GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עפר שלח: יש פה תפר שהוא לא סגור לגמרי, על אחת כמה וכמה בימים שמערכת החינוך נפתחת ונסגרת.
אילן שמש: זו טעות מה שאתה אומר.
אילן שמש: יש שלוש צורות של אבחון.
אילן שמש: יש צורך אדיר במערכת החינוך לאבחון של קשיים ובעיות של תלמידים ותלמידות שהם לא בסיכון גבוה.
אילן שמש: לצורך כך יש למשרד החינוך את שפ"י ואת שפ"ח, שזאת מערכת מאוד רצינית, מאוד מקצועית, מאוד מוכשרת, עם ידע חבל על הזמן.
אילן שמש: הם מטפלים, לפעמים בשיתוף פעולה עם הרווחה, לפעמים לבד, בהמון בעיות של ילדים וילדות.
אילן שמש: המערכת הזאת, דרך אגב, פיתחה כלים ייחודים היום, היא קיבלה תוספת של שעות ושל פסיכולוגים כדי לתת מענים לעומס שנוצר.
אילן שמש: זה חלק אחד ממערכת אבחונית שמערכת החינוך מפתחת אותה.
אילן שמש: אגף שפ"י ושפ"ח הוא אגף מקצועי ברמות.
אילן שמש: אני מסכים שתמיד צריך עוד.
אילן שמש: הרמה השנייה של האבחונים היא דווקא של אלה שנמצאים בסיכון גבוה וצריך להפנות לרווחה.
אילן שמש: משרד החינוך מוציא באופן שיטתי וקבוע חוזרים לכל בתי הספר על אותם מקרים שחייבים לדווח.
אילן שמש: משרד הרווחה בעצמו מספר שחלק גדול מהפניות של ילדים ונוער מגיע בעיקר ממערכת החינוך, מתוך בתי הספר.
אילן שמש: אין מצב שאנחנו לא יודעים להפנות.
אילן שמש: אנחנו מפנים ילדים בסיכון גבוה לשירותי הרווחה.
אילן שמש: את הסיפור של נשירה גלויה סגרנו, כי הגענו למצב שהנשירה הגלויה הגיעה לאחוז אחד.
אילן שמש: לפני 30 שנה הנשירה הגלויה בתיכונים הייתה כמעט 30% מהתלמידים, היום הנשירה הגלויה היא קרוב לאחוז אחד.
אילן שמש: מהבחינה של נשירה גלויה אנחנו נמצאים במספרים יחסית קטנים.
אילן שמש: פעמיים בשנה אנחנו מוציאים לשטח את כל הקב"סים ואת כל המערכת שלנו כדי למצוא את הילדים שעדיין שנמצאים בנשירה גלויה.
אילן שמש: הנשירה הסמויה היא מאוד קשה.
אילן שמש: מדוע?
אילן שמש: כי הנשירה הסמויה היא בתוך בתי הספר.
אילן שמש: אנחנו צריכים להיות בתוך המערכת הממוחשבת של הדיווחים שנמצאת בתוך בתי הספר, לראות מה המורות רושמות.
אילן שמש: התחלנו לבצע איתור של הנשירה הסמויה בצורה ממוחשבת באמצעות הכלים הבית ספריים.
אילן שמש: אתה יכול לאתר לא על ידי כך שאתה שולח אנשים לתוך בתי הספר, אלא על ידי כך שאתה שואל או נמצא בתוך המידע שנמצא בתוך בית הספר על הילדים האלה.
אילן שמש: בהתחלה עשינו את הפיילוט בדימונה.
אילן שמש: כשנכנסנו שם למערכות הבית ספריות גילינו ילדים שהיו רשומים בבית הספר וחודשיים לא הגיעו, גילינו ילדים שהגיעו יומיים והחסירו שלושה ימים לאורך זמן.
אילן שמש: כאשר אתה נמצא בתוך המערכת הבית ספרית אתה יכול לאתר יותר את הנשירה הסמויה.
אילן שמש: אנחנו עכשיו הרחבנו את הפרויקט הזה לעוד כמה מסגרות, כולל מסגרות של המינהל לחינוך התיישבותי שאלו מסגרות שמשרד החינוך באיזה שהוא מקום נותן מענה טיפולי וחינוכי לילדים בסיכון.
אילן שמש: זה לא פשוט, כי זה מחייב תהליכים משפטיים שיאפשרו לנו להיכנס לתוך מערכות מחשב שבהן יש את הנתונים של הילדים.
אילן שמש: תחשבו על מצב שבו מורה מדווחת על ילד ואני כמשרד החינוך רואה מלמעלה את מה שהיא מדווחת על הילד.
אילן שמש: לא פשוט בכלל כל העסק הזה.
אילן שמש: אנחנו מנסים לנצל את מערכות המחשב, את המידע שנאגר, כדי לאתר יותר ויותר אוכלוסיות בסיכון.
אילן שמש: המאסות הגדולות של ילדים בסיכון שהם לא בשירותי הרווחה מקבלים ממשרד החינוך שירותים.
אילן שמש: אני אומר שוב פעם, תמיד צריך יותר.
אילן שמש: אני לא רוצה להראות פה איזו שהיא תמונה יפהפייה, אבל הם מקבלים מענה באמצעות השירות הפסיכולוגי, באמצעות היועצות החינוכיות, באמצעות כיתות מב"ר, באמצעות כיתות אתגר.
אילן שמש: ב-10 השנים האחרונות נסגרו 15 מפתנים והוקמו 114 מח"טים שעושים עבודה דומה למפתנים, נותנים מענה חדשני ואחר קצת לאותן אוכלוסיות בסיכון גבוה שנמצאות בקהילה.
אילן שמש: לא סתם אמרתי ש-300,000 תלמידים מקבלים היום שירותים באגף לחינוך ילדים ונוער בסיכון, כולל ילדים בכיתות א',ב, ג', ד' שכשהם מסיימים את בית הספר אין להם לאיפה ללכת.
אילן שמש: אותם ילדים מגיעים למועדוניות משותפות של חינוך ורווחה, כשמי שמפנה את הילדים האלה זה הרווחה.
אילן שמש: משרד החינוך עושה המון מאמצים, משקיע המון כספים באוכלוסיות האלו, ויש לנו עוד הרבה מה לעשות.
אילן שמש: אני לא רוצה ליפות את הדברים, אבל אני רוצה להוריד כמה דברים שנאמרו והם מכעיסים.
אילן שמש: שיתוף הפעולה שלנו עם הרווחה מצוין.
אילן שמש: הרווחה עוזרים לנו ואנחנו להם.
אילן שמש: הילדים זקוקים לזה.
אילן שמש: בלי שיתוף הפעולה הזה הילדים יינזקו.
עפר שלח: יחיאלה, שמענו לא מעט דברים, כולל דברים מעשיים שמתבקשים לעשות בעת הזאת.
עפר שלח: חלקם במגרש שלכם, חלקם לא.
עפר שלח: להגדיל את כמות הפסיכולוגים החינוכיים זה לא אצלכם.
עפר שלח: בסוף, מכל המשרדים הממשלתיים אתם המשרד שהאחריות נעצרת אצלו.
עפר שלח: משרד החינוך אחראי בעיקר על האבחון ויצירת המגע שהם קשים מאוד בימים האלה.
עפר שלח: מה אתם מתכננים?
עפר שלח: איזה שינויים מהותיים ונקודתיים אתם מתכננים לעשות בהינתן המציאות הנוכחית?
יחיאלה ארבל: זה נכון למציאות הנוכחית ונכון בכלל.
יחיאלה ארבל: אני חייבת להתייחס למה שאמר אילן שמש ממשרד החינוך.
יחיאלה ארבל: אילן, אני חווה לגמרי אחרת את שיתוף הפעולה עם משרד החינוך, לצערי הגדול.
יחיאלה ארבל: אני חווה נתק מוחלט בכל הנוגע למפתנים שאנחנו אמורים להיות האבא האימא שלהם, להוביל אותם יחד, הפיקוח הוא משותף.
יחיאלה ארבל: לבני הנוער שנמצאים במיתרים יש את הזכות כמו כל ילד במדינת ישראל, אולי אפילו טיפה יותר כי הם חוו כל כך הרבה קשיים בחייהם, לקבל השכלה, לקבל חינוך, אבל משרד החינוך לא שותף במיתרים.
יחיאלה ארבל: יש ילדים שמגיעים למיתרים, ואני מצטטת מדוח מבקר המדינה, ששוטטו שנתיים ברחובות.
יחיאלה ארבל: הם אמנם היו רשומים בבית הספר, אבל הם לא ביקרו שם כלל.
יחיאלה ארבל: זה מה שמאיה רוז ממשרד מבקר המדינה שמעה מאותם בני נוער שהגיעו למיתר.
יחיאלה ארבל: הם מגיעים למיתר ולא מקבלים חינוך, לא מקבלים השכלה, לא מקבלים תעודות על איזה שהם הישגים מינימאליים.
יחיאלה ארבל: איזה צעירים הם יהיו?
יחיאלה ארבל: איזה מבוגרים הם יהיו?
יחיאלה ארבל: אני חושבת ששיתוף הפעולה הזה בינינו חייב להפסיק להילחם אחד בשני ולהפוך באמת לשיתוף פעולה.
יחיאלה ארבל: אני בטוחה שגם אתם במשרד החינוך וגם אנחנו רוצים בטובת הילדים.
יחיאלה ארבל: צריך להבין שיש ילדים שהמומחיות שלכם אינה מספיקה, הם זקוקים גם למומחיות שלנו, של משרד הרווחה.
יחיאלה ארבל: אותם ילדים של ה-15 מפתנים שנסגרו נמצאים ברחוב, הם לא מגיעים למח"טים.
יחיאלה ארבל: אנחנו עושים הכל כדי שילד שיכול להיות במח"ט לא יהיה אצלנו.
יחיאלה ארבל: בפרדס חנה כשנסגר מפתן הילדים שוטטו ברחוב.
יחיאלה ארבל: אני מושיטה שתי ידיים לשיתוף פעולה.
יחיאלה ארבל: אני רואה את התמונה הרבה פחות ורודה מאיך שאתה מתאר אותה.
יחיאלה ארבל: אני חושבת שאנחנו חייבים לשבת בשולחן עגול יחד עם מיכל גולד, שתמיד שמחה לשבת איתנו, ולעשות את העבודה יחד.
עפר שלח: ברור לחלוטין שהסוגיה של התיאום הבין ממשלתי, התוך ממשלתי והתיאום בין הממשל המרכזי לבין הרשויות המקומיות זה הסיפור העיקרי שדורש פה שיפור.
עפר שלח: אם נוצר במסגרת מינהלת הקורונה או הניהול של הקורונה איזה שהוא שולחן בין מגזרי, יכול להיות שהוא צריך להיות שולחן קבוע.
עפר שלח: אתם צריכים לשבת בראשו, כי בסוף, כמו שאמרתי קודם, האחריות המרכזית אצלכם.
עפר שלח: בתופעה שהיא תופעה קבועה בתוך חברה שיש בה שכבות יותר חזקות ושכבות יותר חלשות, בטח בעת של משבר מהסוג הזה, מוסד כזה צריך להיות קבוע, אחרת כל הזמן יהיו בעיות בתפרים ויהיו נערים ונערות שיפלו בין הכיסאות.
עפר שלח: האם יש דברים שאת יכולה לשים עליהם דגש שאתם מתכננים או צריכים?
יחיאלה ארבל: אני מביאה את קול השטח.
יחיאלה ארבל: צריך הרבה יותר מפתנים שייפרסו בכל רחבי הארץ, צריך הרבה יותר מיתרים.
יחיאלה ארבל: לגבי המיתרים אנחנו מחכים לאישור תקציב המדינה, כי המכרזים כבר כתובים ומאושרים.
יחיאלה ארבל: אני מזמינה את משרד החינוך לחבור אלינו ולהסכים לפתיחת מפתנים.
יחיאלה ארבל: דוח מבקר המדינה מדבר על תכנית לפריסת המפתנים.
יחיאלה ארבל: כבר היום אני שומעת שבעוד שנתיים מתכננים לסגור איזה שהוא מפתן.
יחיאלה ארבל: זאת מגמה.
יחיאלה ארבל: מפתן מצטיין, מפתן פורץ דרך.
יחיאלה ארבל: מה לעשות שיש ילדים, והלוואי ולא היו והייתי מובטלת, שלא יכולים לקבל את המענה שהם זקוקים לו במסגרת בית ספרית רגילה או אפילו במח"ט, הם זקוקים לכלים הייחודיים שלנו, של משרד הרווחה ומשרד החינוך יחד.
יחיאלה ארבל: אני מושיטה ידיים לעשות את המהלך הזה.
עפר שלח: אני חושב שהדברים מסכמים היטב את הליקויים כמו שעלו בדוח מבקר המדינה.
יחיאלה ארבל: הפעלת מפתן כרוכה מבחינה תקציבית בהשתתפות של 25% מהרשות המקומית.
יחיאלה ארבל: זה לא קורה במסגרות של משרד החינוך.
יחיאלה ארבל: רשויות חלשות שמטבע הדברים זקוקות למסגרות כאלו, מתקשות לממן את ה-25%.
עפר שלח: זאת בעיה שאנחנו נתקלים בה בהרבה מאוד דברים.
עפר שלח: אני חושב שקיבלנו תמונה מאוד ברורה של הליקויים כמו שעלו מדוח המבקר, ודי ברור שלא השתנה הרבה.
עפר שלח: גם קשה לצפות שהדברים ישתנו בתקופת בדיקה שהסתיימה ב-2019, כשאנחנו יודעים מה קרה ב-2020 - שהצרכים רק עולים ומטפסים, והתשובות הולכות ומצטמצמות.
עפר שלח: נושא רוחב כמו נוער בסיכון נופל בין משרדים ממשלתיים ובינם לבין רשויות מקומיות.
עפר שלח: אם לא יהיה שולחן אחד שמתכלל אותו, והאנשים האלה מדברים לא רק דרכנו אלא באופן ישיר אחד עם השני, ואם לא תהיה הבנה, אפרופו הדברים שאמרה יחיאלה ארבל - - זה נכון שבכל מיני שירותים ממשלתיים המדינה מממנת ב-75% ומצפים מהרשות שהיא תממן ב-25%, כשהרשויות החלשות לא יכולות לממן את זה ב-25%, אבל העלות של זה למדינה אחר כך היא הרבה יותר מ-25% של הרשויות.
עפר שלח: כל הנושא הזה של המצ'ינג עולה בכל כך הרבה נושאים שפגשתי מאז שאני בבית הזה.
עפר שלח: אין ספק בכלל שלמרות כל הבעיות של אישורי תקציב והתקופה העוד יותר בעייתית שאנחנו הולכים להיכנס אליה חייב להיות טיפול מערכתי כולל בנושא.
עפר שלח: גם דוח מבקר המדינה וגם הטיפול שלנו ושל ועדות אחרות של הכנסת יכול להציף ולשים את הדברים, אבל על המדינה ועל הממשלה לפתור אותם.
עפר שלח: אנחנו בישיבת מעקב בהמשך לדיון מהיר שנערך, לבקשתו של חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בסוגיית הסחר בהיתרי תעסוקה שגורם לפגיעה בעובדים הפלסטיניים.
עפר שלח: היה פה דיון רציני בסוגיה הזאת בפעם הקודמת, ואכן נאמר לנו שיש שינויים בדרך, ולכן נערך דיון המעקב הזה.
עפר שלח: היו לפחות פרסומים תקשורתיים שאכן חל שינוי, אז נתחיל עם משרד המבקר בקצרה על הדברים דורשי השיפור, שבהם דנו, ואנחנו נראה מה מהם אכן השתפר.
איל זוננפלד: כמו שצוין בדיון הקודם, העלינו את עיקרי הבעיות במודל הקיים, שגורם לכך שעובדים פלסטינים שמעוניינים לעבוד על פי מכסות התעסוקה שמדינת ישראל מקצה, נדרשים פעם אחת להירשם אצל גורם פלסטיני בצד הפלסטיני, כדי לקבל את אותן רשימות מהצד האחד, מהצד השני ההצעות ניתנות למעסיקים ישראלים, שבחלקם רושמים הקצאות מעבר למה שהם נדרשים, וכך מייצרים יכולת סחר באותם היתרים.
איל זוננפלד: משני הכיוונים אותו פועל, עובד פלסטיני, יוצא נפסד, מכיוון שהוא משלם את זה בשכרו.
איל זוננפלד: בדצמבר 2016 ממשלת ישראל אישרה מודל תעסוקה חלופי חדש וקבעה לוח-זמנים ליישם אותו.
איל זוננפלד: לצורך העניין המודל הזה לא יושם עד נכון להיום, דצמבר 2020, למעט פיילוט שהתחילו לעבוד עליו באזור התעשייה עטרות.
איל זוננפלד: בדיון האחרון, באוגוסט, הגורמים השונים העלו חסמים כאלה ואחרים שמעכבים את התהליך אחרי שכולם הסכימו על החשיבות שלו.
איל זוננפלד: החסמים האלה נוגעים לנושאי כוח-אדם, העסקה של עובדים במינהל האזרחי, היבטי מחשוב, טכנולוגיה וכיוצא באלה, שלא יושמו ועוד לא הביאו לבשלות של אותו מוקד, ופה עצרנו.
אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, אני מאוד מודה לך על הדיון החשוב הזה, שהוא דיון מעקב על הישיבה שהייתה לפני מספר חודשים, שיזמתי כדיון מהיר.
אוסאמה סעדי: כמובן מדובר בהמשך של הדיון בעקבות ההוראות והנהלים החדשים, שאמרו לנו בישיבה הקודמת שהם מגבשים.
אוסאמה סעדי: לקראת סוף השנה יסיימו את עבודת המטה ויקבעו נהלים חדשים, ואכן אנחנו רואים שהתפרסמו נהלים חדשים והנוהל הזה נכנס לתוקף כבר ביום 6 בדצמבר 2020.
אוסאמה סעדי: היום אנחנו ב-7, זאת אומרת אתמול.
אוסאמה סעדי: העניין הוא, כבוד היושב-ראש, איך שדוח מבקר המדינה דיבר על זה, להפסיק לחלוטין ולגדוע מהשורש את התופעה הנלוזה, מה שנקרא "דוח סחר בהיתרים", שבסופו של יום עובדים פלסטינים, על מנת לקבל היתר עבודה בישראל, היו נאלצים לשלם בערך 2,500 שקלים עד 3,000 שקלים מהשכר שלהם, והיו תופעות של מאכרים ומתווכים, והייתה תעשייה שלמה סביב ההיתרים האלה, והמטרה הייתה להפסיק את התופעה הזאת.
אוסאמה סעדי: עיינתי בנהלים החדשים ובהוראות החדשות ויש דברים חיוביים, ואני מקווה שהם יביאו להפסקה של התופעה הזאת.
אוסאמה סעדי: למעשה ההיתר ניתן לעובד הפלסטיני כהיתר עבודה בענף הבניין ולא אצל מעסיק ספציפי, והוא יכול לחפש ולעבוד אצל כל מעביד או כל קבלן שהוא רוצה, וגם אם הוא יפסיק לעבוד אצל אותו מעביד או אצל אותו קבלן, ההיתר שלו לא מופסק אוטומטית, אלא ניתנת לו אפשרות של 60 יום על מנת שיוכל למצוא מעסיק אחר.
אוסאמה סעדי: אני מקווה שעכשיו העובד הפלסטיני יכול לקבל היתר עבודה, ואז גם כוח המיקוח שלו מול המעסיק, גם הוא עכשיו יכול להיות יותר גדול, על מנת לשמור על זכויותיו ועל תנאי ההעסקה שלו, להבדיל מהמצב הקודם, כשלמעשה המעסיק עם היתר ההעסקה שלו היה יכול לקבוע את התנאים ואת הזכויות.
אוסאמה סעדי: ממילא תמיד הכוח הוא בידי המעביד, גם במצבים רגילים, אבל אצל העובדים הפלסטינים, ברגע שיש לך היתר תעסוקה, אמצעי המיקוח של העובד הפלסטיני הם נחותים.
אוסאמה סעדי: יש לי כמה הערות.
אוסאמה סעדי: למה זה רק בענף הבניין?
אוסאמה סעדי: אומנם רוב העובדים הפלסטינים אכן עובדים בענף הבניין, אבל יש חלק שעובדים בענף החקלאות, בענף התעשייה והשירותים.
עפר שלח: כשנפנה לגורמים הרשמיים, תוכל לשאול אותם את השאלות.
אוסאמה סעדי: מה שחשוב לי, אדוני היושב-ראש, ההחלטה מ-2016.
אוסאמה סעדי: החלטה 2174 דיברה על ייעוד אופן הקצאת היתרי עבודה והבטחת תנאי העסקה הוגנים לעובדים פלסטינים.
אוסאמה סעדי: ואני אומר בעניין הזה של תנאי ההעסקה ושכר, יש את התופעה הידועה אצל עובדים פלסטינים, שזה דיווחים פיקטיביים, גם מבחינת ימי עבודה וגם מבחינת שכר העבודה.
אוסאמה סעדי: זאת אומרת, גם אם עובד בניין מקצועי מקבל 600-500 שקל ליום, אז בתלוש שלו תמיד רשום שכר המינימום בלבד, וגם אם הוא עובד 20 יום, אז רושמים את המינימום בשביל שיקבל את ביטוח הבריאות, שזה 12 ימים.
אוסאמה סעדי: ראיתי שצריך יומן העסקה, דיווח וכל זה, אבל הרי בתוך עמנו אנחנו יושבים ואנחנו יודעים שעובד מקצועי שבא והיה מוכן לשלם 2,500 בשביל ההיתר שלו, לא היה מגיע לעבוד בשביל 5,000 שקל בחודש.
אוסאמה סעדי: יש עובדים מקצועיים שהיו מקבלים 500, 600, 700 שקלים, אבל בתלוש היה רשום רק השכר המינימלי, וכמובן זה פגע בזכויותיהם, בין אם זה זכויות פנסיוניות, בין אם זה חופשות, הבראה, ביטוח מחלה – כל הדברים האלה.
אוסאמה סעדי: אני מבקש אחרי שנשמע אותם שכמובן נפנה עוד כמה שאלות.
אוסאמה סעדי: ברשותך, אני הולך לכמה דקות להצביע בוועדת הפנים על הקמת ועדת משנה בראשות חברתי, סונדוס סאלח, ואני חוזר להמשך הדיון.
עפר שלח: לא בטוח שאנשים שזימנו לדיון הזה גם יכולים לענות.
אוסאמה סעדי: בסדר, אבל אני מעלה את זה.
עפר שלח: אני רואה שכרגע לא מחובר לנו אף אחד ממשרד הביטחון וצה"ל.
עפר שלח: אני מבקש שיהיה מישהו בסוף, המינהל האזרחי או המתפ"ש, מישהו ממי שמופיע לי פה.
עפר שלח: אני רוצה להתחיל עם איילת דהאן, היחידה לתיאום המאבק בסחר בבני אדם במשרד המשפטים.
איילת דהאן: בוקר טוב.
איילת דהאן: כמו שעו"ד דינה דומיניץ אמרה בישיבה הקודמת, אנחנו לא הגורם המקצועי שמתכלל את הנושא.
עפר שלח: איזה גורם במשרד המשפטים ניסח את התקנות החדשות האלה?
איילת דהאן: הנוהל הוא שרשות האוכלוסין וההגירה.
איילת דהאן: במשרד המשפטים הכתובת היא עו"ד לינא סאלם.
עפר שלח: אולי נדבר איתה יותר מאוחר.
עפר שלח: אני מבקש את רשות האוכלוסין, עו"ד אפרת לב ארי.
עפר שלח: האם את יכולה לתאר לנו את השינויים מהמצב הקודם למצב החדש?
אפרת לב ארי: בוקר טוב.
אפרת לב ארי: ברשותך, אדוני היושב-ראש, בגדול, הנוהל שלנו מתוקף הסמכות שלנו להסדיר מתן היתרי העסקה למעסיקים של עובדים פלסטינים, לפי חוק עובדים זרים – הנוהל שלנו התמקד בכל מה שקשור להיתרים למעסיקים ולא רישיונות לעובדים, שעליהם יוכל לדבר המינהל האזרחי.
אפרת לב ארי: הנוהל החדש שנכנס לתוקף אתמול קובע שהיתרי העסקה בענף הבניין יינתנו מעתה ואילך ללא מכסה מספרית, כפי שהיה עד עכשיו, אלא היתר עקרוני להעסקה בענף הבניין.
אפרת לב ארי: בימים האלה ממש, החל מאתמול, אנחנו מחליפים למעסיקים את ההיתרים הקיימים, במקום מכסה מספרית יהיה להם היתר עקרוני כפי שאמרתי.
אפרת לב ארי: יש במקביל הליך של הסברה למעסיקים, נוכל להעביר גם לוועדה סרטון נחמד שפרסמנו.
אפרת לב ארי: זה ברמת העיקרון מה שקורה מבחינת היתרי העסקה.
אפרת לב ארי: לגבי הרישיונות, כמו שאמרתי, המינהל האזרחי יוכל להרחיב.
עפר שלח: שלום, שי כרמונה, מה השתנה בעולמו של העובד הפלסטיני עם התקנות החדשות האלה?
שי כרמונה: רק לתת סטטוס קצר, כי כן התקדמנו מאז הוועדה הקודמת שהייתה בסוף אוקטובר.
שי כרמונה: אם אתם זוכרים בסקירה הקודמת חילקתי את הסקירה למספר צירים.
שי כרמונה: בציר הטכנולוגי התקדמנו ויצאנו למכרז.
שי כרמונה: יש לנו כבר חברה זוכה שעוזרת לנו לאפיין את האפליקציה ואת האתר שאמורים להיכנס אליו.
שי כרמונה: בנינו all jobs לעובדים הפלסטינים.
שי כרמונה: החברה תאפיין לנו את האפליקציה ואת האתר הזה, אני מאוד מקווה עד סוף השנה, ואז נצא למכרז לחברה מפתחת.
שי כרמונה: כל האירוע הזה אמור לקחת משהו כמו שלושה-ארבעה חודשים, ואז יהיה לנו מאגר ממוחשב שעובד יוכל להיכנס לאתר או מעסיק יוכל להיכנס לאתר, יוכלו לדבר ביניהם ולהתחבר ביחד בלי ניהול של מכסות על ידי המעסיק ובלי שום דבר שהוא קצת עקום בכל שיטת ההעסקה הזאת.
שי כרמונה: זה אזור אחד.
שי כרמונה: באזור השני, בהקשר של המשאבים.
שי כרמונה: קיבלנו 11 תקנים לטובת יישום מודל התעסוקה.
שי כרמונה: חמישה מתוכם כבר מאוישים ועובדים, ובשישה אנחנו יוצאים יחד עם זרוע העבודה למכרזים חיצוניים, ואני מקווה שנצליח ליישם את זה ולאייש את התקנים האלה בהקדם.
שי כרמונה: ב-6 בדצמבר נכנס הנוהל החדש של רשות ההגירה לתוקף.
שי כרמונה: מה שאומר הנוהל הזה, ובהשפעה גם עלינו כמינהל האזרחי, ובטח ובטח על העובד בקצה, שבסוף הוא מתנהל ישירות אל מול המעסיק, בלי שום מכסה.
שי כרמונה: מה שהיה קורה לפני הנוהל הזה, שמעסיק היה מקבל לצורך העניין עשרה היתרים, עשר מכסות להיתרים, היה מעסיק שניים ו"שוכר" בשמונה האחרים.
שי כרמונה: היום זה כבר לא קיים.
שי כרמונה: המכסה היא מכסה אישית.
שי כרמונה: משרד הבינוי והשיכון בנה מדרגות לגודל או לכמויות העסקה.
שי כרמונה: קבלנים גדולים יוכלו להעסיק X פועלים בלבד, העובד יוכל להתנהל ולעבור בין מעסיק למעסיק, תלוי כמובן בתנאים, בשכר, איך שטוב לו.
שי כרמונה: יש לנו פיילוט מאוד מאוד מוצלח באזור התעשייה עטרות, שאנחנו כבר כמה חודשים מנהלים אותו.
שי כרמונה: הוא עובד מעולה, מצוין.
שי כרמונה: גם הטכנולוגיה גם שיטת ההעסקה הזאת וגם הניוד של העובדים, שהם מחליטים על הניוד הזה, וזה עובד מאוד טוב בעטרות, כאיזה סוג של מיקרוקוסמוס.
שי כרמונה: כמובן ככל שנתקדם על ציר הזמן, אנחנו גם נסייע למשרד הבינוי והשיכון בהקשר של קידום מבחני המיון והסיווג לכל מיני מקצועות שונים בענף הבנייה.
עפר שלח: האם יש לכם בקרה או אינדיקטורים שאומרים שאכן זה הביא לשיפור במצב?
שי כרמונה: אנחנו ממש בתחילת התהליך, אדוני היושב-ראש.
שי כרמונה: ב-6 בדצמבר, אתמול, הנוהל החדש נכנס לתוקף.
שי כרמונה: קשה לי להגיד לך.
שי כרמונה: נשמח להעביר דוח סטטוס כמה שבועות מהיום, חודש מהיום, כדי לתת לך אינדיקציה בהקשר הזה, זה מוקדם מאוד מאוד.
עפר שלח: אפרופו גם הדברים שאמר חבר הכנסת סעדי, האם יש צעדים שאתם שוקלים עכשיו בעקבות השינוי המבורך הזה לתיקון המצב בתמונה המאוד עגומה של העסקת עובדים פלסטינים?
שי כרמונה: אני חושב שאם נצליח להתקדם עם הסיפור הזה של הטכנולוגיה, האפליקציה הזאת מאוד תשפר, היא תצמצם מגע יד אדם, ותצמצם מאוד את תופעת המאכרים למיניהם.
שי כרמונה: וזה יכול להיות מאוד טוב.
שי כרמונה: אנחנו חייבים לקדם את הסיפור הזה.
שי כרמונה: זה עניין של מכרזים ופיתוחים טכנולוגיים.
שי כרמונה: אנחנו מאוד נרצה על ציר הזמן גם לבנות את מערך ההכשרות הזה, כדי שפועלים יוכלו להתמקצע במקצועות רלוונטיים ולא לעשות הכול מהכול.
שי כרמונה: וגם זה ביחד עם משרד הבינוי והשיכון.
שי כרמונה: אנחנו עובדים הרבה מאוד על הסברה.
שי כרמונה: יצאנו גם בסרטוני הסברה באתר של המינהל האזרחי ושל מתפ"ש וגם בכל מיני מסרים למעסיקים, למועסקים, במעברים אנחנו מחלקים פליירים כאלה ואחרים.
שי כרמונה: אני חושב שאם נעמוד בצירים האלה, אני מאוד מקווה שעד אזור מרץ-אפריל 2021 אנחנו עם מודל שלם, מלא, עומד לחלוטין בכל מה שאמרנו.
עפר שלח: אתה מדבר על אפליקציה.
עפר שלח: הרשת הסלולרית באיו"ש היא לא בדיוק כמו פה.
עפר שלח: זה גם מגיע לפועל הפשוט בכפר הפשוט?
שי כרמונה: חד-משמעית.
שי כרמונה: ברגע שתהיה פריסה סלולרית ודור 3 מלא ודור 4 אפילו באיו"ש – אנחנו כרגע בתהליכים עם העניין הזה – ברור שככל שהרשת הסלולרית והטכנולוגיות משתפרות בהקשר הזה, מעבר לזה שזה כמובן מכניס המון כסף לכלכלה הפלסטינית והמון משרות בפנים, בתוך יהודה ושומרון ובתוך הערים הפלסטיניות, זה גם ישפר מאוד את הקומוניקציה הסלולרית בכל החיבורים לאתרים האלה ולאפליקציות האלה.
שי כרמונה: אנחנו בתוך האירוע הזה.
עפר שלח: תודה רבה, גם על המעשה וגם על הדיווח.
עפר שלח: מי נמצא איתנו כאן?
שלי נחום: אני עורך דין מטעם הסתדרות הבניין החדשה.
שלי נחום: אני בתפקיד שלי אמון על הוועדות הפריטטיות בענף, אנחנו מטפלים בסכסוכים בין קבלנים לעובדים בענף הבניין בהיקפים מאוד גדולים.
שלי נחום: למעלה מ-1,000 תיקי פרט בשנה.
שלי נחום: אני נפגש עם הפועלים הפלסטינים יומיום.
שלי נחום: אנחנו רואים כל מה שדיברו עליו חברי הכנסת הנכבדים פה, אנחנו רואים את זה בעיניים.
שלי נחום: התופעה לא כל הזמן קורית, אבל באחוזים מסוימים היא אכן קורית.
שלי נחום: אנחנו נתקלים בזה.
שלי נחום: יש לי מעסיקים שמכירים את העובד, והוא אכל אצלם בבית ועבדו איתו ביומיום, ויש מעסיקים שבפעם הראשונה נתקלים אצלנו בדיון על הזכויות של העובד בהווה, פעם ראשונה שהם רואים אותו.
שלי נחום: אנחנו כמובן תומכים בכל המהלך שעושה פה הוועדה, אבל אנחנו צריכים לתת את הדעת לעוד כמה דברים.
שלי נחום: פעם אחת העובדים עצמם יקבלו היתר אישי לעבוד אצל כל מעסיק שהם יבחרו בו, אבל בפעם השנייה יינתן פה אישור עקרוני לקבלנים מסוימים להעסיק את אותם עובדים.
שלי נחום: צריך לראות מה הקריטריונים שהקבלנים הישראלים יצטרכו לעמוד בהם בשביל לקבל את אותו אישור עקרוני.
שלי נחום: אם אנחנו נעשה - - -
עפר שלח: אני מניח שאם אתה רשום בפנקס הקבלנים, או שיש לך סרטיפיקציה מטעם מדינת ישראל - - -
שלי נחום: אם ככה, זה בסדר.
שלי נחום: אם יהיו קריטריונים יותר מקשיחים אנחנו עוד פעם חוזרים לאותה תופעה שסוגרים את זה לקבוצה מסוימת של קבלנים.
שלי נחום: צריך לראות אם הקריטריונים יהיו מקילים ושיאפשרו פיזור.
שלי נחום: בסופו של יום אנחנו צריכים להבין שהעובד, לפי מה שאני רואה את הוועדה, אלה השוכרים ברישיונות זה לא החברות המסודרות הגדולות, זה אותו קבלן שיפוצים שצריך היום עובד לאתר בנייה כזה וכזה.
שלי נחום: העובד הזה בסופו של יום הוא הצרכן הסופי.
שלי נחום: הקבלן הקטן הוא הצרכן הסופי, וצריך לראות שהוא יקבל את העובד, כי אחרת הוא יצטרך לקחת רישיון מאיזה קבלן גדול שיקבל היתר על סמך הקריטריונים האלה.
שלי נחום: מצד שני, צריך גם להבטיח שהקבלן יכול לשלם את כל הזכויות הסוציאליות של העובדים, ויכול בכלל לעמוד במשכורת שלהם, שלא יהיה חאפר לגמרי, כי אחרת עוד פעם אנחנו חוזרים שאי-אפשר לשלם משכורת, ושכרנו יהיה בהפסדנו.
שלי נחום: לגבי האפליקציה הסלולרית ששמעתי עליה, אני חושב שזה נהדר, ואנחנו מדברים על נקודת ראייה שלנו, אבל מהניסיון שלי, ומהאנשים שאני רואה בוועדות, אנשים לא באים עם סמרטפונים ולא באים עם טלפונים חכמים, ואני לא בטוח כמה הם ידעו להפעיל אותה, וגם על זה צריך לתת את הדעת, איך מנגישים את כל הדבר הזה.
עפר שלח: שאלתי את המינהל האזרחי.
עפר שלח: באיו"ש אין - - -
אוסאמה סעדי: הם דיברו, המינהל?
עפר שלח: הם דיברו.
עפר שלח: אפשר להעלות אותם עוד פעם.
עפר שלח: כמו שהוא אמר בצדק, באיו"ש אפילו דור 3 - - - ואני לא יודע כמה אפליקציות זה באמת פתרון.
עפר שלח: אנחנו כבר לא זוכרים אם האפליקציות הגיעו אלינו עם דור 2 או דור 3, כי אנחנו עוד מעט ב-5.
עפר שלח: אני לא יודע כמה למישהו באיזה כפר, באיזה מקום, זה רלוונטי.
עפר שלח: תודה, בבקשה גיורא.
גיורא ואלה: שלוש נקודות קצרות.
גיורא ואלה: קודם כול, הקרן הוקמה מתוקף ההסכם הקיבוצי בין התאחדות הקבלנים בוני הארץ לבין הסתדרות עובדי הבניין, התעשיות הנלוות, ואנחנו מפתחים את הענף, משקיעים בהכשרות מקצועיות ובטיחות, פיתוח פיילוטים וכן הלאה.
גיורא ואלה: אני חושב, חבר הכנסת סעדי, שמנסים לתאם איתך למשל להגיע עם ועדת המשנה לפיילוט שלנו של הכשרת בטיחות לעובדים פלסטינים בבית צפאפא, זה אחד הדברים שהקרן באמצעות מטה הבטיחות בבנייה מקדמים.
גיורא ואלה: אני רוצה להתייחס למה שחסר בנוהל וזה שני דברים קריטיים.
גיורא ואלה: האחד, זה פלטפורמה או אמצעים אפקטיביים מוכחים לשדך בין מבקשי עבודה לבין מציעי עבודה.
גיורא ואלה: אם זאת אחת ממטרות הרפורמה, היא כרגע פשוט לא מיושמת, וחייבים לתת על זה את הדעת, והדבר השני זה מערך של הכשרה.
עפר שלח: יש לי שאלה מבורות, אולי לא לכם, ואולי למינהל האזרחי.
עפר שלח: בסוף חברת כוח-אדם זה לא דבר מגונה.
עפר שלח: מאכר שלוקח מתחת לשולחן, ולוקח דמי תיווך שערורייתיים כמו 2,500 שקל זאת הבעיה.
עפר שלח: למה אין לצורך העניין בצד הפלסטיני או בצד הישראלי חברות כוח-אדם שעוסקות בזה בצורה מסודרת והן גם ידעו להגיע לאנשים שאין להם אפליקציה?
עפר שלח: זה לא חייב לעבור במכה אחת מתקופת האבן לעידן הסופר דיגיטלי.
אוסאמה סעדי: לפני שתענה, גיורא, אני רוצה לענות לכבוד היושב-ראש שיש אלטרנטיבה שהיא יותר טובה מאשר חברות כוח-אדם וקבלני כוח אדם.
אוסאמה סעדי: יש בצד השני, משרד העבודה והרשות הפלסטינית.
אוסאמה סעדי: ואני בזמנו כשעבדתי והייתי יועץ משפטי של הרשות הפלסטינית, אני יודע שהיו דיונים ופגישות בין שני הצדדים, ומשרד העבודה הפלסטיני מוכן ומזומן ורוצה לקחת על עצמו את כל התחום הזה בצד הפלסטיני, הן מבחינת גיוס העובדים האלה, הן מבחינת מתן היתר זמני, הן מבחינת הסיווג הזה.
אוסאמה סעדי: וגם כל העניין הזה של תנאי העסקה.
אוסאמה סעדי: הייתה הצעה שכל התשלומים יועברו לא במזומן ולא בשחור, אלא באמצעות חשבונות בנק שהמעסיק ישלם את כל המשכורות האלה דרך העברה בנקאית, וככה גם נוכל לחסוך את זה.
אוסאמה סעדי: לכן אני אומר: לא צריך, לא חברות כוח-אדם ולא קבלנים.
אוסאמה סעדי: יש רשות פלסטינית, ועכשיו כשחזר התיאום בין הרשות לבין מדינת ישראל, אני חושב שגם בעניין הנוהל הזה חייבים לשתף את משרד העבודה הפלסטיני.
עפר שלח: גיורא, תמשיך.
גיורא ואלה: אני רק אשלים ואגיד שלעובדים פלסטינים שמועסקים בישראל יש חולשה מבנית בשוק העבודה, ואם רוצים לאזן את אותה חולשה מבנית צריך לייצר להם מנגנונים מרכזיים.
גיורא ואלה: אגב, בהקשר הזה אני אגיד לדוגמה שעובדים זרים, גם כן יש להם חולשה מבנית, ולהם יש מנגנונים מרכזיים, לדוגמה תאגידי כוח-אדם זר לבניין.
גיורא ואלה: אני לא אומר שזה בהכרח צריך להיות הפתרון, אבל התייחסו לחולשה המבנית ויצרו לה איזה פתרונות.
גיורא ואלה: הנקודה האחרונה שאני רוצה להתייחס אליה זה לחשיבות העצומה של השקעה בהכשרה מקצועית ובמיונים.
גיורא ואלה: אם רוצים באמת לשפר את איכות העבודה, איכות הבטיחות בעבודה, את כוח המיקוח והיכולת של העובד הפלסטיני לדוגמה לשפר את שכרו, על בסיס מקצועיות, אם רוצים לקדם את הפריון בענף הבנייה וכן הלאה, חייבים לייצר מערך גם של מיונים, כפי שקיים לדוגמה לעובדים זרים, ממוינים בארצות המוצא שלהם, וגם הכשרות מקצועיות.
גיורא ואלה: ואני אוסיף עוד משהו שאתה, יושב-ראש הוועדה, נגעת בו.
גיורא ואלה: אני חושב שביצוע של איזה מחקר אפקטיביות מלווה לרפורמה, שיבחן on going האם הרפורמה באמת אפקטיבית ועומדת ביעדים שלה, הוא משהו מאוד מאוד נדרש.
עפר שלח: אני לא בטוח שמשרד העבודה והרווחה הישראלי צריך להיות אחראי.
עפר שלח: אגב, אם יעבדו עם משרד העבודה הפלסטיני.