GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עפר שלח: הבנתי שזה בשיתוף פעולה עם המעסיקים, עם צד הביקוש בעניין הזה, איפה אתם עומדים מול המשרדים הממשלתיים?
ללי דרעי: אנחנו בקשר גם עם משרד האוצר, אגף התקציבים, בקשר ממש הדוק איתם.
ללי דרעי: אנחנו בקשר גם עם משרד העבודה כמובן, עם מוטי אלישע וכל הצוות שלו.
ללי דרעי: יש עכשיו ראש אגף חדש, ניצן ממרוד, ואנחנו ממש מאחלים לו המון המון הצלחה, כי הצלחה שלו זה הצלחתנו.
ללי דרעי: אנחנו בקשר עם כולם.
ללי דרעי: אנחנו מציגים להם את הרעיונות שלנו, אני שומעת המון הקשבה, רק שאנחנו חושבים שהדברים צריכים להיעשות הרבה הרבה יותר מהר, כי כל ההכשרות האלה היו צריכות לצאת לפועל לפני חצי שנה, אנשים מחכים לזה.
עפר שלח: כאמור זה רעיון אחד מכמה שמסתובבים בשטח.
עפר שלח: אני מביא אותו מפני שבעיניי יש בו אלמנטים מאוד מהותיים, בעיקר ההתחייבות להשמה והעובדה שמהרגע הראשון יש מסלול מעשי שבו ההכשרה הזאת מתקיימת ולא איזה הכשרה שמוציאה אותך לעולם יותר כשיר, אבל לא ברור אם יש ביקוש בדיוק לכשירות הזאת.
עפר שלח: נתחיל את הסיבוב שלנו כאמור באיגוד התעשיינים.
עפר שלח: אורית רמון, בבקשה.
<< אורח >> אורית רמון: שלום.
<< אורח >> אורית רמון: אני רוצה להתחבר דווקא למה שאמרה ללי כהקדמה.
<< אורח >> אורית רמון: במהלך השנים יש שחיקה, זה לא סוד, שחיקה בכל הנושא של הכשרות מקצועיות, בכל הנושא של חינוך מקצועי-טכנולוגי.
<< אורח >> אורית רמון: נוסף על זה תדמית התעשייה שנפגעה ושאיבת המוחות והאנשים המוכשרים לעולם ההייטק.
<< אורח >> אורית רמון: דווקא בתקופה הזאת חשוב להבין שאנחנו צריכים לדבר בשני ערוצים.
<< אורח >> אורית רמון: ערוץ אחד זה הכשרות מקצועיות למקצועות של כאן ועכשיו.
<< אורח >> אורית רמון: לשאלתך, יש אלפי משרות שכרגע פנויות לאיוש וניתן לעשות להן הכשרות.
עפר שלח: אורית, זה בדיוק מה שרציתי לשאול.
עפר שלח: התקופה הנוכחית היא סוג של תקופת מבחן.
עפר שלח: בתקופת שפע, כשהאבטלה היא 4%, יכול להיות שתעשייה זה קשה מדי, זה לא מספיק מתגמל, מישהו מעדיף לעסוק בענף אחר, וכמובן כל עבודה מכבדת את בעליה.
עפר שלח: היום, כשחלק לא קטן מענפי השירותים למשל, מכיוון שמטבעם הם ענפים שקשורים בהתחככות של בני אדם, הם יותר מושבתים מאשר מפעלי תעשייה, שאם הם נכנסו לתו סגול כזה או אחר, ממשיכים לתפקד.
עפר שלח: הדעת הייתה נותנת שאנשים יתדפקו על הדלת בשביל לעבוד אצלכם.
עפר שלח: האם זאת התוצאה?
עפר שלח: האם זה המצב?
עפר שלח: האם את יכולה לתת לי גם נתונים על כמה אנשים קלטה או מכשירה התעשייה או התעשייה שתחת התאחדות התעשיינים?
עפר שלח: וגם כמה מקומות ריקים עדיין יש שאתם לא מצליחים למלא?
<< אורח >> אורית רמון: בעניין המשרות הפתוחות, התעשייה אכן כרגע היא מה שנקרא "המנוע" שעובד 24/7, גם בימים של סגר, ואנחנו רואים שהדרישות לכוח-אדם ולכוח-אדם מוכשר ומיומן עדיין עומדות על כ-75% מהדרישות בסך-הכול שנדרשות היום בתעשייה.
<< אורח >> אורית רמון: אבל סדר הגודל של הדרישות בפועל עומד על בסביבות 7,000 עד 10,000 עובדים בתקופת משבר הקורונה בכל רגע נתון.
<< אורח >> אורית רמון: זה לשאלה של המיידי.
עפר שלח: איך זה ביחס לתקופה לפני הקורונה?
עפר שלח: וכמה מזה עולם התעסוקה מצליח לספק?
<< אורח >> אורית רמון: יחסית לתקופה של טרום המשבר עמדנו על סדר גודל של 15,000-10,000 משרות פנויות.
<< אורח >> אורית רמון: השינוי לא מאוד מהותי, ועדיין יש לנו צורך.
<< אורח >> אורית רמון: אנחנו מנסים להניע כבר כמה חודשים וביתר שאת בתקופה הזאת מהלכים עם כל גורמי הממשלה.
<< אורח >> אורית רמון: אנחנו באמת מוכנים לשתף פעולה עם כל מי שיגיד שהוא מוכן להניע איתנו מהלכים.
<< אורח >> אורית רמון: אני חייבת להגיד שזה מאוד מאוד לא פשוט.
<< אורח >> אורית רמון: התעשיינים מבחינתם מוכנים להיות אלה שמתחייבים לתעסוקה, מתחייבים לחלק בדבר הזה, אבל חייבים להתחיל לעשות את זה הלכה למעשה.
<< אורח >> אורית רמון: אני חייבת להגיד שהתחלנו עכשיו איזה מהלך עם שירות התעסוקה בצורה של שוברים, אבל השוברים, לא כמו שללי אמרה, זה שוברים למעסיקים, ויש שם נושא של התחייבות לתעסוקה.
<< אורח >> אורית רמון: כרגע אנחנו מייעדים לקלוט במסלול הזה בסביבות 150 מעסיקים.
<< אורח >> אורית רמון: זה משהו שאמור לקרות עכשיו.
<< אורח >> אורית רמון: תוך כדי המעסיקים יכשירו את העובדים בשלושה החודשים הראשונים במקום העבודה ויקלטו אותם.
<< אורח >> אורית רמון: תהיה כאן מחויבות של המעסיקים, כמובן של התעשייה להכשיר את העובדים, להעמיד חניכה מתאימה.
<< אורח >> אורית רמון: תהיה כאן בקרה שהחניכה היא אכן עובדת ואפקטיבית.
<< אורח >> אורית רמון: אנחנו מדברים, והכאן ועכשיו זה מאוד חשוב, אבל בהיקפים של האנשים שכרגע מוגדרים כדורשי עבודה, אף מקום במשק לדעתי לא יוכל עכשיו לקלוט חצי מיליון דורשי עבודה.
<< אורח >> אורית רמון: אנחנו חייבים להתחיל להכשיר את כוח-האדם לתעשייה המתפתחת, לתעשייה הטכנולוגית, כמובן עם מחויבות של המעסיקים, אבל אנחנו חייבים לעבוד בשני הערוצים האלה במקביל, לא כל הזמן להכשיר את האנשים של הכאן ועכשיו, כי אנחנו נמצא את עצמנו ביוני בשבר עוד יותר גדול ממה שקיים היום.
עפר שלח: אני מקבל לגמרי, ולכן אני שואל על ניצול ההזדמנות הזאת מבחינתכם.
עפר שלח: הרי אנחנו הרבה זמן מדברים על סוגיית הפריון, הרבה זמן אנחנו מדברים על זה שלתעשייה יש צורך להתחדש ולהפוך להיות יותר טכנולוגית, גם התעשייה המסורתית, ועכשיו הדעת נותנת שיש לכם אפשרות להציע עבודה לכוח-אדם איכותי, שיכול להיות שבתנאים יותר נוחים, לאו דווקא יבחר בתעשייה מטעמים של תדמית או כל דבר אחר, אבל היום אין לו ברירה.
עפר שלח: על זה אני שואל.
עפר שלח: מה התוכנית שלכם בהקשר הזה?
<< אורח >> אורית רמון: בחודשים האחרונים אנחנו ניסינו לקדם כמה תוכניות עם כל גורמי הממשלה.
<< אורח >> אורית רמון: הצענו תוכנית שאנחנו נקים, אפילו בשיתוף איזה לשכת מעסיקים, שתפעל גם עם אגף כלכלה אצלנו, נעשה ניתוחים ודרישות, נלמד על הנושא של הכשרות נדרשות לתעשייה מתקדמת, כי זה לא מספיק מפותח כאן בארץ, והתעשייה מאוד רוצה.
<< אורח >> אורית רמון: התעשייה הרגישה שבשנים האחרונות, כן, המוחות קצת ברחו החוצה.
<< אורח >> אורית רמון: אנחנו רוצים להחזיר אותם, אנחנו רוצים לפעול לקדם הכשרות, אבל אנחנו צריכים פה שיתוף פעולה.
<< אורח >> אורית רמון: כבר יש על השולחן כמה תוכניות מול כל משרדי הממשלה.
<< אורח >> אורית רמון: אנחנו מבחינתנו, מי שירצה לשתף איתנו פעולה ובאמת להשתמש בנו, יש לנו את הכלים כדי ללמוד ולהביא את הצרכים לאן שהתעשייה מתפתחת, אבל נצטרך שיתוף פעולה.
<< אורח >> אורית רמון: המעסיקים – הקשר שלהם והיכולות שלהם, בעיקר מעסיקים בינוניים, מוגבלים.
<< אורח >> אורית רמון: אנחנו נצטרך פה משאבים ונצטרך פה כמובן יד אחת עם גורמי המדינה.
עפר שלח: אני מבקש את נשיאות המגזר העסקי.
עפר שלח: הגר יהב, בבקשה.
עפר שלח: שלום, הגר.
הגר יהב: שלום, אדוני היושב-ראש ותודה על הדיון.
עפר שלח: אותן שאלות שהפניתי לאורית רמון אני מפנה גם אלייך.
הגר יהב: תודה.
הגר יהב: אני מנכ"לית נשיאות המגזר העסקי.
הגר יהב: אני אתחיל מהשורה התחתונה.
הגר יהב: אני לא באה לדבר פה על רעיון או יוזמה, אני באה לעדכן את הוועדה על כך שאנחנו על קו הסיום, ממש בימים הקרובים ייחתם החוזה על המיזם המשותף בין נשיאות המגזר העסקי לבין זרוע העבודה, ומשמעות המיזם הזה זה הקמת מינהלת מעסיקים שאמורה לתת - - -
עפר שלח: מה זה "זרוע העבודה"?
הגר יהב: זרוע העבודה במשרד העבודה – אגף ההכשרה.
עפר שלח: יש דבר כזה שנקרא "זרוע העבודה"?
הגר יהב: מוטי אלישע.
הגר יהב: עוד לפני פרוץ משבר הקורונה, נשיאות המגזר העסקי באמצעות הפורום הכלכלי-חברתי שמה לעצמה יעד למצוא את הכלים ואת כל התוכניות הכלכליות, כשהמטרה שלהם היא להעלות את הפריון.
הגר יהב: אחרי פרוץ משבר הקורונה, בעקבות משבר התעסוקה המשמעותי שנוצר פה במדינת ישראל, נוצרה יוזמה שכרגע כבר עובדת.
הגר יהב: המעסיקים קיבלו החלטה שאנחנו לא מחכים למדינה.
הגר יהב: הפסקנו להניח תוכניות ולחכות שהם יירתמו אליהן, אלא פשוט גם יצאנו לגיוס של כסף לטובת מיזם משותף עם זרוע העבודה במשרד העבודה, ואנחנו הולכים להקים מינהלת מעסיקים, כשהמשמעות שלה היא לעשות מיפוי, מצד אחד של הצרכים של המעסיקים, גם לאור השינוי שיש כרגע כתוצאה ממשבר הקורונה, אל מול הביקושים מצד העובדים, ולייצר מצב חדש שבו כל ההכשרות בסופו של דבר יהיו מותאמות לצרכים האמיתיים של המעסיקים במשק.
הגר יהב: אני כבר יכולה להגיד לכם שבאמצעות מספר חברות במשק, כמו "אדם מילא" למשל, יש מיפוי שקורה בימים אלה של כל הצרכים של המעסיקים במשק.
הגר יהב: דיברה לפניי אורית, גם דובי אמיתי שעומד בראש נשיאות המגזר העסקי הציג לרון תומר את כל המיזם הזה, רק שהם החליטו ללכת לעשות את זה במקום אחר.
הגר יהב: אני יכולה להביא דוגמה.
הגר יהב: בחודש מאי היו חסרים במשק 3,423 מטפלים סיעודיים, 3,247 מפתחי תוכנה, 2,755 עובדים בענף הבנייה, 2,401 עובדי מכירות.
הגר יהב: אני מביאה לכם סתם דוגמה קטנה למיפויים שאנחנו אוספים מהשטח.
הגר יהב: התשתית שאנחנו בונים כרגע זו תשתית טכנולוגית, בשיתוף עם הצבא, שתיתן מיפוי של כל הצרכים של המעסיקים, ואותם צרכים יוכלו להיות בהלימה לביקושים של העובדים, אנשים שמעוניינים לחזור למעגל התעסוקה, ולייצר את החיבור ביניהם, בשביל שההכשרות יותאמו בסילבוס ובצרכים הכי אמיתיים והכי מיידיים של המעסיקים.
עפר שלח: כשהתחייבות המעסיקים, מבחינת
עפר שלח: כם כנציגים שלהם, היא מה?
הגר יהב: קודם כול אנחנו בשלב של המיפוי, כי כרגע יש דוח – אני אנסה לשתף את זה אתכם – שבמדינת ישראל הסתובבו בשנים האחרונות באזור 3 מיליארד שקל שנה בעולם ההכשרות, אבל לא נעשה החיבור בין ההכשרה לבין הצורך של המעסיק בקצה.
הגר יהב: זה אומר שבן אדם היה יכול להיכנס להכשרה מבלי שיש את החיבור לזה שההכשרה הזאת תביא למצב שאותו מעסיק ירצה לקלוט אותו.
עפר שלח: בדיוק בגלל זה אני שואל אותך על התחייבות המעסיקים.
עפר שלח: אם המעסיקים, כמו בתוכנית של המקפצה או בכל תוכנית אחרת – אם המעסיק או שותף בכסף, שזה סוג של התחייבות, או שותף בהתחייבות להשמה, אז התקע פוגש את השקע בסיפור הזה.
עפר שלח: גם יכול להיות, ובדברים שללי אמרה זה גם עולה – יכול להיות שעובדים בסיעוד למשל, עם הזדקנות האוכלוסייה זה מקצוע שיכול להיות שיזדקקו לו יותר ויותר, אבל יכול להיות שעכשיו בגלל מחסור שנוצר בקורונה אתם מקבלים את המפה הזאת, אבל יכול להיות שהיא תשתנה עד שתיגמר ההכשרה.
עפר שלח: חייב בסוף להיות משהו שגם המעסיק אומר:
עפר שלח: אני מתחייב או במקום או בכסף, כי זה מה שהכי טוב מבטיח לנו שאכן בקצה יצא אדם עובד.
הגר יהב: אנחנו לקחנו על עצמנו את המשימה לבניית הבסיס, התשתית, בשביל לייעל את כל עולם ההכשרות.
הגר יהב: ברור מעל לכל ספק שכרגע, השלב הבא, אחרי שיהיה מיפוי מדויק של הצרכים ושל הביקושים, שזה יהיה השלב שבו ניתן יהיה להניח את המודלים, יאפשרו למעסיק לקלוט בתוך החברה שלו, במקומות שיש מעסיקים שיכולים לעשות הכשרה in house, לקלוט עובד תוך התחייבות שהוא יישאר, באמצעות סיוע של המדינה למימון אותה הכשרה.
הגר יהב: ובסוף, עם התחייבות של מעסיק לקלוט את העובד לתעסוקה, זה יהיה ה-game changer.
הגר יהב: נכון להיום גם ההכשרות הקיימות – אני יכולה להגיד לכם למשל שב"קרן מעגלים" כן מייצרים הכשרות עם מעסיק בקצה.
הגר יהב: אני יודעת שהולכת מנכ"לית הקרן, פוגשת למשל את מנכ"ל הרכבת, בודקת מה הצרכים שלו ומייצרת הכשרות מותאמות.
הגר יהב: אני יודעת שגם במרכז השלטון המקומי עושים את זה.
הגר יהב: זה הדבר הנכון לעשות.
עפר שלח: אני מסכים איתך, אבל כדי שהדבר הזה יהיה בסדר גודל תעשייתי, ולא רק בגלל משבר הקורונה – התחלתי בדברי הפתיחה שלי ואמרתי שהקורונה במובן הזה היא סוג של נורמלי-חדש, אולי על הקצה, אבל נורמלי-חדש – כדי שהוא יהיה תעשייתי נדמה לי שמה שעולה מתוכנית המקפצה ומה שנדמה לי שצריך לעלות זה מין מרכז כזה שאליו מתנקזות הבקשות, בין אם דרך ארגונים ואפילו מעסיק פרטי יכול לגשת אליו ולשים שם לוח דרושים, וזה כמובן מיתרגם למספרים גדולים, ובצד השני יוצאים קורסי הכשרה שמתאימים לדבר הזה, כשהמעסיק מתחייב כמובן בצורה כזאת או אחרת.
עפר שלח: לא יכול להיות שמנהלת של קרן כזאת או אחרת נפגשת עם רכבת ישראל.
הגר יהב: נכון, אתה צודק.
הגר יהב: זה יהיה השלב הבא.
הגר יהב: זה בהחלט יהיה השלב הבא.
הגר יהב: זה יפגוש גם בתחום האקדמיה.
הגר יהב: אנחנו עושים פיילוט בצפון בשיתוף גם עם הטכניון לייצר סילבוס.
הגר יהב: בסופו של דבר בעולם התעסוקה אנחנו מוצאים הרבה שמחפשים את הניסיון.
הגר יהב: גם עולם האקדמיה השתנה, ואנחנו מזהים את זה ושומעים, מתוך שיח שאנחנו מקיימים עם הרבה גופים, על זה שמחפשים את הדרך לעשות הסבות מקצועיות, לא רק הכשרות, לייצר את המקצועות החדשים ולבנות מסלולי הכשרה מהירים.
הגר יהב: קודם כול מה המעסיק צריך, לשלב את כל הגופים שעוסקים בהכשרות, על מנת לייצר את המצ'ינג המושלם לעובד ולמעסיק באמצעות כל הגופים שקיימים כיום במשק, גם במכללות, באקדמיה וכו'.
הגר יהב: אני יכולה להגיד לכם שעשינו ניתוח של 10,000 מקצועות, שקיימים היום בעולם הביקושים, שאנשים מבקשים להכיר וללמוד מחדש, ובזה אנחנו עוסקים.
עפר שלח: את יודעת להגיד לי משהו מספרי?
עפר שלח: כמה עברו דרככם, דרך העסקים שאתם מייצגים?
עפר שלח: כמה אנשים מצאו עבודה בחודשים האלה?
עפר שלח: האם יש לך איזה נתונים?
הגר יהב: כרגע המינהלת עוסקת במיפוי צרכים וביקושים.
הגר יהב: עוד לא הגענו לשלב הבא של עשיית המצ'ינג הזה.
הגר יהב: כרגע אנחנו רק בבניית התשתית בשביל לעצור את הדברים שעלו בדוחות מבקר המדינה ב-2003 או בכלל.
עפר שלח: עברו 17 שנה, הגיע הזמן שנגיע לזה.
הגר יהב: יפה שמצאתם דוח מ-2003 כדי לקיים עליו דיון.
עפר שלח: שמחתי לשמוע את נציג המבקר אומר שהם עובדים על שני דוחות בעניין הזה.
עפר שלח: זו בהחלט לקונה גם בתשומת הלב של כולנו.
עפר שלח: הנושא הזה מונח על השולחן כבר כמה וכמה שנים, בגלל התופעות המקבילות האלה, גם של הזדקנות האוכלוסייה וגם של השינויים העצומים.
עפר שלח: יש הרי את הקלישאה שאומרת, והיא לא קלישאה בת חודשיים, שילד בן שש שנכנס היום לבית ספר, לכיתה א', עד שהוא יהיה בן 18 ויצא ממערכת החינוך, בשלום אני מקווה, חצי מהמקצועות שקיימים היום לא יהיו, וחצי מהמקצועות שיהיו אז עוד לא הומצאו היום.
עפר שלח: זה העולם.
עפר שלח: אנחנו כבר מדברים עשורים על זה שאנחנו מגיעים לנקודה הזאת.
עפר שלח: ויפה שעה אחת קודם גם מבחינתכם.
הגר יהב: אני אוסיף משפט, אדוני היושב-ראש, ובזה אני אסיים ואפנה לעדכונים ממשרד מבקר המדינה שאולי יספר לנו דברים שעוד לא גילינו, המערכת שאנחנו מדברים עליה היא מערכת נושמת יומיומית.
הגר יהב: זה לא משהו שפתאום נקבל צרכים ובעוד שבוע פתאום אנחנו מדברים על מה היה בשבוע שעבר.
הגר יהב: זאת מערכת שכל הזמן חיה ונושמת את השטח, גם בביקושים וגם בצרכים.
הגר יהב: זה אומר שמחר יש לנו מקצוע חדש שנולד, המערכת מזהה את זה.
הגר יהב: וזה ה-game changer פה.
עפר שלח: אני מבקש לשמוע את ראובן אדרעי, שירות התעסוקה.
ראובן אדרעי: צוהריים טובים, כבוד היושב-ראש.
עפר שלח: שמעת?
ראובן אדרעי: כן.
ראובן אדרעי: אני רוצה קודם כול לשים על השולחן נקודה שמדברת על הקורונה, ואי-אפשר להתעלם ממנה, כי בסוף חלוקת הכספים לאבטלה עד יוני 2021 מונעת מהרבה צעירים והרבה אנשים לקום ולצאת לעבודה.
ראובן אדרעי: אנחנו נתקלים בזה ביומיום וזה דבר שצריך לשים על השולחן.
ראובן אדרעי: כל אופציה או דרך שאנחנו מעלים נתקלים בדבר הזה.
ראובן אדרעי: זה כדי שנבין איפה אנחנו נמצאים.
עפר שלח: ראובן, סליחה שאני קוטע אותך.
עפר שלח: שני דברים בהקשר הזה: האחד, ככל שתוכל בהמשך תספק לנו מספרים כמה אנשים עברו דרך שירות התעסוקה או כמה אנשים מצאו מקום.
עפר שלח: זה אחד.
עפר שלח: והשני, אני חושב שגם מי שמתרווח אחורה ואומר לעצמו: מבטיחים לי חל"ת עד יוני 2021, מבין היום – אולי לא הבינו את זה לפני חודש, חודשיים ושלושה – מבין היום שבמובן הזה הקורונה איתנו גם מעבר ליוני 2021, אפילו אם יהיה חיסון בינואר 2021.
עפר שלח: כתופעה כלכלית-תעסוקתית היא איתנו הלאה.
עפר שלח: האם אתם רואים שזה מביא לאיזה סוג של שינוי או שאנשים אומרים: נגיע לגשר, נחצה אותו.
ראובן אדרעי: לא.
ראובן אדרעי: אני חושב שכבר דיברנו בעבר בוועדה הקודמת.
ראובן אדרעי: מה שעשינו הוא שיצרנו מצב שנכנסנו לאימונים תעסוקתיים באון-ליין.
ראובן אדרעי: איתנו יותר מ-15,000 אימונים לדורשי עבודה.
ראובן אדרעי: בשכבות הצעירות, כדי להתחיל להבין מה קורה מסביב, האימונים האלה חשפו בפנינו חולשות בסיסיות שקיימות ואי-מודעות לכל הכלים שהמדינה נותנת.
ראובן אדרעי: מדובר פה במשבר שחשף אי-מודעות של הרבה אזרחים.
ראובן אדרעי: יש כל כך הרבה כלים, שת"פים, ויש פה נוכחים שעושים איתנו שת"פים, וגם ציינו את זה קודם.
ראובן אדרעי: אנחנו רואים שהחשיפה, האימון האישי, עוד טרם ההכשרות, אני מדבר על הכלים הרכים: האימון האישי, הייעוץ התעסוקתי, הליווי, זה קודם כול כדי להבין מי עומד מולנו ומה הוא רוצה.
ראובן אדרעי: זה מה שהתחיל לתת את האות.
ראובן אדרעי: אנחנו רואים עם הצעירים – אני אומר צעירים, וזה יכול להגיע עד גיל 35 – הרבה צעירים כבר מבינים שהם צריכים לקפוץ הלאה, מחוברים לכל מיני סדנאות און-ליין ודברים שקיימנו, הכשרות און-ליין, ביחד עם עמותת "תפוח" ועוד כל מיני דברים שקורים כרגע.
ראובן אדרעי: אנחנו מדברים על כמויות גדולות.
ראובן אדרעי: למשל סדנאות, אז השתתפו 9,000 איש בסדנאות.
ראובן אדרעי: בשיחות אימון אישי, אמרתי, בערך 15,000, בייעוץ תעסוקתי עוד 13,000.
ראובן אדרעי: הדברים זזים וכל הזמן נעים.
ראובן אדרעי: באשר להכשרות שדיברו קודם דרך שוברים וכו' – בסוף צריך לזכור, נכון, חייב שיהיה פה מעסיק בקצה.
ראובן אדרעי: אי-אפשר לנסות לקחת מישהו או לפחות לדרבן אותו למצב שהוא מקבל משהו ואין מישהו שקולט אותו או חוסר איזון בין הצרכים לבין מה שבאמת עושים.
ראובן אדרעי: אני יכול לתת נתון של מה שבוצע כבר בשטח.
ראובן אדרעי: כשיצאנו לפרויקט עם התאחדות התעשיינים, אנחנו מדברים בערך על 169 מעסיקים, כשבקצה יש בערך 900 עובדים.
ראובן אדרעי: יש פה רצון, יש פה חיבור לשטח.
ראובן אדרעי: אבל פה צריך לזכור כמה דברים.
ראובן אדרעי: השמות בקצה זה לא חזות הכול, כי בסוף יש גם בחירה אישית של הבן אדם.
ראובן אדרעי: הוא יכול לבחור שובר – וציינו פה קודם שמחלקים שוברים ללא פיקוח, ללא בקרה – ואני יכול לשתף אתכם שכדי להוציא שובר עושים תהליך, שזה יועץ תעסוקתי, אחר כך זה עובר לוועדה ואחר כך עוד ליווי אישי.
ראובן אדרעי: בשביל להוציא שובר עושים פיין טיונינג עם דורש העבודה לפני שהוא יוצא החוצה.
ראובן אדרעי: אני יכול לתת נתון על 1,275 שוברים שיצאו לדרך, חלק גם בתקופת המשבר הנוכחי.
עפר שלח: סליחה, אבל השמות בקצה זה כן המבחן.
עפר שלח: אני מסכים איתך שיש מערכת טעמים של האדם בסוף, אבל אתם שירות התעסוקה.
עפר שלח: כשאתה קם בבוקר מספר המטרה שאתה רואה מול העיניים זה מספר האנשים שעברו אצלך ומצאו עבודה.
עפר שלח: אם בסוף זו הבחירה האישית, אולי צריך לשנות את המערכת ככה שהיא יותר תתאים לבחירות האישיות או ליצור תמריץ אחר, וזה בלי להעיר הערה על איכות ההכשרה שאתם נותנים.
עפר שלח: בסוף המבחן שלך, מספר המטרה שלך, זה כמה אנשים עברו דרכך והם עובדים היום.
ראובן אדרעי: זה בדיוק מה שאני אומר.
ראובן אדרעי: אם אתה מתייחס לעניין של השוברים, אני יכול להגיד לך שמתוך סך השוברים שיצאו בתקופה הזאת וקצת לפני טרום המשבר הזה, יש שם לדעתי בערך 70% השמה.
ראובן אדרעי: אנחנו מדברים פה מתוך 1,275 דורשי עבודה שהוכשרו, שנכנסו כמעט 70% להשמה.
ראובן אדרעי: חלק מהם, צריך לזכור, גם פתחו עסקים קטנים, גם השתלבו בתעשייה, עשו כל מיני דברים.
ראובן אדרעי: נכון, מדובר פה על שני תהליכים שונים.
ראובן אדרעי: מה שצריך לעשות, וזה נכון, אני מסכים פה עם חלק מהדוברים שאמרו שצריך להתאים את זה למה שקורה בשטח.
ראובן אדרעי: אי-אפשר לשחרר הכשרות שלא קשורות לשום דבר, וצריך להתרענן ולנסות להבין את זה דווקא מהתובנות מהשטח.
ראובן אדרעי: ואנחנו מבצעים את זה, אם זה ברמה המוניציפלית עם השלטון המקומי, דברים שכבר ביצענו עכשיו בפועל, כל מיני אפיונים לפי ערים, ואז התמונה נראית אחרת.
ראובן אדרעי: אם הרשות ביחד עם הסניף המקומי שלנו אומרים שיש כאן X דברים לעשות, בואו תירתמו אלינו, אנחנו נכסים לתהליכים כאלה שכבר קורים היום, אם זה בשדרות, אם זה בטבריה.
עפר שלח: מאה אחוז, אבל זה אחוז גבוה ומספר מוחלט נמוך.
עפר שלח: זה 70%, אבל זה 900 איש.
עפר שלח: אתה בתוך השוק הזה.
עפר שלח: 900 איש זה 0.2% מדורשי העבודה שיש היום במשק.
עפר שלח: אז או שהם לא רוצים לעבור דרך שירות התעסוקה או שיש משהו במערכת המחושים שלכם בשטח, או במערכת הזרועות שלכם שאוספות את האנשים, שלא עובד.
ראובן אדרעי: אני מסביר.
ראובן אדרעי: אני יכול לתת כל כך הרבה מספרים, כי לא מדובר ספציפית רק על שוברים או משהו אחר.
ראובן אדרעי: יש פה הסבה להוראה שביצעו 6,600, יש הסבה לרוקחות שהעברנו 100 איש.
ראובן אדרעי: יש פה מלא מלא מספרים כשבסוף רואים תמונה כוללת.
ראובן אדרעי: זה תהליכים שקורים און-ליין כל הזמן.
ראובן אדרעי: באשר למחושים צריך לזכור שני דברים: אנחנו פרוסים ב-72 לשכות, אנחנו מחוברים לרשויות, גם על מנת לזהות מתוך הרשויות, כי הפניות לא נעשות רק לשירות התעסוקה, הן נעשות בסוג של מתחם שהוא רחב יותר, שהוא גם השלטון המקומי, גם אנחנו.
ראובן אדרעי: זה מתנקז אלינו.
ראובן אדרעי: עוד פעם, אנחנו אומרים שבסוף, בשורה התחתונה, אני יכול להראות הרבה הרבה שיתופי פעולה.
ראובן אדרעי: ופה גולת הכותרת:
ראובן אדרעי: ככל שירבו שיתופי הפעולה עם כל הגופים שנמצאים כאן, לאזרח יהיו יותר אופציות.
ראובן אדרעי: ולכן צריך פה איגום של כל המשאבים האלה.
עפר שלח: תודה, בשלב הזה.
עפר שלח: אני מבקש שתישאר איתנו, אולי עוד נחזור אליך.
עפר שלח: אני מבקש לעלות את ניצן ממרוד, משרד העבודה.
עפר שלח: ניצן, שלום.
עפר שלח: קודם כול, אני מבין שאנחנו צריכים לברך אותך כי עכשיו נכנסת לתפקיד.
ניצן ממרוד: שלום.
ניצן ממרוד: שלום, יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת עפר שלח.
ניצן ממרוד: אני מזכיר לך שנפגשנו לפני כחודש, הייתי על מדים במילואים בקורונה.
עפר שלח: היית באלון?
ניצן ממרוד: נכון.
ניצן ממרוד: הייתי קצין אג"ם.
ניצן ממרוד: אני עשיתי את - - -
עפר שלח: עכשיו אני - - -
ניצן ממרוד: היו לי מסכות.
עפר שלח: אלה מאיתנו שלא זוכרים פרצופים, יש לנו תירוץ עכשיו, "היינו עם מסכות".
עפר שלח: קודם כול, אני מברך אותך שהשתחררת מהמילואים.
עפר שלח: כתוב לי פה "ממלא-מקום", אבל אתה כבר נכנסת לתפקיד, נכון?
עפר שלח: אתה באגף להכשרה מקצועית.
ניצן ממרוד: אני אציג את עצמי ברשותך.
ניצן ממרוד: כמו שנאמר פה, אני כבר שבוע שלם בתפקיד, לא מעט זמן.
עפר שלח: זמן מצוין בשבילנו להתנפל עליך, ניצן.
ניצן ממרוד: אני אשמח, הכול בסדר.
ניצן ממרוד: צריך להגיד שהאגף בשנה האחרונה עבר כמה אירועים לא פשוטים, גם טלטלה ארגונית, הוא היה בלי מנהל אגף לתקופה מאוד ארוכה, ואני נכנסתי לתפקיד לפני כשבוע, אבל זה לא מצדיק תהליכים.
ניצן ממרוד: חשוב לי להגיד שהאגף פה עשה לא מעט.
ניצן ממרוד: זרוע העבודה באופן כללי עשתה לא מעט דברים בחודשים האחרונים, שבעוד דקה גם נראה אותם, ונציג רגע כמה כיוונים שמתחברים לחלק מהדברים שנאמרו פה, גם על ידי ללי, שאתמול דיברתי איתה והסתמסנו ואני אמור להיפגש איתה בשבוע הבא, וכמו שנאמר פה, עם הגר, נשיאת המגזר העסקי, אנחנו בתהליך מאוד מתקדם, ואמור ממש בימים הקרובים להיחתם, הקמת מינהלת מעסיקים.
ניצן ממרוד: אחד הדברים המרכזיים שהשתנו בשנה האחרונה בהבנה, זה העניין הזה שאי-אפשר לעשות הכשרות רק כהכשרות שלא מחוברות בקצה למעסיקים, ואני אומר את זה רגע בהסתייגות.
ניצן ממרוד: זה לא יכול להיות חזות הכול, נכון שזה צריך לקרות, אבל צריך עדיין לעשות הכשרות נוספות שלא תמיד מחוברות למעסיק.
ניצן ממרוד: השאיפה זה לעשות כמה שיותר כאלה, כי זה ייתן לנו בסוף את ההשמה הכי טובה, בטח לאזרחים ובטח במצב הנוכחי, שבו אנחנו נמצאים היום בעידן הקורונה.
ניצן ממרוד: יש לנו מצגת.
ניצן ממרוד: אם תרצה, אפשר לעבור רגע כדי להגיד מספר נתונים וקצת עובדות.
ניצן ממרוד: מה שעשיתי למעשה ביום חמישי האחרון, ישבנו רגע על הדוח של 2003-2002, אומנם הוא לפני 17 שנה, כמו שאמרת, הרבה מאוד דברים השתנו, אבל לקחנו את ההיילייטס הכי מרכזיים שעלו שם, כנקודות לא טובות, או פחות טובות באגף שהתנהל אז.
ניצן ממרוד: ב-2003-2002 היו לנו כ-20 מרכזי הכשרה בפריסה ארצית ועוד 159 עובדי מדינה.
ניצן ממרוד: 40/15, מה שאתם רואים בעמודה המרכזית, זה תהליך שקרה לפני כחמש שנים.
ניצן ממרוד: ארבע שנים פרויקט, מכרז מאוד גדול שהאגף וזרוע העבודה יצאו אליו, כדי לראות איך משפרים את תהליך ההכשרה.
ניצן ממרוד: היום אנחנו עומדים על חמישה מרכזי הכשרה בפריסה ארצית, אין בה עובדי הוראה בכלל.
עפר שלח: זה עבר אאוטסורסינג כי הוצאתם את זה מעובדי מדינה?
ניצן ממרוד: כן.
ניצן ממרוד: זה זכיינים.
ניצן ממרוד: זה שני זכיינים.
ניצן ממרוד: שני זכיינים מאוד גדולים שזכו במכרז לפני כארבע שנים.
ניצן ממרוד: מכללת סח'נין ומכללת עתיד, נמצאים היום בחמישה מרכזי הכשרה בפריסה ארצית.
עפר שלח: האם זה מספיק?
ניצן ממרוד: נכון להיום הם לא בפול קפסיטי בכלל, הם בעבודה פחות מהיכולת, גם בגלל העברת תקציב.
ניצן ממרוד: אנחנו בתהליך מתקדם – אני אציין את זה גם בסוף – לפרויקט שנקרא "חממה", וזה מה שנקרא שמרכזי ההכשרה נמצאים בבחינה על אופן ההפעלה.
ניצן ממרוד: זה אחד הנושאים שאני מתעסק איתו עכשיו באופן אישי כחלק מהלמידה שלי, לראות לאן אנחנו רוצים ללכת עם מרכזי ההכשרה האלה.
ניצן ממרוד: פרויקט החממה זה פרויקט שאנחנו עושים ביחד עם ג'וינט תבת, לראות איך אנחנו עושים תהליך מכרזי אחר, מהיר יותר, קצר יותר, עם יכולת פריסה.
ניצן ממרוד: כמו שנאמר פה, לא רק שני זכיינים, אולי לפרוס את זה עם יותר זכיינים וכדומה.
ניצן ממרוד: זה תהליך שמתקיים כבר היום.
ניצן ממרוד: אנחנו בשלבים מאוד מתקדמים בעניין הזה.
ניצן ממרוד: יש את מוסדות ההכשרה והתפעול שלהם.
ניצן ממרוד: חשוב לי להגיד שהמכרז של שני המכונים האלה היה אמור להיגמר השנה.
ניצן ממרוד: בעקבות המצב, גם הקורונה וגם הסיטואציה שנכנסנו אליה, עשינו הסכם הארכת התקשרות עד לשנת 2021, אבל הוספנו בהסכם הזה של הארכת ההתקשרות בחירת מוסדות על פי איכות, לא רק על פי כמויות.
ניצן ממרוד: אנחנו יכולים לבדוק מדדי איכות.
ניצן ממרוד: עשינו שינויים גם במכרז עצמו, עשינו להם התאמות כדי לתת מענה יותר טוב להכשרות שאנחנו עושים היום.
ניצן ממרוד: ואני אומר את זה פה: אם היה לנו יותר כסף, מה שאמור להיות – ואני אומר את זה כסעיף, כי אפשר לראות באופן גורף בשנים האחרונות שתקציב אגף ההכשרה נגזר ונחתך בצורה מאוד קיצונית.
ניצן ממרוד: חלק מהעניין כנראה אחוז אבטלה נמוך – יכול להיות שהיה צריך פחות קורסים והכשרות, אבל בעידן של היום הסעיף התקציבי פה הוא משמעותי מאוד.
עפר שלח: בתוך כל התוספות התקציביות והקופסאות למיניהן, שרצו מתחילת משבר הקורונה, ממרץ-אפריל, מה קיבלתם?
ניצן ממרוד: כמעט כלום.
ניצן ממרוד: אם אני זוכר נכון את המספר, ועוד פעם אני אומר פה טיפה בהסתייגות, אבל אני יכול לבדוק את זה, סדר גודל לדעתי של בין 30 ל-50 מיליון שקל מההתחלה, שזה טיפה בים, וזה בעיקר לשוברים.
ניצן ממרוד: יושב-ראש הוועדה, הסיפור של שוברים, צריך להגיד, הוא טוב, לא לנו, כשאני רוצה לדעת בסוף, בקצה.
ניצן ממרוד: שוברים זה דבר טוב, כי לצורך העניין הוא מימוש מהיר, תקציבי מהיר, ואתה יודע שהוא בוצע.
ניצן ממרוד: אבל כשאתה מסתכל בסוף האם תבוצע בקצה שלו השמה, אני לא יודע.
ניצן ממרוד: אין על זה סגירת מעגל.
ניצן ממרוד: שמעת את זה גם מהדוברים לפניי.
ניצן ממרוד: אני חושב שנושא השוברים, אנחנו צריכים לבחון אותו.
ניצן ממרוד: אני חושב שיש לנו ערוצים הרבה יותר טובים היום, בעוד דקה אני אציג גם אותם, שאפשר לעשות.
ניצן ממרוד: נוהל ההכרה – דיברה לדעתי ללי בתחילת הדברים שלה על נוהל מאוד ארוך שגורם למעסיקים תהליך מאוד מתמשך עד שהם מצליחים, אם בכלל.
ניצן ממרוד: אני מסכים איתה מאוד.
ניצן ממרוד: זה משהו שאני מתעסק איתו היום.
ניצן ממרוד: כבר אישרנו אתמול עקרונית, הצגנו לראש זרוע העבודה, לממונה העבודה, למוטי אלישע, תהליך של מסלול ירוק, שעושה תהליך הרבה יותר קצר.
ניצן ממרוד: הורדנו הרבה מאוד מהנהלים.
ניצן ממרוד: אנחנו אמורים לסדר אותו בשבוע הבא עם הלשכה המשפטית, וברגע שהם יחתמו עליו, הכוונה שלנו היא להוציא את זה למעסיקים.
ניצן ממרוד: זה יקצר משמעותית את כל תהליכי הביורוקרטיה שקרו בנוהל ההכרה.
עפר שלח: רק שוב סליחה על בורותי, נוהל הכרה במה?
ניצן ממרוד: נוהל הכרה במוסדות להכשרה.
ניצן ממרוד: כשאני רוצה שמוסד יעבוד איתי כממשלה, יש דבר שמוגדר "נוהל הכרה".
עפר שלח: בדוח עלה "הפיקוח המקצועי מבקר בכ-7,000 מוסדות".
עפר שלח: מה זה 7,000 מוסדרות?