GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איציק שניידר: הכנו מצגת – אפשר להעלותה?
איציק שניידר: – שמתייחסת באמת לנושא המחסור שהיה ערב החג וליווה אותנו עד סוף חול המועד.
עפר שלח: קודם העליתם אותה.
עפר שלח: אולי תנסו להעלות את זו של מבקר המדינה ונקבל את זו...
אופיר כץ: המחסור נבע מצריכה מוגברת או מחוסר?
עפר שלח: במקרה, הבאתי איתי את מועצת החלב.
איציק שניידר: (מוקרן שקף, שכותרתו: מחסור – צד הביקוש.
איציק שניידר: ) אפשר לעבור לשקף השני.
אופיר כץ: אדוני היושב-ראש, יש לך את התשובות.
עפר שלח: זו שאלה מצוינת שיש לי שקף בשבילה, ואתה מכיר את זה מההצגות לוועדת המשנה.
עפר שלח: קדימה.
איציק שניידר: עם ההכרזה על הסגר השני, ערב ראש השנה, נרשמה עלייה של 30% בביקוש לחלב מפוסטר בקרטון.
איציק שניידר: אני כבר בהתחלה למקם אתכם: בעצם, לא היה מחסור במוצרי חלב – היה מחסור נקודתי במוצר מסוים ואולי בשני מוצרים שנקראים חלב מפוסטר בקרטון 1% ו-3%.
עפר שלח: כמה הם מסך כל הצריכה של חלב?
איציק שניידר: הם סדר-גודל של 5%.
עפר שלח: זה הכול?
עפר שלח: לא של כל מוצרי מוצרי חלב – אני מדבר על חלב נוזלי.
רם בן ברק: חלב ניגר.
עפר שלח: ניגר.
איציק שניידר: עיקר הצריכה היא חלב בקרטון.
עפר שלח: זה מחסור בחלב.
עפר שלח: זאת אומרת, אם יש מחסור בעיקר הצריכה, אז - - -
איציק שניידר: עיקר הצריכה של הציבור היום, שרוצה חלב ניגר, זה חלב בקרטון.
איציק שניידר: קודם כול, בוא ונמקד: אנחנו מדברים של שני המוצרים האלה שהם מוצרים מרכזיים בהקשר הזה.
רם בן ברק: אם הבנתי נכון, היה מחסור בחלב בקרטונים, אבל במקביל היה אפשר לקנות חלב בשקיות.
איציק שניידר: נכון.
עפר שלח: כן, אלא שלא צורכים חלב בשקיות.
עפר שלח: חוץ מאשר במגזר החרדי, צורכים מעט מאוד חלב בשקיות.
עפר שלח: רוב הציבור צורך חלב בקרטון.
רם בן ברק: לא היה מחסור בחלב.
עפר שלח: באתי מוכן.
אופיר כץ: הפעם אני לא יודע אם זה כזה נכון.
עפר שלח: אתה תראה שזה נכון.
איציק שניידר: תנו לי שתי דקות, ואני עושה סדר בכל העניין.
איציק שניידר: בעצם, התחלנו לקבל דיווחים על עלייה חדה בביקושים שהגיעו ל-30%.
איציק שניידר: צריך להבין שהמוצר שנקרא חלב בקרטון הוא מוצר שהביקוש לו לא משתנה.
איציק שניידר: אם אנחנו רואים עלייה של 1% או 1.5% בין שנה לשנה בביקוש למוצר הזה, זה נקרא עלייה גדולה.
איציק שניידר: לכן, עלייה של 30% היא אירוע חריג בכל קנה-מידה, ובטח במושגים שלנו של עולם החלב.
עפר שלח: רק כדי להבין גם את הפסיכולוגיה של העניין.
עפר שלח: מהם חיי המדף של חלב רגיל בקרטון?
איציק שניידר: סדר-גודל של 21 יום.
עפר שלח: הוא היה צריך להספיק לכל הסגר.
עפר שלח: יש בזה כאילו היגיון.
איציק שניידר: השקף הבא מראה יצירת המחסור – הגלגל שהוא די אופייני לכל פעם שיש לנו חשש ממחסור.
איציק שניידר: הצרכנים מגדילים את הביקושים, נוצרים חוסרים על המדפים, הזמינות יורדת ויש דיווחים בתקשורת שמזינים את הגלגל הזה מחדש.
איציק שניידר: (מוקרן שקף, שכותרתו: ייצור החלב ברפתות.
איציק שניידר: ) אפשר לעבור לשקף הבא.
איציק שניידר: מבחינתנו, נתון חשוב שחשוב שיעלה פה על השולחן הוא ייצור החלב ברפתות שבעצם לא נפגע.
איציק שניידר: הרפתות המשיכו לעבוד למרות הקורונה, למרות המשברים ולמרות גל החום שהיה במקביל.
איציק שניידר: למעשה, כמות החלב שאנחנו תכננו היא כמות החלב שקיבלנו מהמשקים.
איציק שניידר: בחודש ספטמבר – 115 מיליון ליטר, וזה היה זהה לכמות בשנה קודם.
איציק שניידר: למעשה, בחודש הזה אפילו היו לנו עודפים של חלב, כתוצאה מהחגים ומסוף השבוע, שהתבטאו בחוסר יכולת של המחלבות לעבד, ו-5 מיליון ליטרים הועברו לייבוש.
איציק שניידר: כך שמבחינת הרפתנים והצד הזה של השרשרת לא היו שום חוסרים.
איציק שניידר: (מוקרן שקף, שכותרתו: היקף המחסור.
איציק שניידר: כמו שאמרנו בהתחלה, מבחינת מוצרים, המחסור התבטא בשני המוצרים האלה: חלב בקרטון של 1% ו-3%.
איציק שניידר: כמו שנאמר פה גם, ונחזור על זה, כן היו מוצרים תחליפיים; כל מי שרצה לשתות חלב, הגיע למקרר ולא מצא חלב בקרטון, יכול היה למצוא חלב בשקיות.
איציק שניידר: למעשה, ייצור החלב בשקיות הוגבר על-ידי המחלבות, ונתייחס לזה בהמשך.
איציק שניידר: כן היה חלב בשקיות, וכן היה חלב עמיד, כך שמי שהתעקש לשתות חלב יכול היה גם, איפה שהיה חסר, למצוא את החלב.
איציק שניידר: משך המחסור היה בסדר-גודל של שמונה ימי עבודה, כלומר המחסור הזה מאחורינו.
איציק שניידר: הוא היה מוגבל בזמן, וככול שהציבור הבין שהמחסור לא אמיתי ושאין צורך לאגור – זה הלך והצטמצם.
איציק שניידר: בעצם, לקראת סוף חול המועד חזרו האספקות לסדרן, והשבוע אנחנו כבר משלימים מלאים במחסני הרשתות ונקודות המכירה.
איציק שניידר: אם נתייחס לסיבות למחסור, אז כבר ראינו שהרפתות לא בצד של המחסור כי ברפתות באספקת החלב לא היה מחסור.
איציק שניידר: אנחנו נתייחס עכשיו לשלב השני בשרשרת – למחלבות.
איציק שניידר: בעצם, לאורך כל התקופה הזאת המחלבות מתמודדות עם אתגרים לוגיסטיים מאוד מורכבים בשל משבר הקורונה.
איציק שניידר: צריך לזכור שיש לנו מאות עובדים שנמצאים מבודדים וחולים, עובדי ייצור, דבר שמאוד מקשה על הייצור השוטף.
איציק שניידר: וזאת, בשונה מהסגר הקודם שבו לא הייתה תופעה כזו של מאות עובדים מבודדים.
איציק שניידר: נתון אובייקטיבי – כתוצאה מהחגים חסרו לנו יומיים של ייצור בשבועיים האלה שבהם אנחנו מדברים על המחסור.
איציק שניידר: זה סדר-גודל ש 21% פחות ימי עבודה, זמן עבודה.
עפר שלח: איציק, שני הדברים האלה: השני הוא constant תמיד בחגים, והראשון הוא constant בתקופת הקורונה.
עפר שלח: כל הזמן חסרים עובדים במחלבות בגלל בידוד או מחלה.
איציק שניידר: בשקף הבא נראה איך אנחנו מתמודדים.
איציק שניידר: נכון, זה בזמן הקורונה.
איציק שניידר: זו תקופה מאוד מאותגרת, והיה חשוב להציף את זה.
אופיר כץ: זו תוצאה של שילוב של שני הגורמים.
איציק שניידר: (מוקרן שקף, שכותרתו: סיבות למחסור – צד המחלבות.
איציק שניידר: ) (מוקרן שקף, שכותרתו: התמודדות עם הביקוש בצד המחלבות.
איציק שניידר: ) אפשר לעבור לשקף הבא?
איציק שניידר: בעצם, אנחנו מראים איך המחלבות התמודדו עם זה.
איציק שניידר: בעצם, מה שהן עשו זה: תגבור של עובדים בקווי הייצור הרלוונטיים שהביקוש בהם עלה.
איציק שניידר: הם פשוט הסיטו עובדים לקווי הייצור האלה; הכפילו את המשמרות – עבדו במשמרות של 24 שעות, כלומר כל משמרת היא של 12 שעות; עברו לייצר חלב מפוקח בלבד.
איציק שניידר: יש גם מוצרי חלב בקרטון שהם לא מפוקחים כמו חלב בטעמים, חלב מועשר, חלב וניל והרבה סוגים.
איציק שניידר: קיבלו החלטה לעבור לייצר מוצרים מפוקחים בלבד, למרות שכידוע לכם אלה מוצרים שהם פחות רווחיים, אבל הבינו את גודל השעה; התחילו לארוז חלב מפוקח גם בבקבוקים.
איציק שניידר: ראינו מחלבות שאורזות חלב מפוקח גם בבקבוקים של שוקו על מנת להגדיל את כושר הייצור; כמו שאמרתי בתחילת הדיון, הגדילו את ייצור החלב המפוקח בשקיות, כדי שבאמת כל אחד יוכל לקבל חלב גם אם אין חלב בקרטון; הכפילו את ההפצה לנקודות השיווק המרכזיות, ובעצם עברו להפצה של פעמיים ביום.
איציק שניידר: מהבחינה הזאת ומבחינתנו, שעקבנו אחרי הדברים, המחלבות בהחלט ביצעו את כל הצעדים שיכלו לבצע ועמדו באתגר הזה או ניסו לעמוד באתגר הזה; צמצמו את המחסור בצורה מרשימה.
איציק שניידר: (מוקרן שקף, שכותרתו: המחסור בחלב – סיכום.
איציק שניידר: ) [מוקרן שקף, שכותרתו:
איציק שניידר: המחסור בחלב – סיכום (המשך).
איציק שניידר: ] לסיכום, אנחנו מדברים על מחסור שמוגבל בזמן.
איציק שניידר: בכל תקופת המחסור זה לא שלא היה חלב מפוסטר לשתייה- היו מוצרים תחליפיים.
איציק שניידר: באמת כמו שהצגנו, הסיבה למחסור היא באמת החשש והאווירה הצרכנית שלוותה בהמון כתבות בתקשורת.
איציק שניידר: אין ולא הייתה בעיה באספקת החלב.
איציק שניידר: ככול שאנחנו רוצים להיערך לאירועים כאלה בעתיד, נקווה שלא יהיו, אנחנו רוצים לומר פה שבכל מזג אוויר משק החלב יודע לספק חלב מפוסטר לשתייה – לא תמיד באריזות קרטון כי הייצור שלהן מוגבל אבל תמיד אפשר להגביר את הייצור במוצרים התחליפיים שהם, אגב, יותר זולים.
איציק שניידר: נתון נוסף שלא הזכרנו הוא שלאורך כל התקופה גם היה חלב עמיד שיוצר יותר ושווק יותר והיה על המדפים.
עפר שלח: שאלה – בפאזה הראשונה של הקורונה, הגל הראשון, היו תנאים דומים.
עפר שלח: אני מניח שהיה אפילו אולי יותר חשש כשמוטלים סגרים, וגם היו חגים, פורים ואחר כך פסח.
עפר שלח: אז היה מחסור בחלב?
איציק שניידר: לא, לא היה מחסור בחלב.
איציק שניידר: לא היינו בתקופת חגים בגל הראשון.
איציק שניידר: כמו שאמרנו, לא היינו עם בעיות כאלה בשרשרת הייצור של עובדים מבודדים – זה דומה אבל שונה – וגם באווירה הצרכנית, משום מה, הלכו על דברים אחרים.
רם בן ברק: כמו ביצים ונייר טואלט.
איציק שניידר: בדיוק – נייר טואלט ולא חלב.
איציק שניידר: הפעם זו הייתה האווירה, ולשם הלכו הצרכנים.
עפר שלח: יש עוד שאלות?
עפר שלח: מועצת החלב תהיה איתנו גם לדברים האחרים.
עפר שלח: אני רוצה להתמקד בעניין המחסור ונתגלגל הלאה.
אריאל קלנר: השאלה שלי היא לגבי המחסור:
אריאל קלנר: האם זו הפעם היחידה שחווינו מחסור בשנים האחרונות או שהיו עוד פעמים מסיבות שונות?
אריאל קלנר: האם תוכל לפרט?
איציק שניידר: היה מחסור מסוים במוצרי חלב מסוימים נדמה לי ב-2016 סביב תקלות בייצור של אחת המחלבות הגדולות, ומפעם לפעם, בגלל מחסור בימי ייצור, יש מחסור במוצרים שיש להם זמן ייצור כמו קוטג' שיש לו תהליך ייצור מסוים שצריך מספר ימים אחרי החג כדי לייצר.
איציק שניידר: אבל, מעולם לא חווינו מחסור משמעותי במוצרי חלב.
רם בן ברק: צריך גם להגיד שהפעם לא היה מחסור.
רם בן ברק: היה מחסור באריזה מסוימת – לא היה מחסור בחלב.
עפר שלח: בשנים האחרונות משק החלב עבר – וזה גם צוין פה – איזה תהליך של ריכוז גם בצד של המגדלים, כלומר של הרפתות, כלומר מעבר לרפתות יותר גדולות וכן הלאה, וגם בצד של המחלבות.
עפר שלח: האם זה מגדיל את הסכנה של מחסור כשיש תקלה באיזושהי נקודה, כלומר נניח שמחלבה אחת גדולה תיפול לנו מסיבה כזו או אחרת וייווצר מחסור?
איציק שניידר: בצד של המחלבות אין הרבה שינויים.
איציק שניידר: בסך-הכול, יש במדינת ישראל רשומות כ-101 מחלבות, אבל צריך לזכור ששלוש המחלבות הגדולות מהוות כ-90%, ואולי יותר מ-90%, משוק החלב במדינת ישראל, כשבתוכן המחלבה הגדולה היא בסדר-גודל של 60%.
איציק שניידר: מהבחינה הזו, לא השתנה כלום.
איציק שניידר: מבחינת היצרנים, אכן יש מגמה של הגדלת יחידות ייצור, וכל שנה יחידות הייצור הולכות וגדלות.
איציק שניידר: אבל, אנחנו עדיין לא ברמה של ריכוזיות, ואנחנו מקווים מאוד שלא נהיה שם.
איציק שניידר: יש לנו עדיין במדינת ישראל כ-780 יצרני חלב שמאוגדים בצורות כאלה ואחרות.
עפר שלח: לסיכום נושא המחסור אני רוצה להעלות את ליאור שמחה, מנכ"ל התאחדות מגדלי הבקר לחלב.
עפר שלח: ליאור, תפתח מיקרופון.
עפר שלח: כבר שמענו שאתם לא אשמים, אבל תן לי את הזווית שלכם.
ליאור שמחה: דבר ראשון – ואת זה חשוב להדגיש – אנחנו ייבשנו חלב בתקופת המחסור, זאת אומרת שהיינו עם עודף חלב בזמן שהיה מחסור.
ליאור שמחה: אבל, חשוב להבין את הצד שלנו, וזה דווקא אולי גם מופנה, באיזשהו מקום, ליובל.
ליאור שמחה: בעשר השנים האחרונות אנחנו חווים תחושה של כל הזמן שחיקה במנגנון מחיר המטרה, וצריך להגיד שהרווחיות של הרפתן הישראלי היא הרווחיות הנמוכה יותר והיעילות היא היעילות הגבוהה ביותר.
ליאור שמחה: פר יחידת ייצור, פר רפת, אנחנו אחד המקומות – ויש לזה השלכות גם מבחינת הגנת הסביבה והרבה מאוד השלכות אחרות שהן השלכות רוחב – ואנחנו ממשיכים את תהליך ההתכנסות הזאת.
ליאור שמחה: אני אומר לכם שאם לא תדאגו.
ליאור שמחה: ..
ליאור שמחה: אנחנו רואים יותר ויותר רפתות נסגרות כי הן לא עומדות בזה, זאת אומרת לא שווה היום להחזיק רפת במדינת ישראל.
ליאור שמחה: פה אני אומר on record: אנחנו חייבים לשנות את הגישה כלפי החקלאים הישראלים.
ליאור שמחה: היום לא משתלם להיות חקלאי ישראלי במדינת ישראל.
ליאור שמחה: לא משתלם לייצר חלב.
ליאור שמחה: מילה על שוק החלב – שוק החלב בעיקרו, 80%-75%, אינו סחיר בכלל.
ליאור שמחה: אי-אפשר לייבא חלב.
ליאור שמחה: לכן, אנחנו צריכים לבוא ולראות איך אנחנו עוזרים וחושבים ביחד איך עוזרים לרפתן הישראלי ואיך אנחנו מוזילים.
ליאור שמחה: מצד אחד, סיפור יוקר המחיה הוא בנפשנו באמת, זאת אומרת אנחנו לא באים פה ואומרים שזו לא אחריות שלנו.
ליאור שמחה: זו אחריות שלנו.
ליאור שמחה: אבל, בואו נראה איך אנחנו לא שופכים את התינוק עם המים.
ליאור שמחה: לגבי המחסור, ענף שהוא לא חסין, זאת אומרת שהוא ענף רעוע, בשעת מחסור או בשעת משבר לא באמת יוכל להתמודד ולהיות שם.
ליאור שמחה: אין מה לעשות.
ליאור שמחה: אם אנחנו רוצים לדאוג שלא יהיה חסר, אנחנו חייבים לדאוג לרפת הישראלית כדבר ראשון, לדאוג לפיזור שלה בכל רחבי הארץ ולדאוג גם לרפתות הקטנות ולא לשים את כל הביצים בסל אחד.
ליאור שמחה: מי שחושב שהייבוא זה הפתרון הוא טועה ומטעה, כי לא רק שייבוא הוא לא הפתרון, אלא משם מתחילה הבעיה.
ליאור שמחה: אני אומר לכם שאנחנו צריכים לדאוג לעצמנו ולא להסתמך על מדינות זרות, כשאנחנו לא יודעים מה יילד יום.
עפר שלח: ליאור, אתה מביא אותנו ללב העניין די מהר.
עפר שלח: אני רוצה לשאול אותך:
עפר שלח: אם שולי הרווח של הרפתן הישראלי נמוכים במיוחד ואם הפרה הישראלית היא פרה יעילה – לא עסקתי בידיים כמוכם אבל למדתי את זה ואני יודע שזה נכון – איפה הכשל?
עפר שלח: איפה הכשל שמביא בסוף למחיר גבוה של המוצר הסופי לצרכן הישראלי, ומצד שני – ליסודות רעועים לכל הענף?
ליאור שמחה: אסביר.
ליאור שמחה: הרווחיות של הרפתן הישראלית היא מהנמוכות בעולם, זאת אומרת כל הרפתנים ב-OECD מרוויחים יותר מאיתנו.
ליאור שמחה: הכשל הוא במוצרי הגרעינים, במזון של הפרות ובמס.
ליאור שמחה: כל ליטר חלב שמיוצר בארץ – עשינו על זה עבודה לא קטנה – חצי שקל חוזר במיסים ישירים שהרפתנים משלמים, כשלמעשה על שרשרת הערך מעלה למעלה.
ליאור שמחה: זאת אומרת, אם אנחנו מסתכלים על המקטע של הרפתנים, המקטע של הרפתנים מרוויח מעט מאוד.
ליאור שמחה: היום, לא תראה רפתן עשיר במדינת ישראל.
ליאור שמחה: בכלל, חקלאים עשירים – אין חיה כזו.
ליאור שמחה: היום, לא משתלם להיות בחקלאות בכלל, ובטח ובטח בפריפריה, ברמת-הגולן או בבקעת הירדן.
ליאור שמחה: עשינו עם אגף התקציבים סיור בבקעת הירדן; לא משתלם היום להקים רפת ובטח ובטח שלא ישוב בבקעת הירדן.
ליאור שמחה: זה לא כלכלי.
עפר שלח: ליאור, יש לי בקשה אליך: אם אתה יכול – לנסות להיות קונקרטי ככול האפשר.
עפר שלח: אתן לך דוגמה: בפירות וירקות – מכיון שעסקתי בזה מאז שהגעתי לכנסת – לי לפחות די ברור שהקפיצה במחיר בין מה שמקבל החקלאי לבין מה שמשלם הצרכן מתרחשת בחוליה השנייה בשרשרת וזה בשיווק הסיטונאי.
עפר שלח: איפה הקפיצה הזאת מתרחשת במשק החלב, ואי לכך צריכים רגולטורים או אפילו מאסדרים פה בכנסת להיכנס לתוך הסיפור?
עפר שלח: איפה זה קורה?
ליאור שמחה: אני מניח שבמחירי המזונות של הפרות, במיוחד במחירי הגרעינים, יש הרבה עבודה.
ליאור שמחה: בעצם, כל שרשרת הערך מיוצרת במדינת ישראל, בניגוד לפירות וירקות.
ליאור שמחה: זאת אומרת, פה יש הרבה מאוד ענפים שליטר חלב בסוף במדף מפרנס.
ליאור שמחה: אלה ענפים חקלאיים, זאת אומרת יש לנו את הגד"ש, מרכזי המזון, הגרעינים, הקואופרטיבים וחברות ההובלה שמובילות.
ליאור שמחה: כשהכול במדינת ישראל, אין מה לעשות.
ליאור שמחה: לגור במדינת ישראל יקר מאוד.
ליאור שמחה: אני אומר לכם ששולי הרווח – אתם מדברים על יוקר המחיה – זה בקצה של הקצה.
ליאור שמחה: יותר מזה – אנחנו עשינו בדיקה מה קורה למחיר המטרה ומה קורה למוצרים, למדד מוצרי החלב.
ליאור שמחה: ככול שמחיר המטרה יורד, והוא ירד מאוד בשנים האחרונות, לא רק שמדד המחירים של החלב לא יורד אלא הוא אפילו עולה.
ליאור שמחה: זאת אומרת, יש פה תנועה הפוכה.
ליאור שמחה: איפה זה קורה?
ליאור שמחה: זה קורה בעיקר ברשתות המזון.
ליאור שמחה: תראו מה קרה בחמאה.
ליאור שמחה: פתחנו עכשיו את השוק לחמאה.
ליאור שמחה: מחירי החמאה עלו בקרוב ל-20% בגלל הייבוא, כי אפשר להשתולל.
ליאור שמחה: אני גאה בכך שיש מוצרים מפוקחים, ובמוצרים מפוקחים אי-אפשר להשתולל, זאת אומרת כל מקטע מרוויח את הקצת שלו.
ליאור שמחה: זה נכון שזה יוצר מחסור.
ליאור שמחה: כשאין מוצרים מפוקחים, בעצם מעלים מחירים, היבואנים והרשתות עושות בוננזות אבל אין מחסור כי ליטר חלב עולה 20 שקל.
ליאור שמחה: ואז, מי יקנה ליטר חלב?
ליאור שמחה: לכן, אני חושב שדווקא במובן הזה, לגבי כשל השוק, המחירים המפוקחים מגינים מאוד על השכבות החלשות שיודעות לקנות בכל שעה, בכל מזג אוויר ובכל מצב את ליטר החלב במחיר שאף אחד לא מרוויח ואף אחד לא עושה בוננזות עם זה.
ליאור שמחה: הגיע הזמן...
ליאור שמחה: אנחנו רואים גם מה קורה ברשתות המזון בחודשים האחרונים של הקורונה.
ליאור שמחה: אנחנו רואים מהם הרווחים של היבואנים לגבי המוצרים התחליפיים.
ליאור שמחה: למה?
ליאור שמחה: כי אפשר.
ליאור שמחה: זה לא נתפס.
ליאור שמחה: אנחנו גם רואים שהחקלאים בשיניים מנסים איכשהו לשרוד.
ליאור שמחה: מילה אחרונה – תוך כדי הקורונה, ואני כן רוצה לחבר את זה, אנחנו רוצים נהירה, לפחות אצלנו בקיבוצים וגם במושבים, ולא מעט סטודנטים שעבדו במלצרות ובני נוער שפתאום יש להם חופש כי אין בית ספר באים לעבוד בחקלאות, לעבוד באדמה.
ליאור שמחה: אני חושב שפה זו נקודת אור מאוד מאוד גדולה; כולם חוזרים בסוף לעבוד בידיים ולייצר.
ליאור שמחה: אני חושב שבכלל אנחנו צריכים לחשוב על חברה שהיא חברה יצרנית ולא על חברה שהיא חברה של תיווך.
עפר שלח: יש לזה ביקוש?
עפר שלח: יש מקום בתוך הענף – כמו שאתה אומר:
עפר שלח: הענף המתכנס והמצטמק הזה – יש ביקוש לידיים העובדות האלה?
ליאור שמחה: יש ביקוש לידיים העובדות האלה, ואני שמח מאוד לראות את בני הנוער בקיבוץ, את הסטודנטים ואת המלצרים שבאים מהעיר לעבוד בחקלאות.
ליאור שמחה: אין לנו עודפים.
ליאור שמחה: אנחנו מנסים, ככול יכולתנו, להכניס גם אם זה טיפה.
ליאור שמחה: אנחנו רואים בזה ממש סוג של שליחות, כי אני חושב שמי שעובד ברפת הישראלית – גם אם זו רק חליבת בוקר, רק חליבת צוהריים או רק לעשות מקלחות לפרות – בסופו של דבר מבין ויודע מה זה לקום ב-04:30 בבוקר לחליבת בוקר ולעבוד בידיים.
ליאור שמחה: זה משהו אחר לגמרי.
עפר שלח: מבין ובורח מזה.
עפר שלח: זה מה שקורה.
עפר שלח: .. ליאור, אתה צודק במאה אחוז.
עפר שלח: מישהו מחברי הכנסת רוצה לדבר?
ליאור שמחה: מילה אחרונה – נמצא פה איתי יעקב בכר שעשה את הסכם לוקר הראשון, ואני חושב ששווה לתת לו לומר כמה מילים כי הוא יודע לספר את הרצף.
עפר שלח: עם כל הכבוד, ואני בטוח שזה מאוד מעניין ומאוד מחכים, אני רוצה את מה שמעשי לדיון שלנו.
עפר שלח: חבר הכנסת אופיר כץ ישאל אתכם שאלה, ואתם תחליטו מי עונה ונמשיך הלאה.
אופיר כץ: אני לא יודע אם זו שאלה, אבל בנושא של מה שאמרת לגבי החקלאים שחוזרים אני דווקא קיבלתי פניות ובקשות ממגדלים וגם מהשלטון המקומי של המועצות האזוריות: יש - - - עובדים זרים בענף החקלאות שמסתיים בסוף השנה.
אופיר כץ: אני הגשתי הצעת חוק, יחד עם חברת הכנסת קטי שטרית, להאריך את זה בעוד חמש שנים.
אופיר כץ: זה בגלל שהם אמרו שאין להם ידיים עובדות ישראליות ובשביל להקל עליהם כדי שלא ישלמו על העובדים הזרים, שזה עשרות אלפים והרבה כסף - - -
עפר שלח: את מה להאריך?
עפר שלח: את ביטול המס.
אופיר כץ: כן, את ביטול המס.
אופיר כץ: כיום, הם לא משלמים על זה מס.
עפר שלח: הוא בוטל בהוראת שעה?
אופיר כץ: הוא מסתיים בהוראת שעה בסוף השנה.
אופיר כץ: בעקבות הפנייה, אני כן הגשתי הצעת חוק כן להאריך את זה בעוד חמש שנים.
אופיר כץ: מה שאתה אומר עכשיו סותר את מה שאני קיבלתי מהמגדלים.
ליאור שמחה: אני מדבר על תקופת הסגר, שזו תקופה של שבועיים, שלושה שבועות או חודש.
ליאור שמחה: אני מניח שאחרי זה השוק יתייצב והמסעדות ייפתחו.
רם בן ברק: בואו נגיד את האמת: אנחנו לא רוצים לגדל כאן דור שיעמיס חציר בקיץ.
רם בן ברק: אנחנו רוצים לגדל כאן דור שיהיה מהנדסים.
רם בן ברק: בואו ונגיד את האמת.
רם בן ברק: אנחנו מדינה מפותחת.
רם בן ברק: אנחנו צריכים את העובדים הזרים האלה.
רם בן ברק: תקשיבו, זה נושא מורכב.
רם בן ברק: בסוף, אף אחד לא רוצה שבנו יעבוד בקטיף עגבניות כל החיים.
רם בן ברק: זה טוב לעבוד שנה, שנתיים או שלוש שנים אחרי הצבא, אבל אנחנו רוצים שהם ילכו לטכניון.
עפר שלח: אגב, מה שאתה אומר הוא שהניסיונות לעשות את זה עבודה מועדפת נכשלו.
עפר שלח: אף אחד לא רצה ללכת לקטוף עגבניות.
רם בן ברק: אפשר עכשיו, בתקופה הזאת של הקורונה והסגר, ללכת בתוכנית שבה מי שמקבל את דמי האבטלה של 4,500 שקל יוכל להרוויח עוד 4,500 שקל ולא יקזזו לו את דמי האבטלה בחקלאות ולעודד אנשים לעבוד בחקלאות, ואני בעד.
רם בן ברק: אבל, כשחושבים על החקלאות לטווח ארוך, לייקר את העבודה של העובדים הזרים פוגע בחקלאים ולא עוזר לחקלאים.
אופיר כץ: אני דיברתי גם עם שר האוצר על זה.
אופיר כץ: אני מחכה לחישוב שהם עושים לגבי העלות.
אופיר כץ: אני מקווה שזה יהיה בסדר.
עפר שלח: האוצר יהיה פה בהמשך.
עפר שלח: אפשר יהיה לשאול גם אותם.
אלי גורני: אופיר, מדובר במצב זמני.
אלי גורני: זה רק לתקופת הקורונה.
אופיר כץ: הוא אמר שהם באים לעבוד.
רם בן ברק: הבחור מביקורת המדינה דיבר קודם על הביצים ועל היעילות.
רם בן ברק: מה זאת אומרת "יעילות"?
רם בן ברק: כיום, כל ענף ההטלה שלנו של הביצים בעיקרו מרוכז בצפון המדינה, בשתולה ובכל הישובים שהם על גבול הלבנון.
רם בן ברק: ברגע שאתה אומר שאתה רוצה יעילות, במקום שבו היו 50 מגדלים אתה לוקח מגדל אחד שעושה לול כמו של 50.
רם בן ברק: מה עשית?
רם בן ברק: רוקנת את היישובים האלה, כי אף אחד לא יישאר במשק המשפחתי כי הבן הממשיך לא יישאר שם שכן לא תהיה לו פרנסה.
רם בן ברק: אז, נכון, ייעלת את ענף הביצים – ורוקנת את היישובים מאנשים.
רם בן ברק: זה נושא מאוד מאוד מורכב.
רם בן ברק: אגב, אותו דבר לגבי הרפתות.
רם בן ברק: אנחנו רוצים שיהיו רפתות משפחתיות – לא של 200,000 ליטר אבל של 750-1,000,000 ליטר – שיהיו הרבה רפתות.
רם בן ברק: אנחנו לא רוצים שיהיו עשר רפתות גדולות בארץ שיהיו סופר-יעילות, כי אנחנו רוצים לפזר את זה.
רם בן ברק: אנחנו רוצים שיהיו לנו אנשים בפריפריה – לא כולם בתל-אביב.
רם בן ברק: נושא החקלאות זה נושא מורכב מאוד, וצריך להתייחס אליו בראייה כוללת של סך כול האינטרסים של מדינת ישראל ולא של איזושהי הוזלה של חמש אגורות במחיר של ליטר חלב, כי זה לא העניין.
עפר שלח: לכן, אנחנו מנהלים פה דיון מורכב, שבסופו נפתור את עניין החקלאות אחת ולתמיד והכול יהיה סגור...
אופיר כץ: עכשיו יהיה גם וידוי, כדי שתדע מה עשיתי בעברי.
אופיר כץ: דיברתם על חמאה.
אופיר כץ: אחרי שהשתחררתי עבדתי כשנה ומשהו בעבודה מועדפת ב"תנובה" בתל-יוסף במחלקת החמאה.
אופיר כץ: יכול להיות שבגלל שעזבתי נוצר החוסר הזה של חמאה.
עפר שלח: היעילות צנחה, וגם הביאו עובד זר במקומך.
עפר שלח: נהייתה בעיה.
אופיר כץ: זו עבודה חשובה, אליה היינו קמים ב-05:00 בבוקר: אתה – לרפתות, ואני – לפס הייצור.
רם בן ברק: אופיר, עד גיל 30 אבי חייב אותי לעשות "שבת שחורה" ו"שבת לבנה".
רם בן ברק: למי שלא יודע, אצל המושבניקים: "שבת שחורה" היא שבת שבה אתה חולב, ו"שבת לבנה" היא שבת שבה אתה פטור מחליבה.
אופיר כץ: בנוגע למחסור שהיה, לפי מה שהציגו פה, באמת כל הגורמים עשו עבודה טובה גם מבחינת החקלאים וגם מבחינת המחלבות שבאמת הבינו את האירוע ופעלו כמו שצריך.
אופיר כץ: בעצם, אלה שני גורמים שהביאו למצב הזה: (1) ראש השנה – לדעתי, הצריכה בו שונה מאשר בחג פורים.
אופיר כץ: ראש השנה הוא חג שיותר אוכלים בו ויותר ימים.
עפר שלח: כן, אבל גם הוא לא בא בהפתעה.
אופיר כץ: אבל יחד עם הקורונה והקושי ליום שגרתי, אני חושב שדווקא פעלו יפה והמוצר חלב לא היה חסר.
אופיר כץ: אני מקווה שבחג המשמעותי הבא לא נגיע למצב שבו נהיה עם הקורונה, כלומר שבפסח הבא כבר נהיה אחרי זה.
עפר שלח: עכשיו כשהתוודינו, בואו נתקדם.
עפר שלח: אני מבקש להעלות את אבו וילן, בבקשה.
אבשלום וילן: חבר הכנסת שלח, שומעים אותי?
עפר שלח: אבו, שומעים אותך היטב.
עפר שלח: בדרך-כלל, אתה פה בחדר הוועדה.
אבשלום וילן: בקורונה הודעתם לא לבוא – אז אני מקבל.
עפר שלח: אתה אמון פה על החדר של החכ"לים, חבר כנסת לשעבר.
עפר שלח: תן לנו זווית טיפה יותר רחבה על החקלאות בכלל, בלי לחזור על הדברים שאותם אתה מכיר.
אבשלום וילן: בנושא העובדים הזרים זה מאוד ברור.
אבשלום וילן: חקלאות ישראל לא יכולה להסתדר בלי 25,000 העובדים הזרים, התאילנדים, ועכשיו פותחים גם מדינה אחרת, ועוד כ-4,000 סטודנטים.
אבשלום וילן: זה סדר-גודל של קרוב ל-30,000 עובדים בשנה.
אבשלום וילן: מה שקורה הוא שבניגוד לבניין, שבשנת 2001-2002 הטילו את ההיטלים על העובדים בעניין העלאת מחירי הדירות, חקלאים לא יכולים להעלות מחיר כי הם עובדים בשוק שבו אין להם שום שליטה על המחירים מבחינתם.
אבשלום וילן: לכן, ועדת הכספים, לפני חמש שנים, הסירה יחד עם שר האוצר את היטל המעסיקים – מה שחבר הכנסת אופיר כץ דיבר עליו.
אבשלום וילן: אין לזה שום קשר כרגע לעובדים הישראליים.
אבשלום וילן: לכן, אם לא יסירו את זה עכשיו לעוד ארבע-חמש שנים, זה אומר שהחקלאים יצטרכו לשלם עוד 150 מיליון שקל בשנה, וזה יורד מהרווח שכמו שאמרתם פה קטֵן.
אבשלום וילן: זה דבר מאוד מאוד חשוב.
אבשלום וילן: עד דצמבר צריך לגמור את זה.
אבשלום וילן: לגבי החלב, נציג מבקר המדינה הציג פה את כל התפיסה של תמיכה ישירה מול תמיכה עקיפה, והוא רק לא אמר לכם מה קרה באירופה באמת.
אבשלום וילן: באירופה, לפני חמש שנים, הסירו את התמיכות ואמרו: מחיר שוק.
אבשלום וילן: הייתה התמוטטות טוטאלית של כל מדינות החלב הגדולות, כולל הולנד המפוארת וכולל צרפת, איטליה, גרמניה וכו'.
אבשלום וילן: מה שקרה הוא שלאחר מכן הם הוסיפו בכל מיני סוגי תמיכות והעלו את המחיר כמעט למחיר שהיה קודם.
אבשלום וילן: את זה לא מספרים לכם.
אבשלום וילן: את זה גם לא כל כך תראו.
אבשלום וילן: יש את דוחות ה-OECD.
אבשלום וילן: אין לי זמן כרגע להסביר.
אבשלום וילן: אבל, בגדול, זה נכון שאנחנו יותר יקרים בגלל שורת סיבות: אחת היא הכשרות, ואני לא חושב שמישהו יציע שבישראל לא ייצרו חלב כשר ושחלקים מהאוכלוסייה לא יוכלו לנגוע בזה.
אבשלום וילן: זה לא בא בחשבון.
אבשלום וילן: הדבר השני הוא שבאירופה חיים על מרעה טבעי, ואצלנו אין מרעה ועיקר הגרעינים יקרים.
אבשלום וילן: עם זאת, מבחינת יעילות, אנחנו עדיין מאוד מאוד יעילים.
אבשלום וילן: בסופו של יום, ענף הרפת הוא ענף שבעצם מחזיק את החקלאים על הקרקע לאורך השנה כולה.
אבשלום וילן: זה נכון מה שאמרו שלא כולם יעבדו ברפת ושלא כולם יעבדו בחקלאות, אבל זה ענף שמבחינת היציבות היישובית שלו הוא ענף מפתח.
אבשלום וילן: לכן, לאורך כל השנים, אנחנו הגענו להסדרים עם המדינה, והסדר כזה עבר גם בתקציב 2018 אבל הממשלה עצרה אותו.
אבשלום וילן: אנחנו עכשיו לקראת תקציב 21'.
אבשלום וילן: כל הסיפורים שראיתם, באמת זה כמו עם הביצים, על הסיפור שהיה חסר חלב בקרטונים למשך עשרה ימים – אנחנו מאוד מדייקים בכמויות.
אבשלום וילן: מכיוון שלא מסובך להגדיר את הכמות הכוללת, אז בסך-הכול הסטיות מאוד קטנות.
אבשלום וילן: כשיש איזושהי פאניקה כתוצאה מאילוצי קורונה של שבוע או עשרה ימים, היא נגמרה, ויותר מזה, לדעתי, אין מה לעסוק בזה.
אבשלום וילן: מה שיש לעסוק בו זה ביציבות הענף, ופה אני חושב שאין ברירה ואנחנו נצטרך למכסם את היתרון לגודל ולהגיע לרפתות יותר גדולות שיכולות לתת תשובה.
אבשלום וילן: אני חושב שאנחנו מוכרחים לשמור על המשק המשפחתי ולאפשר להם לגדול ולעשות ביניהם הסכמים כאלה, כך שהם יוכלו לחיות בכבוד.
אבשלום וילן: זה ענף שהוא מאוד משמעותי.
אבשלום וילן: כל העולם מדבר על ביטחון מזון.
אבשלום וילן: נמצא פה עמית בן-צור שעומד בראש מכון "יסודות", שעשה הרבה מאוד עבודות, רק לאחרונה, על ביטחון המזון – עוד לפני הקורונה ובפרט אחרי הקורונה.
אבשלום וילן: כולם רצים לדובאי, ואני שומע שדווקא שם מה שמעניין אותם בארץ המדברית הזאת, מה שהכי חשוב להם, זה ביטחון המזון.
אבשלום וילן: הם הולכים היום להשקיע הרבה מאוד כסף, והם רוצים את עזרת הישראלים כמובן, בביטחון המזון.
אבשלום וילן: אני מכיר פה את כל פורום קהלת ואת כל ההשקפות שלהם שכאילו פה תהיה אמריקה פלוס פלוס פלוס תחרות חופשית, כשגם ענף החלב באמריקה הוא לא על תחרות חופשית.
אבשלום וילן: כמעט בכל המדינות בעולם ענף החלב, גם כשאתה אומר תמיכה ישירה, מבוסס על תכנון.
אבשלום וילן: אם זה לא יהיה דרך החקלאי, זה הולך דרך המחלבות.
אבשלום וילן: כך שצריך להבין שבגלל ההשקעות הכבדות שלו, שהוא רץ למרתון, זה ענף שבדרך-כלל, ברוב המדינות, בצורה כזו או אחרת, מתוכנן.
אבשלום וילן: לכן, אני מציע לכם: תקראו את ניירות העמדה של קהלת, אבל קחו אותם ברצינות, כי זה ממש ממש ממש לא מתאים למדינת ישראל.