבג"ץ.
שמעון קרבינסקי: הסדר הזה של הוועדות, עורכת דין מסוימת קראה להן "ועדות רשע".
מל פולישוק-בלוך: דיברנו על זה רבות פה, ונמשיך לדבר.
מל פולישוק-בלוך: אני שותפה לגישה שלך ולדעה שלך.
מל פולישוק-בלוך: נציג משרד הביטחון רוצה להגיב?
עזרא סרי: לא באתי להגיב על הנושאים האלה, לא התכוננתי לדבר על נושאים אחרים חוץ מתעסוקה.
מל פולישוק-בלוך: אם כך, בגלל קוצר הזמן, ויש לנו חקיקה עכשיו – זה יום לחוץ – נסיים.
מל פולישוק-בלוך: היה לי חשוב מאוד לקיים את הדיון הזה לפני שהכנסת מתפזרת, לכן התעקשתי שזה יהיה היום, אף-על-פי שזה בסד זמנים לחוץ.
מל פולישוק-בלוך: אחרי שחבר הכנסת אורלב ילך אני מוכנה לשמוע עוד, אם מישהו רוצה להתבטא.
זבולון אורלב: הבנתי את הרמז.
מל פולישוק-בלוך: אני לא רוצה שתרגיש לחוץ.
מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שאנחנו צריכים לקיים כאן דיון על החיבור בנושא השיקומי, ולא להרפות מהעניין הזה.
מל פולישוק-בלוך: צריך לדרוש קיום של ישיבה בנושא הוועדות הרפואיות.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו שומעים הרבה תלונות בכיוון הזה, אפילו על יחס מבזה ומשפיל לפעמים.
מל פולישוק-בלוך: יש הרבה חוסר אמון של חלק מהאנשים.
מל פולישוק-בלוך: כל הנושא הזה דורש דיון.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו מבקשים ממבקר המדינה לבדוק את ההתנהלות של הוועדות הרפואיות באגף שיקום נכים.
מל פולישוק-בלוך: כבר היו ביקורות בעבר, אבל מה שצריך לבדוק מחדש צריך.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו מאוד מבקשים שתבדקו את הנושא הזה.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו רוצים התייחסות מיוחדת להלומי קרב, כנושא בפני עצמו.
מל פולישוק-בלוך: נכון שבשנים האחרונות יש יותר התייחסות אבל אנחנו רוצים לראות בעין של מבקר מה באמת הרשויות עשו בפועל לטובת הלומי הקרב, מעבר לדיבורים.
מל פולישוק-בלוך: זה כולל את אופן היישום של החוק החדש, שעבר בכנסת השנה או בשנה שעברה.
מל פולישוק-בלוך: זה חוק חדש, צריך לראות את היישום שלו.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו גם צריכים לקיים דיון ספציפי בנושא של הפניית עובדים ובכל הנושא של השמה תעסוקתית לנכי צה"ל.
מל פולישוק-בלוך: שוב, ארגון נכי צה"ל הוא השותף הבכיר להובלת העניין, אבל הביקורת צריכה להיות מופנית לגורמי הממשל.
מל פולישוק-בלוך: נשמח לשמוע בישיבה מיוחדת את התגובה לנושא הביקורת ומה מתכננים או עושים בעניין הזה.
עזרא סרי: עם הארגון.
מל פולישוק-בלוך: כולנו באותה סירה, אנחנו לא נגד.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו בעד, כדי שלנכי צה"ל יהיה הכי טוב שאפשר.
מל פולישוק-בלוך: אילו אפשר היה לדאוג שלא יהיו נכים בצה"ל, היה פי אלף טוב יותר.
מל פולישוק-בלוך: צריך לדאוג שהעמותה שלכם לא תגדל.
משה (מוץ) מטלון: זאת הברכה שלנו בכל ערב ראש השנה.
יוסי לוי: יש שלושה דברים שצריך להדגיש.
יוסי לוי: ראשית, העניין הפרופורציונלי:
יוסי לוי: המדינה תומכת ב-4 מיליון ש"ח.
יוסי לוי: אם היא לא היתה תומכת, היא היתה צריכה לתת את השירותים האלה.
יוסי לוי: אנחנו יותר בגדר ספקים למשרד הביטחון מאשר מקבלי תמיכות.
יוסי לוי: העמדה המשפטית שלי מלפני שמונה שנים היתה שאיננו כפופים למבקר.
יוסי לוי: אבל חשבנו שמכל מלמדינו השכלנו, ולכן אנחנו בעד ביקורת של המדינה.
יוסי לוי: לכן צריך להכניס את זה לפרופורציה.
יוסי לוי: אנחנו לא גוף נתמך, אנחנו עמותה פרטית.
מל פולישוק-בלוך: זה ברור, אתה צודק, אמרנו את זה.
מל פולישוק-בלוך: הנושא השני?
יוסי לוי: שנית, חלק ניכר מאוד מתמיכות ומהתרומות שלנו הן מארצות-הברית.
יוסי לוי: יש שם סעיף וחשוב שרשם העמותות ילמד אותו, שקוראים לו c3501 ב-IRC.
יוסי לוי: הוא גורם לפיקוח על עמותות אמריקניות שמעבירות כספים לגורמי חוץ.
יוסי לוי: יש על זה פיקוח קשוח מאוד.
יוסי לוי: תמיד יש סכנה שיום אחד יאסרו על עמותות אמריקניות להעביר תמיכה לגורמי חוץ.
יוסי לוי: זה מדיר שינה מחברי הוועד הארצי של ארגון נכי צה"ל.
מל פולישוק-בלוך: למה שזה יקרה?
מל פולישוק-בלוך: הרי אתם לא גוף טרור.
יוסי לוי: זה נוגע לכל העמותות האמריקניות.
יוסי לוי: יש ביקורת חריפה בקונגרס האמריקני על כך שמשלם המסים האמריקני מממן פעילויות של מי שאינם משלמי מסים.
יצחק הומינר: אנשים מקבלים שם פטור ממס על מה שהם נותנים לישראל.
יצחק הומינר: יוסי לוי: יש סכנה גדולה מאוד מעמותות הידידים.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו יודעים את זה, זה לא דבר חדש.
יוסי לוי: אז אם יודעים את זה, צריך להכניס את זה לביקורת, כי ביום סגריר נצטרך את הקרן הזאת.
יוסי לוי: זה סימן שלא יודעים את זה.
מל פולישוק-בלוך: הביקורת לא אמרה שלא צריכה להיות לכם קרן.
יוסי לוי: הביקורת של רשם העמותות היתה שיש לנו יותר מדי כסף.
מל פולישוק-בלוך: לא כך הבנתי את דברי הביקורת.
יוסי לוי: שלישית, בית קיי: אחד הדברים שגרמו לכך שההסכם עם מינהל מקרקעי ישראל נחתם אחרי הרבה זמן הוא שרצינו להכניס אפשרות לשכן במקום בני נוער ומורים וכד', כדי לחזק כלכלית את המקום וכדי לאפשר מקום נוסף לגורמים שהפרוטה אינה מצויה בכיסם.
יוסי לוי: לא הצלחנו.
יוסי לוי: מינהל מקרקעי ישראל עומד על כך שבית קיי יהיה רק לנכים.
יוסי לוי: גמרנו את שלוש שנות ההתדיינות לצורך החתימה על ההסכם, ועכשיו צריך להתפנות ולראות איך עושים משהו עם המינהל שיאפשר לחזק כלכלית את המקום.
מל פולישוק-בלוך: הדברים שנאמרו היום נאמרים מכל הלב, יותר עם הלב מאשר עם כל איבר אחר בגוף.
מל פולישוק-בלוך: אני רוצה שתבינו: אני חושבת שאין חבר כנסת אחד שלא חושב כמוני בנושא הזה, בכל הבית הזה.
מל פולישוק-בלוך: לא סתם יש כאן
מל פולישוק-בלוך: כל כך הרבה דיונים בנושא, לא רק בוועדה הזאת.
מל פולישוק-בלוך: באמת אכפת לנו ממי שנתנו מגופם, ונושאים את הפצע כל חייהם.
מל פולישוק-בלוך: אתם בידיים טובות.
מל פולישוק-בלוך: עם זאת, אנחנו צריכים לדרוש, יחד, מהמערכת השלטונית – ומר סרי הוא הנציג היחידי שלה כאן, אין כאן מישהו מהאוצר, או הוא היה והלך – הקריאה המשותפת לנו צריכה להיות שיותר תשומת לב, גם תקציבית, תינתן לנושא הזה.
מל פולישוק-בלוך: אבל משום שמדובר בתקציבים כל כך גדולים, זה מחייב אותנו לנהוג במשנה זהירות בכל אגורה שמוציאים,שהיא תגיע אך ורק ליעדה, בלי שום בזבוז בדרך, ממש שום בזבוז.
מל פולישוק-בלוך: לכן בעיני אתם גוף ציבורי בעצם – אף-על-פי שמשפטית אתם עמותה פרטית.
מל פולישוק-בלוך: אני מדברת על הצד המהותי של ההגדרה, לא על הצד המשפטי.
מל פולישוק-בלוך: החובה שלכם היא לדאוג שתעשו זאת.
מל פולישוק-בלוך: אני משוכנעת שאתם משתדלים לעשות את זה, אבל אתם צריכים להסתכל על כל אגורה שאתם מוציאים בעיניים האלה, ולהסתכל על הביקורת של אנשי המבקר כעל חלק מהניהול הנכון של המערכת שלכם.
מל פולישוק-בלוך: משה מטלון: ציינתי זאת בדברי, גם כלפי רשם העמותות וגם כלפי מבקר המדינה.
מל פולישוק-בלוך: לכן אני מברכת אתכם על כל תיקון של הליקוי.
מל פולישוק-בלוך: תמשיכו כך.
מל פולישוק-בלוך: אנשי המבקר ימשיכו ויעבדו.
קובי כספי: אני מבקש שהמכתב שלנו יהיה חלק מהפרוטוקול.
מל פולישוק-בלוך: כל ההערות שלכם נכתבו.
מל פולישוק-בלוך: שומרי מצוות ולא שומרי מצוות, כולם צריכים לקיים החוק.
מל פולישוק-בלוך: זה מה שלא קורה ברשויות המקומיות.
ראובן ריבלין: אני רק אומר שכתוב "מי שעוסקים בצורכי ציבור באמונה, הקדוש-ברוך-הוא ישלם שכרם".
ראובן ריבלין: כי כל האחרים מטילים בהם דופי, ואני מדבר על האזרחים שאותם הם משרתים.
ראובן ריבלין: כמובן, המפגש הבלתי אמצעי בין הרשות והאזרח, המפגש הבלתי פוסק ביניהם, יוצרים מצבים שאנחנו צריכים לתת עליהם את דעתנו.
ראובן ריבלין: וטוב עשו מבקר המדינה ומשרדו.
ראובן ריבלין: הוא נותן את עינו ומעיר הערות על נושאים שקיימים מאז שקמה הרשות המקומית.
ראובן ריבלין: שימוש חורג – פעם היה ניתן אחד למיליון, משום שהאזרח היה בא וטוען את טענתו.
ראובן ריבלין: היום אולי הנושא של השימוש החורג, שצריך להיות חורג, חרג מהחריגה והפך לנורמה.
ראובן ריבלין: והדברים האלה, טוב מאוד שיעלו פעם אחת על סדר היום, כי כשנורמה אחת קונה לה שביתה במקום אחד, מייד היא מועתקת למקום אחר, שכן ראש עיר אחד לא יכול לומר: אני לא יכול שלא לתת פתרונות כאשר שכני נתן פתרונות.
ראובן ריבלין: לכן אני אומר, מתוך ידיעה, שהאנשים נמצאים בלחץ.
ראובן ריבלין: כפוליטיקאי אני יודע מהו לחץ, והייתי גם פוליטיקאי ברמה המוניציפלית.
ראובן ריבלין: נהניתי שם מתפקידי, משום שחשבתי שאני עושה דבר שאני אוהב.
ראובן ריבלין: אם זו תופעה, וצודקת יושבת-ראש הוועדה, קודם כול יש חוק.
ראובן ריבלין: ובמדינה שבה שלטון החוק הוא שם המשחק היחיד, אי-אפשר לעשות פלסתר את אותו חוק שאנחנו מבקשים לקבוע כאמות מידה.
שמואל גולן: לתחום השני: כפי שהציג זאת מבקר המדינה, בכל שנה אנחנו עוסקים בזה אבל השנה התמקדנו באוכלוסיות נזקקות.
שמואל גולן: עסקנו בשני נושאים.
שמואל גולן: הנושא הראשון בתחום זה, כפי שהזכיר המבקר, הוא בדרי-רחוב, או הומלסים בלשון לעז.
שמואל גולן: זו תופעה מתגברת במדינת ישראל.
שמואל גולן: בחלק מהמקומות אנחנו לא יכולים לברר כמות ההומלסים.
ראובן ריבלין: אתם רואים את העניין הזה כאחריות השלטון המקומי?
שמואל גולן: כן, על-פי הגדרה של השלטון המרכזי, האחריות היא על השלטון המקומי.
שמואל גולן: הוא גם מקצה לשלטון המקומי חלק מהאמצעים לעניין הזה.
שמואל גולן: כל הפעולות – מחיפוש האדם ברחוב, הטיפול במי שמוצאים ברחוב, האכלתו, הלבשתו, הכנסתו למתקן עד שנמצא לו סידור, ועד למתן עזרה רפואית – הכול באחריות הרשות המקומית.
שמואל גולן: בחלק מהמקומות העניין הזה אינו בראש מעייניהם של ראשי הרשויות.
שמואל גולן: אנחנו יודעים מהתקשורת שבחלק מהמקומות כבר עשו את זה – "טרנספרו" את האנשים לרשות האחרת, ואז הצרה אצל מישהו אחר.
שמואל גולן: צריך לתת על כך את הדעת.
שמואל גולן: זו גם בעיה של השלטון המרכזי וגם של השלטון המקומי.
שמואל גולן: אנחנו מציגים זאת בפרק נרחב כאן.
שמואל גולן: לנושא השני באוכלוסיות הנזקקות: הפעם התמקדנו במקום מסוים, שהוא רק כדי להאיר את הבעיה של נערות במצוקה וילדים בסיכון.
שמואל גולן: אלו אוכלוסיות חלשות, והרשות המקומית מחויבת לטפל בהן על-פי החוק.
שמואל גולן: יש סדרת פעולות שיש לעשות: הוצאת הנערה מהבית, מתן טיפול, מתן פעילויות שונות, כדי שתהיה מה שפחות במגע עם הבית ולא תהיה מאוימת.
שמואל גולן: אני מדגיש זאת במיוחד, כי בדוח הזה הגענו לסקטור הערבי.
שמואל גולן: בסקטור הערבי נוספת על הבעיה התרבות.
שמואל גולן: העסק בעייתי, וטוב שהעלינו את הנושא הזה.
שמואל גולן: התחום השלישי הוא המקורות הכספיים.
שמואל גולן: מבקר המדינה ציין זאת, ואני לא צריך לספר ליושב-ראש מה המצב הכספי ברשויות המקומיות.
שמואל גולן: בכל שנה אנחנו בודקים את סוגיית המקורות הכספיים של הרשות המקומית, לטוב ולרע.
שמואל גולן: כפי שציין המבקר, הפעם עסקנו בארנונה ממערכת הביטחון – חובות מערכת הביטחון.
שמואל גולן: אנחנו מדברים על חובות של מאות מיליוני שקלים.
שמואל גולן: הבעיה היא לא בין רשות מקומית מסוימת לבין מחנה צבאי מסוים.
שמואל גולן: קודם כול שר הפנים ושר הביטחון והיועץ המשפטי לממשלה צריכים לסכם ביניהם את הדברים, כי יש שם עניינים שהם בתחום האפור, וברגע שיש דברים בתחום האפור רואים התגוששות בין הרשויות המקומיות לבין מערכת הביטחון.
שמואל גולן: מובן שמערכת הביטחון, ידה על העליונה, ומגיעים לפשרות כאלה ואחרות.
שמואל גולן: יש הפסדים.
שמואל גולן: מיפינו לפחות 200 מחנות או מתקנים שלא משלמים עליהם בכלל.
שמואל גולן: על זה אני מוסיף עוד נושא אחד, נושא המקורות.
שמואל גולן: כאמור, בדקנו גם את הצד ההפוך:
שמואל גולן: בהיעדר מקורות כספיים הרשויות המקומיות מתחילות לחפש מקורות חלופיים: הטלת אגרות והיטלים, שבחלקם הגדול אינם חוקיים.
שמואל גולן: מיפינו אגרות והיטלים שהרשויות מקומיות מסוימות לקחו.
שמואל גולן: גם זה בתחום האפור.
שמואל גולן: זה לא מוגדר נכון.
שמואל גולן: תפיסת העולם היא שהארנונה צריכה לממן את רוב השירותים.
שמואל גולן: רק במקרים חריגים, כמו מה שקרה בשנים האחרונות בעקבות הצורך לתגבר את השמירה – פועלים אחרת.
שמואל גולן: כאן יש בסיס חוקי לדרישה לאגרה מיוחדת לעניין.
שמואל גולן: גם על זה יש לנו הערות.
שמואל גולן: אבל יש נושא הקבורה, למשל, שהוא באחריות המדינה בכלל, או נושאים אחרים שאנחנו מצביעים עליהם.
שמואל גולן: צריך לעשות סדר בעניין.
שמואל גולן: הרשות לא צריכה לקחת את הסמכות שבידה ולהטיל אגרות על האזרח בלי שהוא ידע שהוא משלם אותן.
ראובן ריבלין: והכול מפורט בדוח.
ראובן ריבלין: גברתי יושבת-ראש הוועדה.
מל פולישוק-בלוך: אדוני המבקר, יושב-ראש הכנסת, הדוח שמפורט כאן חשוב במיוחד משום שהוא נוגע לכל אחד מאתנו בחיי היום-יום שלו.
מל פולישוק-בלוך: באמצעות הדוח הזה אנחנו בעצם מראים שעבודת הביקורת - ובשיתוף פעולה אתה גם עבודת הכנסת – נוגעת לכל אחד מאתנו.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו נוגעים בדברים הקטנים שעושים את החיים שלנו ואת איכות החיים שלנו.
מל פולישוק-בלוך: לכן חשיבותו המיוחדת.
מל פולישוק-בלוך: אנשים חושבים שבכנסת, בפוליטיקה, מקבלים החלטות בדברים שברומו של עולם: מלחמה ושלום, תקציב המדינה.
מל פולישוק-בלוך: לפעמים לא מבינים שזה נפרט לפרוטות, שהן החיים.
מל פולישוק-בלוך: כאן זה בא לידי ביטוי.
מל פולישוק-בלוך: אחד מהליקויים שהצבעתם עליהם הוא הקשר הבלתי אמצעי בין מקבלי ההחלטות ברמה המקומית לבין מי שלוחצים עליהם ברמה המקומית.
מל פולישוק-בלוך: אם בכנסת יש כמה לוביסטים, כמה גורמים שמנסים לפעול דרך מרכזי המפלגות ודרך השרים, בקשרים אישיים עם מקבלי החלטות – עדיין התופעה קטנה יותר.
מל פולישוק-בלוך: יותר קשה להגיע לפוליטיקאים או למי שמנהלים את המדינה.
מל פולישוק-בלוך: ברשויות המקומיות – מי לא מכיר את עוזי כהן ברעננה?
מל פולישוק-בלוך: אני באה מרעננה, ולכן אני אומרת את זה.
מל פולישוק-בלוך: מי לא מכיר את מי שמחליט על התכנון ובנייה בכל יישוב – בייחוד אם זה יישוב קטן – את מי שנותן את האישור השטח?
מל פולישוק-בלוך: כולם מכירים זה את זה.
מל פולישוק-בלוך: רואים את האדם הזה ברחוב, במכולת.
מל פולישוק-בלוך: לכן מערכת הלחצים כל כך קשה.
מל פולישוק-בלוך: לכן האישורים החורגים, שהם אולי כשרים על-פי חוק אבל הם בעצם פורצים את כל הפרצות ומאפשרים לעשות איפה ואיפה.
מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לתת דוגמה אחת.
מל פולישוק-בלוך: אני גרה באזור שגובל ביישוב חקלאי.
מל פולישוק-בלוך: רואים שם אילו קשיים יש לבית-הספר, שגם שם בונים באישור חורג, אומנם; כל יום רוצים לסגור את בית-הספר.
מל פולישוק-בלוך: לעומת זאת, במגרש ליד, בונים מגורונים – בתים קטנים שמשכנים בהם אנשים.
מל פולישוק-בלוך: זה לא חוקי לחלוטין, והכול בסדר.
מל פולישוק-בלוך: כי זה חבר של מי שמחליט וההוא לא חבר של מי שמחליט.
מל פולישוק-בלוך: זה פתח לשחיתות וגם לאי-תקינות, כמובן.
מל פולישוק-בלוך: הצפצוף על החוק גורף, אתה רואה את זה בכל מקום, בכל יישוב.
מל פולישוק-בלוך: כאן זה בא לידי ביטוי בגני האירועים.
ראובן ריבלין: נדמה לי שהדבר החשוב הוא התופעה של שוד המקרקעין, שלאחר מכן נותנים לו לגיטימציה.
ראובן ריבלין: אם יש שוד מקרקעין, האם בכלל ניתן לתת לגיטימציה לכך?
ראובן ריבלין: אולי הכנסת צריכה לתת דעתה על כך.
מל פולישוק-בלוך: ורואים 80 גני אירועים באזור המרכז.
מל פולישוק-בלוך: נכון שזה האזור הכי מבוקש, אבל יש 80 מקומות – כמעט כל נחלה הופכת לגן אירועים.
מל פולישוק-בלוך: אני לא יודעת לכמה מ-80 המקומות אין אישורים או יש אישורים חורגים, אבל אני מניחה שכמות גודלה מאוד.
שמואל גולן: כמות גדולה מאוד.
מל פולישוק-בלוך: אז אתה שואל: מה שווה החוק במדינת ישראל?
מל פולישוק-בלוך: מה שווה נושא תכנון ובנייה?
מל פולישוק-בלוך: נפגשתי עם הממונה על תכנון ובנייה במשרד הפנים, אני עומדת לטפל בזה בוועדת הביקורת, כמובן, לאור דוח המבקר.
מל פולישוק-בלוך: נטיל את מלוא כובד משקלנו על תכנון ובנייה במדינת ישראל, וגם נמצא איפה החסרים בחקיקה שלנו, כדי לסגור הפרצות.
מל פולישוק-בלוך: דבר נוסף שהמבקר נוהג לציין, אבל הפעם הוא לא הזכיר: יש כאן שמות, שמות המבוקרים.
מל פולישוק-בלוך: זה חידוש בדוחות של מבקר המדינה.
מל פולישוק-בלוך: כל אדם שנושא תפקיד והיה צריך למלא את תפקידו כראוי, וכנראה חרג מתפקידו כראוי, מוזכר פה בשמו ובתפקידו.
מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שזה דבר חשוב ומהותי.
מל פולישוק-בלוך: כמובן, כפי שעשינו בחודשים שהאחרונים, נמשיך בוועדה לענייני ביקורת המדינה לעסוק יום יום בדוחות האלה, ובמשנה מרץ בדוח שלפנינו.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו לא יוצאים לפגרה, אנחנו ממשיכים עד סוף התקופה.
מל פולישוק-בלוך: עוד משפט אחד, שגם הוא לא הוזכר: יש כאן
מל פולישוק-בלוך: פרק גדול מאוד על שימוש מבנים ואתרים.
מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שצריך לברך את אנשי מבקר המדינה ואת מבקר המדינה, שראו לנכון לשים דגש על המורשת שלנו.
מל פולישוק-בלוך: זה נושא חשוב מאוד, ואנחנו במדינת ישראל, מדינה שההיסטוריה היא בכל אבן בה – ומי כמו היושב-ראש מכיר את הנושא ומוקיר אותו, לא רק בירושלים, בכל מקום במדינה – הגיע הזמן שנשים את הדברים על השולחן.
מל פולישוק-בלוך: החידוש הוא גם בתמונות.
מל פולישוק-בלוך: זה דוח ראשון שאני רואה שיש בו תמונות, כדי שנראה בעיניים שלנו איך הדברים נראים בכל יישוב ויישוב במדינה.
מל פולישוק-בלוך: זו פשוט שערורייה, הפקרות מוחלטת.
מל פולישוק-בלוך: גם בזה נדון.
מל פולישוק-בלוך: תודה רבה, אדוני המבקר.
ראובן ריבלין: כל דבר הוא "וירושלים".
ראובן ריבלין: המדינה "וירושלים".
מל פולישוק-בלוך: זה רק אצלך.
ראובן ריבלין: זה ב"התקווה".
צבי זינגר: אדוני המבקר, כתבת במבוא שלך לדוח שבשני מקרים פנית ליועץ המשפטי לממשלה – אתה יכול לפרט יותר?
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: זה מופיע בדוח.
צבי זינגר: הנושא של בית שמש, לא ברור במה מדובר.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: בשלב זה הדברים הועברו ליועץ המשפטי לממשלה, על-פי החוק, כדי שהיועץ המשפטי לממשלה יבדוק את החומר שמצאנו.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: אם הוא ימצא שיש שם אספקטים פליליים, הוא יורה לשלטונות החקירה במדינה, למשטרת ישראל, לחקור את העניין.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: נדמה לי שכרגע הדברים בבדיקה על-ידי היועץ המשפטי לממשלה, אני מניח שנשמע על כך בקרוב.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: זה בעניין בית-שמש וגם במקומות אחרים, תל-מונד.
צבי זינגר: מה לדעתך הדבר הכי חמור, הדבר שהכי קומם אותך?
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: ועדות התכנון והבנייה.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: זה היה הנושא המרכזי, התמקדנו בו.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: אני מסכים במלוא המובן לכל מה שאמרו יושב-ראש הכנסת ויושבת-ראש הוועדה לענייני ביקורת המדינה.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: זאת באמת אחת הבעיות המרכזיות היום במדינת ישראל, כאשר אנחנו דנים ברשויות המקומיות.