GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גבי בן הרוש: אנחנו, החברות המסודרות, אנחנו פה נדפקים פעמיים.
גבי בן הרוש: אתה מנסה להיות שפוי ולעבוד על פי חוק, בפרמטרים חוקיים, אז אתה יוצא פראייר, סליחה על הביטוי.
גבי בן הרוש: החאפר, אותו אחד שמרשה לעצמו להחליף טכוגרף ולהחליף משאית, יש לו יתרון.
גבי בן הרוש: צדיק ורע לו.
גבי בן הרוש: זו המציאות לצערנו.
עפר שלח: זה זמן טוב לעבור למשטרת ישראל.
עפר שלח: תנ"צ בועז גולדברג, בבקשה.
בועז גולדברג: בוקר טוב, מכובדיי.
עפר שלח: בוקר טוב, אני רוצה לצאת מהדברים האחרונים של גבי בן הרוש ולשאול אותך לגבי היכולת של השוטר בשטח לאכוף אם אין לו נתונים.
עפר שלח: למשל מנוחה, אם אין לו נתונים, אם הוא לא מסוגל לקבל במעבר דיגיטלי מהיר נתונים, כמה הרכב על הכביש, כמה הנהג על הכביש, הוא לא יכול לדעת כמה שעות הוא נוסע, סתם כדוגמה אחת לנושא האכיפה.
בועז גולדברג: לפני שאנחנו מחדדים את העניין הזה של האכיפה, שאני שמח שכל אחד נותן לנו פתרונות ומה לעשות, אז, אדוני היושב-ראש, אני אתן בחצי דקה מה אנחנו, כמשטרה, עשינו מ-2017 בתחום, אגף התנועה.
בועז גולדברג: ממאי 2017 קיימת יחידה ייעודית, ייחודית, לטובת אכיפת כלי רכב כבדים.
בועז גולדברג: היחידה הזאת מחולקת לשלושה צוותים, 30 שוטרים, כולם סיירים בוחנים, כולם מתמחים ברכב כבד, כולם באים למשאיות, אוטובוסים, יודעים מה לבחון, יודעים איך לבחון ויודעים איך לטפל.
בועז גולדברג: בנוסף, היחידה הזאת בלבד רושמת עשרות אלפי דוחות בשנה לכלי רכב כבדים.
בועז גולדברג: אנחנו מטפלים לא רק בנהג, כמו שהיה נהוג עד היום, אנחנו מטפלים גם בקציני בטיחות ובמנכ"לים של החברות, עושים מה שנקרא "אחריות שילוחית", יש למנכ"ל ולקצין בטיחות אחריות על כלי הרכב, איך הם יוצאים, איך הבטיחות שלהם וכמה משקל הם מעמיסים עליהם.
בועז גולדברג: לטובת עניין המשקל שהיה נקודת תורפה שלנו, זיהינו אותה.
בועז גולדברג: רכשו משקלים ניידים, ויש לא הרבה מקומות בעולם שמשתמשים בהם.
בועז גולדברג: יש לנו שלושה משקלים כאלה, אחד בצפון, אחד במרכז, אחד בדרום.
בועז גולדברג: אנחנו יודעים לפרוס אותם על פי מודיעין.
בועז גולדברג: יודעים בלילה, ביום.
בועז גולדברג: המשקלים של אלה לא תקינים, ואלה לא עובדים בלילה ואלה לא עובדים ביום.
בועז גולדברג: אנחנו עובדים מודיעינית, עובדים חכם, מגיעים לכל המקומות ומטפלים בכל המקומות שבהם אנחנו יודעים שיש בעיות.
עפר שלח: בועז, דיברת על שלושה צוותים ו-30 שוטרים.
עפר שלח: כמה יש באגף התנועה – אני מדבר על שטח, לא מטה – שמטפלים בכלל התנועה בישראל, רק שאני אקבל סדר גודל.
בועז גולדברג: אגף התנועה, כל האגף על כל יחידותיו מונה כ-1,000 שוטרים.
בועז גולדברג: שוטרי אכיפה, מה שדיברת אתה, אדוני היושב-ראש, יש לנו במשטרת התנועה הארצית כ-500 שוטרים, פרוסים מראש פינה ועד אילת, תוסיף על זה את הסיירת הארצית, זה האופנועים, עוד כ-110 רוכבים, ועל זה תוסיף עוד ימ"ר קטן, יחידה מרכזית של כ-40 שוטרים, זה כל הכוח המקצועי.
עפר שלח: זה סדר גודל של 650 איש בשטח.
עפר שלח: אתם מקדישים בערך 4% מזה, בין 4% ל-5% לכלי הרכב הכבדים, שהם שליש מהתאונות הקטלניות.
עפר שלח: זה נראה לך סביר היחס הזה?
בועז גולדברג: קודם כול כן, כי מה שאמרת זה נכון מבחינת היחידה הייעודית הייחודית.
בועז גולדברג: אני מזכיר לך ולכל מי שמכיר את העבודה שלנו מול משרד התחבורה, מול רחלי והאנשים של הרלב"ד, שאנחנו בשיתוף פעולה מצוין, וגם מול איגוד המשאיות, גם גבי הוא אורח יקר אצלנו, ואנחנו יודעים לעבוד בשיתוף פעולה כשצריך.
בועז גולדברג: כשלא צריך אנחנו גם יודעים לאכוף.
בועז גולדברג: כל השוטרים שלנו, מעל 50% משוטרי אגף התנועה הם סיירים בוחנים, יודעים לבחון משאיות.
בועז גולדברג: לדוגמה, אם אני אתן לך דוגמה – אתה אומר ששנת 2020 היא קצת שונה, אנחנו אומרים אולי שזאת שנה מאתגרת, טיפה שונה בגלל הקורונה, אבל הנסועה לא נפגעה – היחידה הייעודית רשמה כ-15,000 דוחות, משטרת התנועה, שאר השוטרים רשמו מעל 20,000 דוחות, על כלי רכב כבדים אני מדבר, ושוטרים נוספים ברחבי המדינה רשמו עוד כ-30,000-20,000 דוחות נוספים.
בועז גולדברג: זאת אומרת, מתעסקים בזה, מטפלים בזה כולם.
בועז גולדברג: נכון שהיחידה היא ייעודית לעניין הזה, אבל עדיין כולם מטפלים.
בועז גולדברג: יש אכיפה, יש הסברה, יש הסדרה.
בועז גולדברג: יש הרבה דברים שצריך לעשות.
בועז גולדברג: אנחנו כמשטרה עושים הרבה מאוד.
בועז גולדברג: המשקלים הניידים נכנסו רק באוגוסט.
בועז גולדברג: אפרופו לשאלתך המצוינת למה לא טכוגרף, למה לא מכשור אכיפה כזה, למה לוקח חמש-שש שנים להכניס מוצרים שעובדים בחו"ל 100 שנה, למה אין חוק חזקת האמינות – גם אנחנו שואלים את אותן שאלות.
בועז גולדברג: אם היה יותר קל ונכון להכניס מכשור אכיפה, מכשור חכם, דברים אחרים, מהיר יותר, זריז יותר, לא צריך להגן עליו 100 פעם בבתי משפט, אני מעריך שהיכולת שלנו לאכוף ולעשות דברים טובים יותר הייתה קלה יותר.
בועז גולדברג: האחריות השילוחית, שאנחנו מגיעים עד למנכ"לים של חברות ומזמנים אותם לחקירה ביחידה המרכזית שלנו, שעושה עבודה מצוינת ביחד עם יחידת רכב כבד, הם עובדים ביחד.
בועז גולדברג: מעל 40 תיקי אחריות שילוחית השנה ומגיעים לקנסות ומגיעים לחילוט של משאיות – משאית חדשה עולה מעל מיליון שקל, וכשמשאית כזאת, שזה כלי רצחני, אם היא מעל 50% חריגת משקל, אז אנחנו על חילוט – זה לא פשוט, הליך מאוד מורכב מול בתי המשפט, אבל אנחנו מאמינים בדרך הזאת ואנחנו מאמינים שזה יחלחל.
בועז גולדברג: המשקלים האלה עובדים רק ארבעה חודשים.
בועז גולדברג: לקח לנו מהר, ארבע שנים.
בועז גולדברג: כשאני אומר "מהר", אדוני, זה נחשב יחסית מהר, ארבע שנים להכניס אותם לארץ.
בועז גולדברג: משקלים שעובדים בחו"ל כבר שנים.
בועז גולדברג: כמו הממל"ז, כמו הינשוף, אמצעים נוספים שעובדים, שבחו"ל שנים ופה אנחנו בסיוט עד שמצליחים להכניס ולהפעיל אותם, ואני מקווה שתצא בשורה בעניין הזה, טכוגרף דיגיטלי ודברים אחרים.
בועז גולדברג: אנחנו תמיד בעד.
עפר שלח: דיברנו עד עכשיו בעיקר על המשאיות, אבל גם לפי הנתונים, הכלי שיותר מעורב בתאונות קטלניות זה אוטובוסים.
עפר שלח: אני מבקש להעלות את ישראל גנון, ההסתדרות הלאומית, יו"ר ארגון נהגי האוטובוס.
ישראל גנון: שלום.
ישראל גנון: האוטובוסים – על פי דוח המבקר ועל פי הדוחות של הרלב"ד, אנחנו רואים שהאוטובוס הוא הכלי רכב ביחס למספרו בכביש, המסוכן ביותר והקטלני ביותר.
ישראל גנון: אני לא אחזור על הדברים שנאמרו, דברים חשובים ביותר.
ישראל גנון: הטכוגרף הדיגיטלי, ההדרכות וההכשרות, באמת יש דברים שאפשר לעשות, אני מסכים עם הוועדה, וכבר מחר לצאת אל השטח.
ישראל גנון: אחד הדברים זה נושא של תקנה 168.
ישראל גנון: תקנה 168 מדברת הרי על שעות הנהיגה והמנוחה של הנהג.
ישראל גנון: גם אם נאשר את הטכוגרף הדיגיטלי, עד שהוא יגיע לארץ, עד שהוא ייטמע בשטח זה ייקח זמן.
ישראל גנון: התקנה הזאת, תקנה 168 נכתבה לפני 40 שנה.
ישראל גנון: יש שם אי-בהירות, יש שם מחלוקות, יש שם בעיות רבות מאוד, והרבה נהגים עובדים וחורגים משעות הנהיגה.
ישראל גנון: אנחנו פשוט מבקשים ממשרד התחבורה לתת הבהרה על התקנה.
ישראל גנון: אם חצי שעה הפסקה צריכה להיות ברצף, תוציאו הנחיה שחצי השעה תהיה רצופה, לא להשאיר את זה לפרשנויות, לכל מיני בעלי תפקידים ולבעלי אינטרסים ולהתחיל לחלק את התקנה - - -
עפר שלח: למרות שענף האוטובוסים עבר ביזור מסוים בעשורים האחרונים, וזה לא שני קואופרטיבים גדולים, כמו שהיה פעם, בסוף זה ענף ריכוזי.
עפר שלח: זה לא שלכל בן אדם יש אוטובוס והוא יוצא.
עפר שלח: הדעת נותנת שלכם כארגון, או לכם יחד אל מול חברות האוטובוסים, היה קל יחסית.
עפר שלח: למה אתם צריכים משרד ממשלתי?
עפר שלח: תגיעו בסוף לאיזה הבנה ביניכם, שבסוף היא נובעת מזה שאתם כלי, כמו שאתה אומר, הכלי הכי מסוכן על הכבישים, ותאכפו.
עפר שלח: זה לא כמו ברכב פרטי, שאתה צריך בסוף להגיע לכמה מיליוני נהגים על הכביש.
ישראל גנון: נכון.
ישראל גנון: בדיוק.
ישראל גנון: הרעיון הוא מצוין, אדוני היושב-ראש, העניין הוא שמשרד התחבורה, הוא בסופו של דבר צריך להוציא הנחיות.
ישראל גנון: את הזעקה שלנו, של הנהגים וגם של קציני הבטיחות – נמצא איתנו פה יושב-ראש איגוד קציני הבטיחות, שמעון סודאי, גם הוא יסכים איתנו על כל הנושא הזה.
ישראל גנון: משרד התחבורה בהחלט צריך לבוא ולהוציא הנחיות לזכיינים, לחברות המפעילות.
ישראל גנון: יש להם השפעה על רוב הנהגים בתחבורה.
ישראל גנון: דרך אגב, גם שאר האוטובוסים שלא עובדים תחת משרד התחבורה זה דרך משרד הביטחון או משרד החינוך.
ישראל גנון: בהחלט אפשר להוציא הנחיות, כשההנחיות האלה בעתיד, עם העברת התקנות, ייכנסו לנושא של חוק ותקנה, אבל חייבים לעשות סדר.
ישראל גנון: היום אנחנו עדים לסידורי עבודה של 14 ו-16 שעות, חברות מפצלות את יום העבודה של הנהג, הן טוענות על שלוש-ארבע שעות הפסקות פיצול וגורמות לנהג להיות עייף.
ישראל גנון: אנחנו מכירים המון המון הגדרות קווים מאוד מסוכנים.
ישראל גנון: קו שיוצא מירושלים לחיפה, שההגדרה שלו זה שלוש, שלוש שעות וחצי, הוא מעולם לא יכול לעמוד בחוק, הרי אם יהיה פקק אחד באזור התעשייה האווירית או באזור פתח תקווה, הוא כבר מגיע לארבע שעות נהיגה.
ישראל גנון: קווים שנוסעים לאילת, אין להם חצי שעה הפסקה.
ישראל גנון: כל הדברים האלה גורמים לעייפות ומשליכים על כל הענף.
ישראל גנון: זה הנושא של לוחות-הזמנים.
ישראל גנון: נושא נוסף שאני רוצה להעלות זה הנושא של ההדרכות וההשתלמויות.
ישראל גנון: אין השתלמויות תקופתיות, המבקר דיבר על זה ואנחנו ערים לתופעה מאוד מסוכנת.
ישראל גנון: יש המון נהגים שמחזיקים רישיון 20 שנה, 15 שנה ולא נהגו באוטובוסים, ומגיעים לענף ומתחילים לעבוד.
ישראל גנון: דיבר על זה קודם גבי בן הרוש, על הנושא של החונכות, שזה נושא חשוב, אבל גם חייבים לעשות את ההשתלמויות התקופתיות, בדיוק כמו שמי שמחזיק אקדח חייב לצאת למטווח פעם בשנה, לשמור על כשירות.
ישראל גנון: אנחנו חייבים את הנושא הזה גם באוטובוסים.
ישראל גנון: האוטובוס הוא כלי מאוד מאוד מסוכן למי שלא מיומן להשתמש בו, וראוי – עוד פעם, כמו שאמרת, היושב-ראש – דרך משרדי התחבורה, דרך הרגולציה, עד שתגיע החקיקה בנושא, לחייב את הנהגים במכרזים הממשלתיים לצאת להכשרות תקופתיות, לדאוג שכל נהג שומר על המיומנויות שלו של הנהיגה, ושלא נראה נהגים שמחזיקים ותק של רישיון, אבל הניסיון שלו על אותו כלי הוא מועט ומאוד מסוכן לציבור.
עפר שלח: אנחנו בסד זמן, אז אני מבקש מהדוברים הבאים להיות קצרים וממוקדים.
עפר שלח: שמעון סודאי, איגוד קציני הבטיחות והתעבורה.
שמעון סודאי: יש פה הרבה אנשים שבאמת אכפת להם מכל מה שקורה עם הבטיחות, ואנחנו מצטרפים לכל הדברים שנאמרו, אבל אני צריך גם לשים את האצבע בנקודות המסוימות, איפה אנחנו צריכים לטפל, כי סקרים וכל מה שדיברו פה, אני לא בטוח שזה יעשה את העבודה.
שמעון סודאי: אני מדבר מתוך כאב, אני איבדתי אח בגלל תאונת דרכים שהייתה לפני המון שנים.
שמעון סודאי: הוא נפטר רק עכשיו לפני כשבעה חודשים בערך.
שמעון סודאי: אני יכול להגיד שאחת הסיבות שאנחנו מדברים עליהן היא שלא נוגעים בנקודות המסוימות האלה.
שמעון סודאי: אני אתן דוגמה לגבי טכוגרף.
שמעון סודאי: טכוגרף דיגיטלי – אני מסכים עם כל מה שנאמר, גם מה שאמר גבי בן הרוש, שצריכים להפריד בין האוטובוסים לבין המשאיות, שזה דבר חשוב מאוד, כי הם עובדים שונה, אבל אם אנחנו ניקח את הנושא של הטכוגרף הדיגיטלי, ונוסיף לשם את התחרות בתחבורה הציבורית, בזכיינות, אנחנו מבינים שמי שקובע את הסדר ואת הזיכיון של אותו מפעיל זה משרד התחבורה.
שמעון סודאי: אם משרד התחבורה קובע שהקווים יהיו בתדירות כזאת או אחרת, משם אנחנו צריכים לגזור את הסיפור של הטכוגרף, איך הוא יעבוד ואיך הנהג יעבוד.
שמעון סודאי: אני בטוח שאם תבדקו את הנושא, תבינו שהבעיה כבר נמצאת שם בזיכיון או בתנאים של הזיכיון.
שמעון סודאי: לשים את האצבע שם.
שמעון סודאי: לגבי נהגי משאיות, אני חושב שיש כאן בעיה שאף אחד לא שם את האצבע עליה, והיא שיש חוק שירותי הובלה וחוק מוביל, שהוא מטפל רק במשאיות מעל 10 טון.
שמעון סודאי: כל מה שמעל 10 טון הוא חייב בפיקוח בדברים שנאמרו כאן, ולמעשה יש גם משאיות בודדות שהן לא מפוקחות.
שמעון סודאי: חלקן מפוקחות חלקן לא, אני אסביר למה אני מתכוון.
שמעון סודאי: ומה שהדבר הזה גורם, הוא גורם לבעיה, כשמדברים על ריתום מטענים וכדומה, וכל ההנחיות שמדברים, גם מה שאמר גבי שאני מאוד מסכים איתו, שהם עובדים מסודר ויש את החאפרים שעושים את העבודה הלא טובה.
שמעון סודאי: ברגע שמפעיל של משאית יודע שהוא חייב לשלם כסף עבור פיקוח, עבור העבודה של קצין הבטיחות, עבור ההדרכות של הנהגים, הוא לוקח צעד אחורה ולוקח משאית פחות מ-10 טון, בשרוב המקרים הוא לא מפוקח.
שמעון סודאי: אף אחד לא יכול להגיע אליו, וברוב המקרים זה מה שקורה.
שמעון סודאי: כשאנחנו מסתכלים על הכבישים, והנזק לתשתיות בגלל עומס היתר, שמדבר עליו גם סגן ראש אגף התנועה, אנחנו רואים מה זה גורם לכביש.
שמעון סודאי: זה גורם בכביש להמון שקעים, כשגם זה גורם לתאונות.
שמעון סודאי: זאת אומרת, אנחנו צריכים להסתכל על הסיבות לתאונה, המסקנות של ועדת סגיס, על המסקנות של התאונה בנשר, שנהרגו שם שישה אזרחים חפים מפשע, כי מישהו לא ידע שצריך להפעיל את המכשיר בצורה כזאת או אחרת.
שמעון סודאי: כל הדברים שאנחנו כרגע מדברים עליהם, צריכים להיות בשילוב של כל הגורמים שכרגע דיברו כאן.
שמעון סודאי: אני מציע דבר אחד נורא חשוב לכל הסיפור הזה.
שמעון סודאי: אני כרגע לא מפנה אצבע ומאשים מישהו מהאנשים שדוברים פה, כי חלקם גם קיבלו את התפקיד לא מזמן, אבל כמו שעכשיו יש תקנה חדשה – ופה אני מסיים – לקציני בטיחות, שהם צריכים יחד עם בעל המפעל להגיש דוח או הצעת הדרכה לעובדי החברה פעם בשנה, כדי שכל האנשים בחברה ידעו על מה מדברים, מה עושים, מה מדריכים, והדבר הזה חייב להיות מיושם, חייב שמישהו יפקח שזה קורה.
שמעון סודאי: אותו דבר צריך להיות דרך משרד התחבורה לכל הגופים העוסקים בנושא הזה.
שמעון סודאי: אם אנחנו כרגע קובעים שצריכים לעשות משהו מסוים ולגעת בדברים הנקודתיים שצריכים לטפל בהם, אנחנו צריכים לקבוע את הדבר הזה, כדי שזה יקרה.
שמעון סודאי: כמו שעושים לקצין בטיחות שימוע על דבר לא בסדר, ובצדק, ככה זה צריך להיות, אני מצפה גם שזה יקרה בחוק מול אותם פקידים שאומרים שהם עושים דברים, ובסוף לא קורה כלום.
שמעון סודאי: אנחנו לא צריכים להרחיב, אבל דוח מבקר המדינה מדבר על הכול.
שמעון סודאי: זה בדמי ובנפשי שהדברים ישתנו.
שמעון סודאי: תודה.
עפר שלח: אני כבר מתנצל בפני מי שביקש רשות דיבור ולא קיבל.
עפר שלח: אני מבקש התייחסות אחרונה.
עפר שלח: דלית, בבקשה.
דלית רגב: שאלת קודם לכן איזה משרדי ממשלה מעורבים, ואיפה אנחנו צריכים עזרה.
דלית רגב: אז באמת מבקר המדינה כתב בצורה מאוד מפורשת שבתחום הזה של הפיקוח אצלנו אין כמעט כוח-אדם.
דלית רגב: אנחנו מסתמכים רק על שלושה מפקחים בתחום קציני בטיחות בתעבורה, שמפקחים על 2,100 קציני בטיחות בתעבורה, ושלושה מפקחים או ארבעה עכשיו שמפקחים על 16,000 חברות.
דלית רגב: כלומר, הפיקוח הוא ממש - - -
עפר שלח: 16,000 חברות?
דלית רגב: 16,000 חברות, כן.
דלית רגב: 16,000 חברות עם שלושה מפקחים.
עפר שלח: לצורך העניין גם כל בעל משאית יכול להיות חברה.
עפר שלח: זה לא 16,000 חברות.
גבי בן הרוש: כל בעל משאית מ-10 טון.
עפר שלח: אגב, לנקודה שהעלה שמעון סודאי לגבי מה שמתחת ל-10 טון?
דלית רגב: זה לא בחוק שירות - - -
גבי בן הרוש: הם לא תחת החוק.
דלית רגב: זה לא חוסה תחת חוק - - -
עפר שלח: תתנו לי סדר גודל.
עפר שלח: איך נראית משאית שהיא מתחת ל-10 טון?
מרדכי אסל: תחשוב ברשותך, אדוני היושב-ראש, על המשאיות שהכי נוח לחשוב עליהן, והן הכי נפוצות, זה המשאיות של 7.5 טון, כל מגזר החלוקה שבערים בעיקר.
עפר שלח: אתם לא יודעים לפלח לי את חלקן בתאונות או בתאונות קטלניות?
דלית רגב: דווקא יש.
דלית רגב: אני חושבת שלרלב"ד יש את הנתונים הללו.
עפר שלח: תמשיכי, דלית.
דלית רגב: יש לנו מעט מאוד מפקחים שמפקחים על הרבה מאוד, גם חברות, גם מכללות וכו'.
דלית רגב: כל מה שבתחום הזה בעייתי.
דלית רגב: 95% מההובלה היבשתית מתנהלת על ידי משאיות, בעוד שרק 5% באמצעים אחרים, אם זה רכבת, אם זה צינורות.
דלית רגב: החשיבות צריכה להיות פרופורציונית וגם תקציבית, להפנות תקציבים לתחום הזה שהוא מוזנח מאוד מהבחינה הזאת.
דלית רגב: גם נהג מקצועי – דובר פה לא מעט על החוסר העצום בנהגים מקצועיים, אז יש לנו בעיה.
דלית רגב: יש לנו בעיה מאוד חמורה, והבעיה לא חונה לפתחנו.
דלית רגב: נהג מקצועי זה בכלל לא מקצוע וגם לא מקצוע מועדף.
דלית רגב: אני חושבת שאם יש לנו בעיה חמורה גם לעניין קציני בטיחות בתעבורה, מחסור חמור, וגם לעניין נהגים, כולנו צריכים להירתם, אם זה משרד האוצר ואם זה הביטוח הלאומי, ולפתור את הבעיה הזאת.
דלית רגב: אנחנו עושים כל מה שאנחנו יכולים כדי לפתור את הבעיה.
דלית רגב: עשינו שיתוף פעולה עם צה"ל - - -
עפר שלח: רציתי להציע מכיוון שאני מכיר את זה מעיסוקי בוועדת החוץ והביטחון, שיש מחסור חמור בנהגים בצבא, גם סדירים וגם במילואים, אבל בואו נדבר על סדירים.
עפר שלח: תעשו תוכנית שצה"ל יכשיר נהגים.
דלית רגב: עשינו.
דלית רגב: בדיוק עכשיו יצאנו עם איגרת, פרויקט משותף, גם גבי יחד איתנו בפרויקט הזה, וגם צה"ל, תוכנית מקצוע לחיים, שהיא גם מכשירה נהגים וגם מקצועות טכנולוגיסטיים אחרים, גם בטיחות בתעבורה, נגדים בעיקר, אבל גם אחרים שדרושים במשק שלנו, במשק ההובלה.
דלית רגב: מבחינתנו זו בשורה חשובה.
דלית רגב: לא מזמן יצאנו באיגרת משותפת של צה"ל, יו"ר מועצת המובילים ושלנו, פנייה לחברות, שאותם חיילים, כל מי שהוא נהג בצה"ל, שיקבל מצה"ל הכשרה מתאימה, יוכל להיקלט בעודו חייל במשק האזרחי, וחברות יקבלו אותם לתקופת זמן מסוימת, כשלאחר השחרור יהיה להם מסלול ירוק ישר להשתלב, אבל זה לא מספיק.
דלית רגב: תמיד שואלים אותנו: מה אתם, משרד התחבורה, עושים?
דלית רגב: וצריך להבהיר שהבעיה היא לא לפתחנו, הבעיה צריכה להיות במישורים אחרים, להכיר בנהג מקצועי כמקצוע, ולהפוך אותו למקצוע מועדף.
תם פרומוביץ: כבודו, אם אפשר, התייחסות ממש מהירה.
עפר שלח: מי מדבר?
תם פרומוביץ: אני ראש ענף תחבורה בכוח לעובדים.
תם פרומוביץ: אני רוצה לדבר ברשותך ממש חצי דקה.
עפר שלח: שתי דקות.
תם פרומוביץ: תודה לך.
תם פרומוביץ: אני אדבר בשם הגורם האנושי, שהוא נהגי התחבורה הציבורית בישראל, כמו שהעלו פה החברים, ששם רוב התאונות.
תם פרומוביץ: לפני שאוכפים ומחפשים את העובדים, צריך לוודא שהמדינה באמת נותנת את התנאים לשמירה לביטחון הנוסעים ועל ביטחון העובדים עצמם במקום עבודתם.
תם פרומוביץ: הנהגים עובדים שעות עבודה רבות מדי, בגלל שכר נמוך מדי, שלא מאפשר לסגור את החודש בלי השעות הנוספות.
תם פרומוביץ: הוזכרו פה 12 השעות שהם הטופ, לצערנו הרב הטופ הופך להיות הממוצע.
תם פרומוביץ: המחסור בנהגים גורם לחברות ללחוץ את הנהגים הקיימים לבצע את העבודה, כשאין ידיים עובדות לבצע אותה.
תם פרומוביץ: והעובדים הם אלה שדואגים לאינטרס של השירות הציבורי החיוני, לא החברות הפרטיות שדואגות לחיסכון בהוצאות מהקנסות וכו' על אי-ביצוע.
תם פרומוביץ: אנחנו מבקשים מהוועדה להקים ועדת חקירה ממלכתית בנושא משבר מחסור הנהגים החריף בענף התחבורה הציבורית.
תם פרומוביץ: התאונות והנושא של הוועדה הזאת הם רק הסימפטום של הדבר הזה.
תם פרומוביץ: המדינה לא עושה מספיק.
תם פרומוביץ: התחבורה הציבורית בישראל היא על סף קריסה טוטלית.
תם פרומוביץ: דובר פה על תקנה 168, שהיא מעורפלת ונתונה לפרשנויות רבות.
תם פרומוביץ: מן הסתם מעסיקים שואפים למקסם את הרווחים שלהם ולצמצם עלויות של קנסות, והם מפרשים אותה בדרך אחרת, למשל הפסקה לא של חצי שעה ברצף, אלא של רבע שעה-רבע שעה, או עשר דקות-עשר דקות.
תם פרומוביץ: דובר פה על היעדר חדרי מנוחה.
תם פרומוביץ: נהג שאמור להסיע מאות נוסעים ביום ברכב ששוקל לפעמים כמו טנק – רכבים ממוגני ירי שוקלים כמו טנק – שהוא אמור לנסוע פעמים רבות ארבע שעות ברצף, זה לא הגיוני שהוא יטפל במי עוטה מסכה ומי לא עוטה מסכה עכשיו בזמן הקורונה, להיות מודיעין, להתמודד עם נושאים בסבלנות של משרת ציבור ועם הנהגים הישראלים.
תם פרומוביץ: הוא אמור לצאת להפסקה, ואז הוא מגלה גם שאין לו חדר מנוחה כשהוא יורד מהאוטובוס, וסליחה על המילה, הוא משתין על הגלגל.
תם פרומוביץ: הוא אוכל בתוך האוטובוס, כשהאוטובוס אמור להיות דומם אחרי עשר דקות בגלל תקנות הגנת הסביבה, אז הוא קופא בחורף ומת מחום בקיץ.
תם פרומוביץ: אנחנו מדברים פה על מכלול של הדברים שהוועדה, בסמכותה לטפל בדבר הזה מהשורש, לגרום למדינה להתעשת ולצאת מהתרדמת הזאת שהיא נמצאת בה, היא לא מוכנה להשקיע תקציבים והיא לא מוכנה להתמודד עם הבעיה האמיתית, שהיא הזנחה פושעת של ענף ציבורי, ענף שהוא שירות ציבורי, שרק העובדים כרגע שומרים על האינטרס הציבורי.
תם פרומוביץ: כל השאר דואגים לעסקאות קטנות של אנשי עסקים.
עפר שלח: משלל הנושאים שהוועדה טיפלה מאז שאני כאן, מעשרות רבות של דיונים, אם לא עברנו את 100 הדיונים, לא ראיתי נושא שבו עומק המחדל גדול כמו הנושא הזה.
עפר שלח: לא ראיתי נושא שבו הועלו כרלוונטיות מסקנות של ועדה מ-2002, לא ראיתי נושא שבו נאמר שהבדיקה האחרונה או העדכון האחרון הוא מ-1998.
עפר שלח: משרד התחבורה נקרא "משרד התחבורה והבטיחות בדרכים".
עפר שלח: אני לא משווה תפוזים לאשכוליות במובן הזה שברור שהשקעה במחלף, שהיא גם השקעה בבטיחות בדרכים, היא גדולה משמעותית, אפילו אולי ממה שצריך, אבל כשמשווים את התקציב שמשרד התחבורה מקצה למיני תשתיות פיזיות – והוועדה הזאת עוסקת הרבה במה שאנחנו קוראים לו "משבר התחבורה הציבורית", עסקה בזה גם בהקשר של הרכבת הקלה, והמטרו, והפתרונות של תחבורת המונים – ומה שאת נאבקת, או המחלקה שאת עכשיו עומדת בראשה, דלית, נאבקת כדי להשיג לדברים שהם בסופו של דבר מצילי חיים, זה לא יעלה על הדעת ברמה הכי פשוטה של העניין.
עפר שלח: כשמשווים – אני לא יודע איך תקנה שנשמעת לי ברורה על פניה, ולא נראה לי שיש לה התנגדות פוליטית או איזה סחבת פוליטית שאמורה להיות בעניין.
עפר שלח: תמיד אומרים: פה בכנסת יש לוביסטים שמשפיעים לפה ולשם, אני לא יודע מי יהיה בכלל נגדה, ששוכבת כבר שנים ומחכה לאישור – הדבר הזה הוא בלתי נתפס.
עפר שלח: דובר פה על ועדת חקירה ממלכתית.
עפר שלח: אני לא חושב שצריך לעניין הנהגים, אולי צריך לעניין התחבורה הציבורית בכלל, אבל גם ועדת חקירה ממלכתית בסוף, בסדר, אנחנו נושאים אליה עיניים מפני שאולי יש לה סמכות להתיז איזה ראש.
עפר שלח: לא צריך להתיז ראשים, צריך לקום בבוקר ולעבודאם זה היה חס וחלילה 100 הרוגים בשנה מטרור, אי-אפשר לתאר איך הארץ הייתה רוגשת ואי-אפשר לתאר כמה מיליארדים היו מוציאים על הנושא הזה, אז בואו נתייחס לזה ככה, ובוא נטפל בדברים האלה באמת, נוציא אותם מהמצב המאובן שהם נמצאים בו עכשיו, והוועדה הזאת תעשה את חלקה.
עפר שלח: ככל שהיא תמשיך להתקיים בהרכב הזה, היא תעשה את חלקה בעניין הזה.
עפר שלח: הדיון הוא דיון מעקב.
עפר שלח: כבר עשינו דיון מתוך דוח מבקר המדינה 70ב על החינוך החרדי והפיקוח עליו.
עפר שלח: אבל אנחנו מעוניינים לחזור אליו מכיוון שסוגיית פתיחת מערכת החינוך בחינוך החרדי הפכה להיות סוגיה משמעותית בשבועות האחרונים.
עפר שלח: יש לה כמה פנים מעניינות.
עפר שלח: האחד הוא כמובן שמערכת החינוך החרדית, חלקים ממנה לפחות, נפתחו שלא בהתאם להוראות שחלו על החינוך הכללי.
עפר שלח: אנחנו ננסה להבין איך ולמה.
עפר שלח: והדבר השני הוא שיש לזה איזשהן תוצאות.
עפר שלח: לפחות על פי הפרסומים בתקשורת, יש תוצאות מעניינות ביחס לעליה או אי עליה בתחלואה שיכול להיות שאפשר להסיק מהן מסקנות לגבי פתיחת מערכת החינוך הכללית.
עפר שלח: כל הדברים האלה הם פחות נוגעים, כאמור, לדוח מבקר המדינה עצמו, דוח 70ב, אבל אנחנו נפתח עם משרד מבקר המדינה.
עפר שלח: כמובן, אני לא מבקש מהם לחזור על הסוגיות שעלו בדיון הקודם ועל התוצאות שהם הציגו, אלא לשאול אותם מה מתוך הבדיקה שהם עושים עכשיו ביחס לקורונה, הבדיקה הנרחבת שעושה דוח מבקר המדינה, רלוונטית לעניין הזה, אם בכלל.
עפר שלח: נא להעלות את משרד מבקר המדינה.
קריאה: שם?
עפר שלח: אסנת וישניצר או שמעון עמר, מי שנמצא איתנו.
עפר שלח: אורי אליאס.
שמעון עמר: טוב, קודם כול, באמת הדוח הזה כבר נדון בוועדה.
שמעון עמר: לגבי הנושא הקורונה, אין לנו התייחסות לפחות בשלב זה.
שמעון עמר: יכול להיות שאולי באגפים אחרים שעושים, אבל באגף הזה.
שמעון עמר: אנחנו יותר מתמקדים בדברים אחרים ולא בהפרות או באי הפרות של מגזר זה או אחר את ההנחיות.
שמעון עמר: גם כל הנושא של רמת התחלואה לא נבדקת על ידי האגף שלנו.
שמעון עמר: יכול להיות שהאגף לבדיקת מערכת הבריאות יעסוק בזה, אבל אנחנו לא עוסקים בזה.
עפר שלח: אתה עוסק בבדיקות שנוגעות למערכת החינוך?
עפר שלח: אתה יכול להגיד לנו מה אתם עושים עכשיו שנוגע למערכת החינוך?
שמעון עמר: אנחנו מתעסקים יותר בנושא של למידה מרחוק, משלמים את כל הנושא של הלמידה מרחוק וכל מה שקשור למערכת החינוך.
עפר שלח: כמובן שנושא הלמידה מרחוק הוא נושא סבוך במיוחד במגזר החרדי.
עפר שלח: דנו בזה הרבה, גם בוועדת הקורונה וגם בוועדה הזו, מכיוון שכל סוגיית - - - האינטרנט וטלפונים חכמים וכן הלאה הוא אחר לגמרי.
עפר שלח: יש לנו מישהו מעיריית בני ברק?
עפר שלח: עדיין לא.
עפר שלח: אז אני מבקש להעלות את אברהם שלום פינזל, יושב-ראש איגוד מוסדות הפטור.
עפר שלח: לא נמצא?
עפר שלח: אז את רות אלמליח, משרד החינוך, בבקשה.
רות אלמליח: בוקר טוב.
עפר שלח: את מפקחת על יסודי בחינוך החרדי.
עפר שלח: את יכולה להגיד לנו מה תמונת המצב?
רות אלמליח: אני רק רוצה לתקן.
רות אלמליח: אני כרגע ממלאת מקום מנהל מחוז החרדי.
עפר שלח: אז זה עוד יותר טוב.
עפר שלח: את יכולה לתת לנו תמונת מצב אילו מוסדות פתוחים בחינוך החרדי היום?
רות אלמליח: היום?
רות אלמליח: מה שפתוח היום הוא התחלנו, כמו כולם, עם גני הילדים.
רות אלמליח: אחר כך הצטרפו אליהם כיתות א'-ד'.
רות אלמליח: אחר כך כמובן כיתות ה'-ו', ומאתמול כיתות ז', ח', ט'.
רות אלמליח: ז'-ח' ביסודי.
רות אלמליח: ט' בעל יסודי.
רות אלמליח: אצלנו המבנה הוא א'-ח', ט'-י"ב, כאשר על פי התקנות יש אפשרות, וזה ממש בשוליים, שבתי ספר שביקשו להחליף בין ט' לבין י"א, ט' לבין י"ב, משהו כזה, שכבה מול שכבה.
רות אלמליח: זה מבחינת ההנחיות.
רות אלמליח: אני לא יודעת, יש בתי ספר שמפרים, ואני מאמינה שיש כאלה שמפרים את ההנחיות.
רות אלמליח: אז, כמו שאמרתי ואני אומרת כל הזמן, התפקיד כמובן של המשטרה ושל הרשות.
רות אלמליח: אני יודעת שהם עושים את זה, באמת לאכוף את העניין.
רות אלמליח: אתמול, למשל, בפתח תקווה, סתם כדוגמה, הרשות התקשרה אליי מייד כי היא לא ידעה שיש אפשרות להחליף בין כיתות ז'-ט' לבין כיתות י'-י"ב.
רות אלמליח: והיא שמעה שבית ספר פתח ז'-ח'.
רות אלמליח: אז אני כתבתי לה שזה בסדר, ואנחנו כמחוז לקחנו את החלופה של ז'-ט' על פי הבקשה של המנהלים.
רות אלמליח: אני יודעת שבמקומות שנפתחו היו שם משטרה, שנפתחו שלא על פי הנחיות.
עפר שלח: את נתת לי תמונה של הנחיות ואמרת לי מה שלא בהנחיות צריך להיאכף על ידי המשטרה, בסדר.
עפר שלח: האם לכם יש תמונה מה באמת קרה בשטח?
עפר שלח: כי התמונה המצטיירת מהתקשורת היא שמערכת החינוך החרדית נפתחה כולה, מה שהיה מותר ומה שלא היה מותר.
רות אלמליח: לא.
רות אלמליח: אז זאת טעות.
רות אלמליח: פשוט טעות.
רות אלמליח: עובדה שהייתה מלחמת עולם לפתוח את ז'-ח'.
רות אלמליח: עובדה שגם מה שנפתח לא נפתח כרגיל.
רות אלמליח: תסיירו במוסדות ותראו.
רות אלמליח: כל שלב שנפתח והייתה חגיגה של פתיחת שנה.
רות אלמליח: לצערי, אני רואה את הילדים משוטטים.
רות אלמליח: זה לא שבדיוק כל המערכת פתוחה.
רות אלמליח: יש כאלו שאני יודעת שמפרים חוק.
רות אלמליח: אנחנו יודעים את זה מכל מיני, גם מאמצעי תקשורת חסידיים מסוימים או כל מיני כאלה.
רות אלמליח: אבל שם אנחנו מצפים ואני יודעת שעושים את זה, המשטרה והרשויות אוכפים את זה.
עפר שלח: מה מתוך כל הסוגים השונים של מוסדות החינוך במגזר החרדי נמצא תחת הפיקוח שלכם?
עפר שלח: כולם?
עפר שלח: כולל מוסדות הפטור, כולל מוכר שאינו רשמי.
עפר שלח: הכול תחת הפיקוח שלכם?
רות אלמליח: כל מוסד שיש לו סמל מוסד הוא בפיקוח שלנו.
עפר שלח: תפרטי.
רות אלמליח: זאת אומרת, אם אני אתן לך ככה סקירה כללית מה בעצם נמצא במחוז החרדי, אז נתחיל מגני הילדים.
רות אלמליח: אז יש לנו כ-5,000 גני ילדים.
רות אלמליח: רובם ככולם בסטטוס של מוכר שאינו רשמי.
רות אלמליח: וכ-150 גנים שהם גם רשומים.
רות אלמליח: ביסודי יש לי מוסדות פטור, שהם מוסדות רובם ככולם של בנים, שהם בעצם, כמו שאמרתי בפעם הקודמת, מחויבים ב-55% תוכנית יסוד וגם מתוקצבים בהתאם.
רות אלמליח: כמו שאמרתי, רובם ככולם בנים.
רות אלמליח: זה א'-ח'.
רות אלמליח: כל היסודי שלנו זה א'-ח'.