GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עפר שלח: לא אמרתי שום דבר שלא חשבת עליו קודם.
אורנה שגיב: אם אפשר, אני רוצה רק להדגיש פה, לשאלתך.
אורנה שגיב: יש את בסיס התקציב ויש תקציבי פרויקטים.
אורנה שגיב: בבסיס התקציב אנחנו אכן מקבלים בין 6% ל-8%, וזה משהו שאתה לפחות יכול בשנה רגילה באופן כללי לסמוך עליו.
אורנה שגיב: תקציב של הפרויקטים זה דבר שאי-אפשר לסמוך עליו, זה משהו ששנה אחת אתה מקבל 70 מיליון, שנה אחת אתה מקבל 15 מיליון, שנה אחת אתה מקבל אפס.
משה בן-לולו: 2019 – אפס.
אורנה שגיב: אז לכן אנחנו כל פעם מדברים על הרחבת בסיס התקציב של משרד החוץ.
אורנה שגיב: הכסף הזה של הפרויקטים זה יפה ונחמד, אבל זה לא עוזר.
עפר שלח: תראי, הרי מה שאתם אומרים זה ככה: בתקציב הקשיח יש נספח תרבות בשגרירות באיטליה, כי זה שכר של בן אדם.
עפר שלח: תקציב הפעולות הוא משתנה ככה שאם נספח התרבות הזה יכול לקיים תערוכה של אומנים ישראלים באיטליה – לא ברור, כי בשנה אחת יש כסף, בשנה אחת אין כסף.
עפר שלח: האם יש תיקנון לצורך העניין או הייתה חשיבה שאומרת – אני עושה את זה פשטני – אנחנו מצמידים לתקן של בן אדם משהו של תקציב פעולות, שנספח התרבות הזה אחת לשלוש שנים צריך לעשות תערוכה של אומנים ישראלים באיטליה, ולכן זה נתח התקציב שצריך להיות מופנה לדבר הזה.
משה בן-לולו: יפה.
משה בן-לולו: זה לא יכול להיות דבר כזה, ואני אסביר גם למה.
משה בן-לולו: כשאנחנו מכינים תקציב, אנחנו באים בבקשה לתקציב, אנחנו למשל רואים את הפעילות שאנחנו רוצים, אנחנו לפני נערכים חצי שנה מראש, אנחנו עושים תוכניות עבודה, אנחנו נערכים, אנחנו יודעים מה אנחנו רוצים ומה הדרישות.
משה בן-לולו: כשאני מתכלל את הכול אנחנו מגיעים לתקציב של 1.8, 1.9 מיליארד ש"ח.
משה בן-לולו: ואז אני אומר: אוקיי, אם אני בעיקרון אקבל את זה מהאוצר, אני יכול לעשות את כל הפעילות המדינית הסברתית שאני רוצה לעשות בעולם.
משה בן-לולו: אבל כשאני מגיע לדיוני התקציב, ובסוף אומרים: יש לך 1.6, וזה מה שסוגרים איתנו, או 1.5 משהו, אז אני קודם כול אומר: רגע, חבר'ה, עצרו את הפעילות המדינית.
משה בן-לולו: אני צריך קודם כול לשריין את הכספים הקשיחים שלי, שזה שכר, או"ם וכו', ועם המעט שיש בוא נעשה חלוקה חדשה.
משה בן-לולו: ואז פה מתחילים סדרי העדיפויות של המשרד, עם המעט שקיבלנו, איך לחלק את זה ולאיזה סוג פעילות שאנחנו עושים.
משה בן-לולו: הלוואי וזה היה נאמר כמו שאמרת, כי תוכנית יש לנו באופן קבוע, תוכנית ניתנה ב-2019, ב-2020, אבל כשמגיעים לדיונים הספרים האלה לא מחזיקים מים, ופשוט הולכים לפי חבילות שמתכוון אגף התקציבים לנו.
עפר שלח: יש לי הצעה בשבילך: תעשה מה שעושה משרד הביטחון, תיקח הלוואה בחוץ לארץ, ואחר כך תגיד שאם לא יחזירו אותה, אז אני לא יודע מה יקרה.
עפר שלח: יובל, רצית להעיר?
יובל חיו: כן, מספר התייחסויות לדברים שנאמרו על ידי הדוברים השונים.
יובל חיו: קודם כול, חזרו פה אנשים ואמרו: בחודשים האחרונים יש אווירה, הייתי משתמש במילה אווירת שינוי.
יובל חיו: בדיוק המונחים האלה של אווירת שינוי מטרידים אותי, או אותנו כמשרד מבקר המדינה, כי זה אנטיתזה של הדוח.
יובל חיו: הדוח מדבר על הנחת תשתית סדורה לעבודה של מערך מסועף כל כך ומורכב כל כך.
יובל חיו: הדוח לא יכול להשתמש במילה ראוי שגוף ייצור איתנו קשר ויתאם, הוא לא יכול להשתמש במילים – אני מצטט מילים שנאמרו על ידי הדוברים – מתבקש שגוף יעשה פעולה כזו או אחרת.
יובל חיו: הוא לא יכול לעשות את כל הפעולה שלו אם אין באמת תפיסה ואם אין אסטרטגיה, ואם לא יודעים מי גם הגורם שמתכלל את הדבר הזה.
יובל חיו: היום המערך הזה הוא וולונטרי, ומחר יתחלף הקודקוד, ומוחרתיים תבוא קודקודית אחרת, וכך זה לא יוכל להיות מנוהל לאורך השנים.
יובל חיו: ואני גם מתייחס לדברים שמל"ל דיבר.
יובל חיו: אומנם הוא באמת חיזק את משרד החוץ, ובסדר, אבל צריך גם לזכור דברים שמל"ל במהלך הביקורת אמרו לנו, אני מצטט מהדוח: בפועל לא פעם גופים פועלים בחו"ל בהתאם לתפיסות ואינטרסים שלהם, תוך גיבוש פעולה פרטנית, ויש קושי להביא לידי כך שהנחיות ראש הממשלה או ראש המל"ל לפעילות בחו"ל יוטמעו בפעילות של מערך החוץ.
יובל חיו: כלומר, זו אמירה מאוד כבדה ומשמעותית שנאמרת.
עפר שלח: קודם כול זו אמירה שנובע ממנה, שמי שאמר לך אותה רואה את משרד החוץ בכלל כאיזה פועל של המל"ל.
יובל חיו: בסדר.
עפר שלח: אתה יודע, זה עלה בדוגמה, לא רציתי לפתח את זה עוד יותר עם איתן בן דוד, זו בשבילי הייתה דוגמה יוצאת מן הכלל, בדוח ההוא בא ראש המל"ל לדווח לוועדת החוץ והביטחון על פעילות המל"ל ב-2016, וכמעט כל הדברים שהוא אמר הם היו דברים שבתחומו של משרד החוץ, שהדעת הייתה נותנת שמשרד החוץ היה אמור לנהל או להוביל את המהלכים מול טורקיה.
עפר שלח: ואם אמר איתן בן דוד שעובדים ראש מטה לביטחון לאומי מול ראש מטה לביטחון לאומי, אני משוכנע שראש המל"ל הישראלי ישב עם שר החוץ הטורקי.
עפר שלח: ודבר נוסף שנגל אמר אז היה ה-MOU עם גרמניה על כלי השיט.
עפר שלח: אני משוכנע שהוא ישב, בין השאר, עם שר החוץ הגרמני.
עפר שלח: אצלנו בסיטואציה הזאת, באיך שזה נוצר, המון משרדים גם מהצד וגם מלמעלה חותכים את משרד החוץ, פשוט מוציאים אותו מהלופ, ואחר כך משרד החוץ אומר לנו, וזה כמעט נוגע ללב, אומר לנו בגאווה, שהינה לאחרונה וכחלק מאווירת השינוי הזאת, יש שולחנות עגולים ויושבים ומדברים איתם.
עפר שלח: זה אווירה של ילד מוכה.
יובל חיו: טוב.
יובל חיו: אם אפשר עוד שתי הערות.
יובל חיו: דיברו פה ממשרד התפוצות, הזכירו נתונים תקציביים.
יובל חיו: תקציב הפעולות של משרד התפוצות – 90–100 מיליון.
יובל חיו: תקציב הפעולות של משרד החוץ, כמדומני עומד היום על סדר גודל של 200 מיליון.
עפר שלח: וזה אפילו פחות לפי מה שהם אומרים.
עפר שלח: אם זה 6%-8%, אפילו מ-1.6, אז זה - - -
יובל חיו: במועדים שעשינו את הביקורת ישבו על סדר גודל של 10%-12%, וזה עמד על 200 מיליון.
יובל חיו: אני לא מייחס כמובן ערך לדברים האלה, כי בסוף זו החלטה של מדיניות, אבל השאלה אם מישהו במערכת כולה רואה את כל התקציבים האלה – ואני אומר: לא רואה, כי אנחנו איגמנו את התקציבים האלה לכדי תמונה כוללת – ומנתח אותם, ובוחן איפה יש כפילויות.
יובל חיו: התייחסות לדברים של מכון מתווים.
יובל חיו: הדוח כולל אמירות ברורות גם למשרד החוץ, שהם חייבים לעבור למערך עבודה עם יעדים מדידים, נדרשת התייעלות במשרד החוץ.
יובל חיו: יש שינויים באופי הפעילות היום שנעשית בחו"ל, זה לא כמו שנות ה-80 ושנות ה-90.
יובל חיו: הדרכים השתנו, הפעולות השתנו, וזה מחייב גם התאמות מבניות.
יובל חיו: הדוח כולל אמירות כאלה.
יובל חיו: אני כן ממליץ להסתכל על האמירות שיש.
יובל חיו: נאמר פה, הייתה התייחסות לגבי תקציב 2021.
יובל חיו: למיטב הבנתי, מדובר באיזשהם הזרמות כספים כבלון חמצן, אבל כמו שאני מבין, תקציב צריך להיסגר במקום הזה.
עפר שלח: מיד נהיה עם משרד האוצר.
יובל חיו: מאחר שהדוח מתייחס להיבטים התקציביים, הנתונים האלה הם עדיין נתונים שהם הערכות או איזשהו מבט כללי קדימה.
עפר שלח: לכן אנחנו נעבור למשרד האוצר.
עפר שלח: אני יודע, יש פה נציגים של משרדים ממשלתיים אחרים, אבל למען האמת, אני מניח שהדברים יהיו סוג של חזרה על אותו דבר.
עפר שלח: אז אנחנו באמת במבט קדימה, טלי אוברמן או טל שחם, אחד משניהם שמייצג את משרד האוצר.
טל שחם: שלום, בוקר טוב לחברי הוועדה, אני מאגף תקציבים במשרד האוצר.
טל שחם: השאלה לאיזה כיוון אתם רוצים לשאול, טלי היא מאגף שכר והסכמי עבודה, אני מאגף תקציבים.
עפר שלח: שאלה נורא פשוטה: קיבלנו תמונה הן מדוח המבקר שמגיע עד 2019, הן מאמירות של אנשי משרד החוץ על מה שקרה ב-2020, שעיקרו, כמו כל דבר שקרה ב-2020, הוא לא יציב.
עפר שלח: זו שנה שבה כספים הוצאו, אבל אנחנו לא יכולים להתייחס אליהם כאיזושהי נקודת התייחסות ביחס למה שיקרה קדימה.
עפר שלח: מה אתה יודע לספר לי, אם זה אתה, על תקציב משרד החוץ 2021?
טל שחם: כמו יתר משרדי הממשלה, עוד לא התחלנו לעבוד באופן פרטני על התקציבים של משרדי הממשלה לשנת 2021.
טל שחם: כרגע נעשית עבודה מטה בתוך המשרד מול שר האוצר על מסגרות התקציב לשנת 2021, ובתקופה הקרובה אנחנו אמורים להתקדם לשלב הבא ולבנות את התקציב לכלל משרדי הממשלה.
עפר שלח: זאת אומרת, אתה אומר לי שגם בשלב הנוכחי, אנחנו ב-18 בנובמבר, לא רק שלא גמרתם את העבודה באוצר, עוד לא קיבלתם עליה אינפוט בכלל ממשרד החוץ?
עפר שלח: זאת אומרת, עוד לא ישבתם מול גורם של משרד החוץ, שאמר לכם: אלה נראים לנו כמו הצרכים שלנו, בוא נלך מכות.
טל שחם: נכון מאוד.
עפר שלח: איכשהו זה מזכיר לי, ב-1983 כשאריק שרון הודח על ידי ועדת כהן, הייתה בדיחה שאמרה שמישהו מתקשר למשרד הביטחון ומבקש לדבר עם שר הביטחון אריק שרון.
עפר שלח: אז אומרים לו: הוא כבר לא שר הביטחון.
עפר שלח: הוא אומר: רק רציתי לשמוע את זה עוד פעם.
עפר שלח: זה בערך התחושה שלי כל פעם שאנחנו מדברים עם אגף התקציבים על תקציב 2021, ואומרים לנו שעוד לא התחילו להכין אותו, אז לא שרציתי, אבל יוצא שאנחנו שומעים את זה עוד פעם.
טל שחם: אני רוצה לחדד: לא שלא התחלנו להכין אותו, עוד לא התחלנו לעשות את העבודה החיצונית מול יתר המשרדים.
טל שחם: עוד לא התחלנו את השיח של דרישות מול - - -
עפר שלח: אתה יודע להגיד, בתקציב האחרון שהוכן במדינת ישראל, תקציב 2019, שהוכן ב-2017 ואושר בכנסת במרץ 2018, היה קיצוץ של 15%, כמו ששמענו, בבסיס התקציב של משרד החוץ.
עפר שלח: אתה יודע להגיד לנו, מה המחשבות שלכם?
עפר שלח: על מה הן מסתמכות לגבי תקציב משרד החוץ ב-2021?
טל שחם: אני רוצה לחדד משהו בנוגע לתקציב של 2019.
טל שחם: זה נכון שהתקציב המקורי ב-2019 עמד על 1.38 מיליארד, אבל התקציב המאושר בסוף שנה עמד על 1.66 מיליארד.
טל שחם: כלומר, כבר פה רואים איזשהו כיוון למה משרד האוצר מבין שאמור להיות התקציב הקבוע של משרד החוץ.
עפר שלח: כשההפרש נבע ממה?
טל שחם: כמו שמשרד החוץ אמרו, היה סיכום שנחתם ביחד עם ראש הממשלה, שהיה אמון על משרד החוץ, על סגירת מספר נציגויות, ובתמורה לזה תוספת של 140 מיליון ש"ח לתקציב.
טל שחם: בשלב די מהיר הובן שההחלטה הזאת לא הולכת להתקיים, ואז התחיל שיח של כמה מתוך ה-140 מיליון ש"ח, על שינוייו כתוספתי, במהלך שנת 2019 למשרד החוץ.
טל שחם: אז חלק נכבד מהסכום כן הגיע, למרות אי סגירת הנציגויות, פלוס כל מיני תוספות ועודפים.
טל שחם: ולכן התקציב באמת נסגר על 1.66 מיליארד.
עפר שלח: זה לא כל מיני, כי בסוף השינוי הוא 300 מיליון, הוא הרבה יותר מ-140, וגם התנאי ל-140 לא התקיים.
טל שחם: נכון.
טל שחם: אבל לדוגמה היו עודפים מחויבים בסך אם אני לא טועה של יותר מ-200 מיליון ש"ח.
עפר שלח: אוקיי, מאה אחוז, תודה רבה.
טל שחם: אני כן אגיד: בשנת 2020 התקציב ההמשכי שאושר בספטמבר על ידי הממשלה, ולאחר מכן בוועדת הכספים, הוא עמד על 1.66 מיליארד גם בשנת 2020.
עפר שלח: עכשיו, בתכנון שלכם בעבודה שלכם, התקציב ההמשכי הזה של 2020 הוא בכלל בסיס לתקציב 2021?
עפר שלח: הרי זו לא שנה רגילה וזה לא תהליכים רגילים.
טל שחם: לא, הוא לא הבסיס ל-2021.
טל שחם: אנחנו מניחים שעל פיו אנחנו נדבר עם משרד החוץ, אבל הוא לא הבסיס החוקי לשנת 2021.
עפר שלח: שאלה אחרונה מתוך דברים שעלו פה בתוך הדיון: האם השיח ביניכם לבין משרד החוץ, דווקא משרד החוץ שבאמת מקובל על כולם, כולל אנשי משרד החוץ, שנדרשת הסתכלות מעמיקה ורצינית על שינויים ורפורמות שצריכים להיות בו כתוצאה מהשתנות כל העולם והתווך שבתוכו הוא עובד.
עפר שלח: האם מתקיימת עבודה כזאת או שיח כזה?
עפר שלח: אני משווה את זה למשל לשיח שאני מכיר היטב, שנוגע לתקציב הביטחון.
עפר שלח: או שהעמדה שלכם בסוף היא נגזרת מהאפשרויות שאתם רואים במסגרת המקרו כלכלה של מדינת ישראל, שאומרות: בתוך סדרי העדיפויות האלה, מה שיש לנו למשרד החוץ זה 1.7-1.6, תסתדרו.
טל שחם: מאוד חשוב היה לנו להתחיל תוכנית אסטרטגית במשרד החוץ.
טל שחם: הוא משרד שמאוד חשוב לנו.
טל שחם: כמו שנאמר בוועדה, יש החלטת ממשלה שקובעת שצריך להתחיל בקביעה של תוכנית אסטרטגית.
טל שחם: אנחנו עובדים בימים אלה עליה מול משרד החוץ, ומנסים לשתף פעולה בגיבושה.
עפר שלח: יובל, דברי סיכום אתה רוצה להגיד?
יובל חיו: אני חוזר רק על הדברים: אני כן חושב שבלי יישום של שתי החלטות הממשלה הללו לא תונח התשתית, וכל זמן שלא תונח התשתית הזו, וסיים איש האוצר באמירה "תוכנית אסטרטגית", אנחנו נמשיך לשבת בדיונים שמשקפים היעדר הלימה בין המשימות והאתגרים לבין התשומות שמושקעות בדבר הזה.
עפר שלח: אני רוצה להגיד ככה: כשהעלינו, חבר הכנסת רומן הופמן ואני סייעתי לו בכנסת ה-19, ואחר כך אני בכנסת ה-20, את החוק לביסוס מעמדו של מערך החוץ ומשרד החוץ, כמובן הייתה בזה הצהרה, כי הדברים האלה צריכים להיות כמובן ענייני מדיניות והחלטות ממשלה ושיח בין-משרדי ולא חקיקה של הכנסת.
עפר שלח: הדיון הזה רק מחזק בעיניי את המחשבה שצריך חוק כזה, מפני שההחלטות האלה לא מתקיימות.
עפר שלח: אנחנו בוחנים בוועדה הזאת הרבה מאוד החלטות ממשלה שלא מתקיימות, אבל פה זה לא מתקיים בכוונת מכוון.
עפר שלח: וכמו שאמרתי בשיח שהיה עם הנציג של פורום קהלת, בשביל להחליט שאתה מתקן משהו, וצריך להחליט שמתקנים במשרד החוץ, אתה קודם כול צריך להחליט שהוא חשוב.
עפר שלח: אתה צריך להחליט שהוא חשוב, ולעגן את זה בתפקידו, למשל שלא יהיה דבר כזה שמדינת ישראל מקיימת משא ומתן מדיני והוא לא מרוכז ומנוהל על ידי משרד החוץ.
עפר שלח: ברור שבסוף יהיו נקודות קצה שראש ממשלה ואנשים מטעם ראש הממשלה וכן הלאה יעשו את זה, אבל לא נכנסתי לזה פה מול פקידים ממשלתיים, שר החוץ מודר כמעט מכל מהלכי החוץ המרכזיים שישראל עשתה בשנה האחרונה.
עפר שלח: וזה רק סימבולי הדבר הזה.
עפר שלח: ולנוכח הגישה המתעמרת, שאנחנו רואים כלפי משרד החוץ, הן בחלוקת הסמכויות שלו, הן בקיצוצים התקציביים שהוא עובר, הן בחוסר השיתוף שלו בתהליכים שבסוף משפיעים עליו השפעה קריטית, אני חושב ואני אפעל לזה שצריך באמת לעגן את מעמדו.
עפר שלח: אני אגיד דברים אחרונים: מערך החוץ, מערך הדיפלומטיה הציבורית, על כל ההיבטים שלו, יהיו השינויים הטכנולוגיים אשר יהיו, אין לו תחליף ואין תחליף למרכזיות שלו בתהליכים מדיניים, גם בעיצוב מדיניות וגם בביצוע שלה.
עפר שלח: העובדה שיש לו מחושים על הקרקע, העובדה שיש בו ניסיון, העובדה שיש בו תבונה, העובדה שיש בו אנשים, ואמורים להיות בו אנשים, שהם שם לאורך שנים, ומייצרים ידע שהוא ידע שלא קיים, ואנחנו רואים את זה פעם אחרי פעם, את התוצאות של זה במערכות אחרות, הדבר הזה כנראה לא מובן במדינת ישראל.
עפר שלח: וזה לאורך הרבה מאוד שנים, לכן אני לא רוצה לייחס את זה לא לראש ממשלה כזה או אחר או לשר חוץ כזה או אחר, ולכן זה כן דורש התערבות של הכנסת.
עפר שלח: אני אפעל כדי שהדבר הזה יתקיים.
עפר שלח: אני מודה לאנשי המבקר על דוח מאוד מעמיק ורציני, ולוקח את המילה שלך, יובל, שאתם תמשיכו לעסוק בנושא הזה.
שלמה קרעי: שלום לכולם, אני פותח את ישיבת ועדת המשנה של הוועדה לביקורת המדינה לענייני הנגב.
שלמה קרעי: תודה לכל המשתתפים.
שלמה קרעי: הנושא על סדר היום: מיגון מכון הדיאליזה בנתיבות.
שלמה קרעי: זה נושא שבעבר כבר ניסינו לקדם אותו, ניסינו להשיג מימון או אפשרויות למגן את המכון שם.
שלמה קרעי: מה שקורה זה שבתקופות של סבבי לחימה יש עשרות מטופלי דיאליזה שנשלחים לטיפול דיאליזה בבאר שבע או ברהט, כאשר הדרך כמובן אינה ממוגנת ולעתים הסכנה הרבה יותר גדולה מאשר להגיע לטיפול בנתיבות.
שלמה קרעי: אני תושב עוטף עזה ואני יודע שבעבר המדינה השקיעה מאות מיליונים בבניית חדרי מיגון בכל יישובי עוטף עזה, בכל בית, אבל זה שעשרות חולים שמטופלים במכון דיאליזה עדיין לא יכולים להגיע ולא מכינים תשתית כזאת שתוכל לטפל בהם בצורה בטוחה בסבבי לחימה, זה דבר שלא מתקבל על הדעת.
שלמה קרעי: אנחנו כאן כדי לשמוע את הסטטוס ולראות לאן מתקדמים, בתקווה להשלים את הסיפור הזה טרם סיבוב הלחימה הבא.
שלמה קרעי: לימור ברגר, מנהלת נפרוקר, המפעילים של מכון הדיאליזה, בבקשה.
לימור ברגר: אני מנהלת את רשת המכונים של פרזניוס בקהילה.
לימור ברגר: אנחנו מפעילים מכוני דיאליזה בקהילה, יש לנו רשת מכונים ממחניים ועד אילת.
לימור ברגר: המכון בנתיבות נפתח בשעתו לפי כל תנאי הרגולציה שהיו קיימים בשנת 2006.
לימור ברגר: בשנת 2014 היה שם סיור של פיקוד העורף ונאמר לנו לעשות איזשהם תנאי מיגון, כגון מיגון החלונות בטכניקה שנקראת "ארפל".
לימור ברגר: ביצענו את זה, עשינו את כל מה שנדרש מאיתנו.
לימור ברגר: אחר כך, בשנים מאוחרות יותר, הסתבר שהמיגון הזה אינו מספיק בגלל שינוי טווח הטילים מרצועת עזה והמכון הוגדר כלא ממוגן.
לימור ברגר: זה אומר שבשעת חירום, על פי הנחיה של משרד הבריאות, אנחנו מפנים את המטופלים לצורכי קבלת טיפול הדיאליזה, שהוא טיפול חיוני, למכונים ממוגנים בבאר שבע וברהט.
לימור ברגר: המיגון של המכון הקיים לא על הפרק מבחינת המבנה ואנחנו נשמח להתדיין לגבי מיקום אחר בעיר.
שלמה קרעי: בסדר גמור, תודה רבה.
שלמה קרעי: ראש עיריית נתיבות, יחיאל זוהר, בבקשה.
יחיאל זוהר: תודה, חבר הכנסת קרעי.
יחיאל זוהר: אני רוצה לתקן את מה שאמרה הגברת כרגע.
יחיאל זוהר: התכתובת של המשרד שמבקש לתקן את העוול הזה התחילה עוד ב-2012 ולא ב-2014.
יחיאל זוהר: כבר ב-2012 הם קיבלו מכתב.
יחיאל זוהר: מתי פולג, שהיה המנכ"ל אז, קיבל מכתב ממשרד הבריאות שבו הוא מתבקש למצוא מקום חלופי להפעלת הדיאליזה בחירום.
יחיאל זוהר: שבוע לאחר מכן אותו עוזי קרן כותב: כפי שנראה, אין לחברה שום כוונה למצוא מקום חלופי.
יחיאל זוהר: הסיפורים האלה נמשכים במשך שמונה שנים, עד היום.
יחיאל זוהר: לי יש עשרות מכתבים, גם למשרד, גם למבקר המדינה, לצבא ולכל גורם אפשרי.
יחיאל זוהר: העניין הוא שלמעשה חברה פרטית צריכה לדאוג למקום חלופי.
יחיאל זוהר: היא יכולה לשכור מקום ולפתור את הבעיה.
יחיאל זוהר: אני לא מבין למה זה צריך להגיע למצב שבו מבקשים התערבות של הכנסת או של חברי הכנסת, שעושים את זה מתוך אכפתיות, כאשר כל הפתרון הוא פתרון כספי, כאשר מי שצריך להכניס יד לכיס ולממן את זה זה היזם עצמו שמפעיל את המכון הזה בעיר.
יחיאל זוהר: אני אומר את זה כדברי פתיחה.
יחיאל זוהר: אני מניח שהדברים נעשים בתום לב ומתוך כוונה לפתור את הבעיה, אבל יש כל כך הרבה תכתובת סביב הסיפור הזה והגיע הזמן שייקחו מקום ממוגן אחר בשכירות או שיקבלו את ההצעה הראשונית שלי לקחת מקום בחירום, בזמן שיורים עלינו, ולהעביר את השירות למבנה ממוגן שאנחנו נעמיד לרשותם.
יחיאל זוהר: זה לא יהיה לשימוש קבוע, אלא רק לשימוש בחירום.
יחיאל זוהר: אפשרות אחרת היא שיבדקו לשכור מקום אחר ונפתרה הבעיה.
יחיאל זוהר: אני לא מבין על מה הדיון.
שלמה קרעי: ראש העיר, יש כאן מכתב שיצא לפני יותר משנה על ידי אבי דיכטר, יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון דאז, לאחר שהעלינו בפניו את הסוגיה הזאת.
שלמה קרעי: הנושא הזה נידון גם לגבי מבנה בחירום והוא נפסל, אני מניח בגלל קושי להעביר את כל הציוד ברגע שיש סבב לחימה, לפעמים של יום, לפעמים של שבוע.
שלמה קרעי: להעביר בחירום את כל המכון למבנה אחר, כנראה מסובך מדיי ומיותר כאשר אפשר למגן.
שלמה קרעי: זה שמדובר במבנה פרטי לא מונע מאיתנו ולא משחרר אותנו מהמחויבות למגן לטובת מתן שירות לאזרחים, כמו שהמדינה מיגנה מאות בתים ביישובי עוטף עזה.
שלמה קרעי: בכל בית פרטי בנו ממ"ד.
שלמה קרעי: אז אם כאן מדובר בעשרות חולים שמטופלים, אנחנו כן יכולים לעשות את זה.
שלמה קרעי: אז דובר על 800,000 שקל שאבי דיכטר, לשעבר יושב ראש ועדת החוץ והביטחון, הציע לחלק את זה בין כמה גורמים, שכל אחד ייתן משהו כדי לפתור את הבעיה הזאת.
שלמה קרעי: בסופו של דבר, לא משנה מה יהיה הפתרון, העיקר שיהיה פתרון.
שלמה קרעי: לעבור למבנה חירום – נראה לי קצת מופרך לעבור בכל פעם שיש מספר ימים של לחימה.
שלמה קרעי: להעביר את כל הציוד, להתקין את כל המכונות הנדרשים וכו' – אני לא חושב שאפשר לקבל פתרון כזה.
שלמה קרעי: לשכור מקום חדש – צריך לבחון את העלויות.