GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סעיד אלחרומי: לאחר הקפאה של חמש שנים, אני רואה שיש ניצוצות חיוביים לקדם את הנושא עם השר החדש הממונה.
שלמה קרעי: השאלה היא, חבר הכנסת אלחרומי - - -
טל אוחנה: אני אגיד ליושב-ראש הוועדה - - -
סעיד אלחרומי: לא יהיה מאבק על בעלות קרקע.
סעיד אלחרומי: לכן אני השקעתי המון שעות בשכנוע התושבים שם.
שלמה קרעי: השאלה הגם האם תושבי הפזורה שמסביב מסכימים?
סעיד אלחרומי: כן, כן.
שלמה קרעי: הם מוכנים לחתום על איזה שהוא מסמך שיסדיר את העניין הזה, שיוקם היישוב?
שלמה קרעי: העניין הוא שצריכה להיות כאן מדיניות כוללת.
שלמה קרעי: להקים עוד יישוב פה ועוד יישוב שם; בסוף אנחנו לא מצליחים להסדיר את אלה שיושבים מסביב.
שלמה קרעי: זאת בעצם הבעיה שאנחנו רואים היום.
סעיד אלחרומי: מי שמכיר את רח'מה ואת ירוחם, יודע שיש קהילה מסוימת שעשרות שנים גרה בסביבה, בעיקר בצד הצפוני של ירוחם.
סעיד אלחרומי: בצד הצפוני-מזרחי של ירוחם, ליד אזור התעשייה, וגם מערבית לכביש.
סעיד אלחרומי: וכל הקבוצה הזאת תתרכז ב-2,500 דונם שעליהם מדובר.
סעיד אלחרומי: היום השטח שנמצא חלק בבעלות, חלק לא, זה 30,000 דונם בערך.
סעיד אלחרומי: אז תראו את הפרופורציה בין מה שקיים היום לבין הפתרון.
סעיד אלחרומי: עכשיו, נכון שאנשים יוותרו קצת על החיים המסורתיים, וזה החלק הקשה, דרך אגב.
סעיד אלחרומי: אבל בתמורה יקבלו חינוך, יקבלו מוסדות בריאות, יקבלו מגרשי מוסדרים.
סעיד אלחרומי: זה גם לטובתם.
רם בן ברק: הבעיה היא שאם אתה היום בדואי שצריך לחשוב אם להיכנס להסדרה או לא להיכנס להסדרה, ואתה רואה את הצעה שמציעים לך.
רם בן ברק: ואז אתה הולך ליישובים אחרים ששם הייתה הסדרה ורואה שלא קרה שם שום דבר 15 שנה: אין מדרכות ואין כבישים ואין מוסדות חינוך - -
שלמה קרעי: אין חיבור בגלל תביעות בעלות שם.
סעיד אלחרומי: טוב, זה כבר סיפור.
רם בן ברק: - - אתה אומר: מה?
רם בן ברק: אני צריך להיות פראייר?
רם בן ברק: גם לעזוב וגם לא לקבל?
רם בן ברק: זאת הבעיה.
רם בן ברק: יש משבר אמון גדול מאוד בין המדינה לבין האזרחים הבדואים.
רם בן ברק: זאת הנקודה העיקרית כאן.
שלמה קרעי: הסיפור הוא שלא מגיעים להסכמות ושיש תביעות בעלות בתוך יישוב קיים.
שלמה קרעי: אף אחד לא מוכן לגור כשיש תביעת בעלות של מישהו אחר.
שלמה קרעי: ואם באמת יש הסכמה בין כל אלה שגרים בסביבה של 30,000 דונם - - -
רם בן ברק: הסיפור הוא שבאים לבעיה הזאת, שהיא בעיה אמיתית שצריך לפתור אותה, באים אליה בגישה, איך אני אגיד את זה?
רם בן ברק: בגישה יהירה: אנחנו נגיד לכם מה טוב לכם ואתם תעשו את מה שאנחנו נגיד לכם.
שלמה קרעי: חלילה.
רם בן ברק: כשאתה בא בגישה כזאת, אין סיכוי שזה יצליח.
סעיד אלחרומי: שום דבר לא יצליח.
רם בן ברק: לא יכול להיות שאנחנו נתעסק בכל מיני ועדות שידונו בעתיד הבדואים ולא יהיה גוף של הבדואים שיהיה בתוך הדבר הזה ויגיד: בואו ונראה מה הפתרון הנכון.
שלמה קרעי: קודם כול, בוודאי שצריכים לשבת.
רם בן ברק: מעולם לא ישבו ראשי השבטים של הבדואים יחד עם המדינה למשא ומתן רציני שבסופו של דבר היו מגיעים להסכמות.
רם בן ברק: לא הגיעו.
רם בן ברק: כשיגיעו להסכמות אמיתיות, אז אפשר יהיה להתפשר וללכת מ-800,000 דונם שיושבים, לא מה שהמדינה רוצה, אבל קצת יותר, ולהרבה פחות מ-800,000 דונם.
רם בן ברק: המצב היום הוא מצב לא נורמלי.
רם בן ברק: לא יכול להיות שאנחנו נסתכל כאן על מה שקורה ונראה שיש יישובים שכבר קיימים 15 שנה או 12 שנה ואין בהם כלום.
רם בן ברק: אני הייתי שם.
רם בן ברק: פשוט בזיון.
רם בן ברק: אין יישוב במדינת ישראל שנראה בצורה כזאת.
שלמה קרעי: כי יש סיבות לזה, חבר הכנסת רם בן ברק.
שלמה קרעי: יש סיבות.
שלמה קרעי: המבקר הציג אותן.
רם בן ברק: אין.
שלמה קרעי: מכיוון שיש תביעות בעלות בתוך היישוב הקיים, אי-אפשר להקים שם תשתיות.
שלמה קרעי: המדינה לא נותנת היתרי בנייה על שטחים שיש עליהם תביעות בעלות גם כשזה בתוך יישוב קיים.
שלמה קרעי: ואת זה צריך להסדיר.
סעיד אלחרומי: אבל יש חלקים בתוך השכונות, בתוך היישובים האלה.
סעיד אלחרומי: ואני מתכוון לעשות על זה דיון בוועדת המשנה, בוועדת הפנים, ואני אשמח שכולם יהיו נוכחים, עם ראשי הרשויות של אל קסום ונווה מדבר.
סעיד אלחרומי: יש שכונות שצריך לפעול בהן.
סעיד אלחרומי: צריך לתת דוגמה.
סעיד אלחרומי: למשל, באבו תלול.
סעיד אלחרומי: באבו תלול יש מקומות שאין עליהם תביעות בעלות ואפשר לפתח שם.
סעיד אלחרומי: וזה יהווה דוגמה להוציא היתרי בנייה ואנשים יתחילו.
סעיד אלחרומי: אבל אי-אפשר להגיד שיש תביעות בעלות ולכן אנחנו לא עושים כלום.
שלמה קרעי: ולכן אני אומר.
שלמה קרעי: לגבי היישוב שעכשיו דיברה עליו טל, אם באמת מדובר כאן באדמות מדינה שאין עליהן תביעת בעלות וכל אלה שמסביב מוכנים לחתום על ויתור על תביעות בעלות על השטחים שהם יושבים עליהם, אני חושב שזאת הדרך שצריך להסדיר את כלל השטחים במדיניות כוללת, ולא בשיטת סלמי כזאת שכל פעם משהו אחד.
מאיר כהן: ד"ר קרעי, אני צריך - - -
שלמה קרעי: חבר הכנסת אופיר סופר ביקש.
שלמה קרעי: מאיר, אני אתן לך.
אופיר סופר: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש.
אופיר סופר: אני מבין שזה דיון ראשון של הוועדה, נכון?
שלמה קרעי: דיון ראשון לא של הוועדה.
שלמה קרעי: בנושא הזה, כן.
אופיר סופר: דיון ראשון בנושא הזה.
אופיר סופר: מה שאני מבקש או ממליץ, אני חושב שבסוף, אתה יודע, כשאני שומע את טל אוחנה, שכולנו יודעים שהיא ראשת עיר שעושה עבודה מצוינת, קשה לי להתייחס נקודתית לסוגיה של המקרה הספציפי הזה, בטח כשמדברים על שינוי מדיניות מובהק בין מדיניותו של השר אורי אריאל, שידוע בתור איש ההתיישבות וכו', לבין מדיניותו של השר עמיר פרץ, שאני לא בטוח שהוא לא איש ציוני.
אופיר סופר: אבל עדיין כשיש שינוי מדיניות, אני חושב שראוי שהוועדה תניח לפניה מה אומר שינוי המדיניות, מה העקרונות, ומה המשמעויות המספריות.
אופיר סופר: היה לנו משפט פעם בצה"ל: אין שיקול דעת ללא דעת.
אופיר סופר: אם אני לא יודע על כמה דונמים מדברים, על זה שהיישוב מולדה הופך פתאום ליישוב בגודל של באר שבע, רק עם מספר תושבים אחרים, אלה נתונים שהוועדה צריכה לראותם אותם לנגד עיניה.
אופיר סופר: עכשיו, אני מבין שלא הכול הוא מתמטי ולא הכול הוא עם זוויות ישרות.
אופיר סופר: אבל זה הדבר הבסיסי שאני חושב שחייב שיהיה מונח פה באחד הדיונים הקרובים, לדעת על מה אנחנו מדברים, וכמה דונמים מוחזקים, כמה דונמים לא מוחזקים, כמה דונמים במחלוקת.
אופיר סופר: וכנ"ל לגבי מספר היישובים.
אופיר סופר: לאילו נקודות יש משמעויות אסטרטגיות בהקשר של פיתוח ויישוב הנגב, בהקשר שיושבות על צירים ראשים שיכולות להפריע להתפתחות אחרת, שהורסות את הטבע.
אופיר סופר: אני חושב שצריך להתחיל מהתמונה הכוללת.
אופיר סופר: זאת אומרת, מה שקורה עכשיו זה בסדר.
אופיר סופר: אבל אני חושב שלדיון הבא - - -
שלמה קרעי: תכף אנחנו שנשמע את סמנכ"ל ההסדרה ברשות ההסדרה.
שלמה קרעי: אנחנו מחכים לשמוע ממנו.
שלמה קרעי: וגם נציג המל"ל נמצא איתנו.
אופיר סופר: אני אומר אבל שחשוב גם לדבר עליו, אדוני היושב-ראש, גם בנתונים מספריים מדויקים ושגם נראה אותם מונחים לנגד עינינו על מפה.
אופיר סופר: כי אחרת, כל הערכת מצב כאן היא מהבטן וכל מייצג איזושהי אג'נדה ולאו דווקא את המציאות.
שלמה קרעי: הנתונים המספריים שיש לפנינו זה דוח מבקר המדינה ואנחנו מבקשים לשמוע סטטוס עדכני, ותכף נשמע אותו.
רם בן ברק: דבר ראשון צריך להסכים שילד באל קסום וילד ביצהר צריכים לקבל את אותו חינוך.
רם בן ברק: כשנסכים על זה, הכול יהיה סדר.
שלמה קרעי: בזה אנחנו מסכימים.
שלמה קרעי: חבר הכנסת מאיר כהן, ונעבור גם לראש עיריית רהט שנמצא איתנו ונעשה סבב של גורמי מקצוע לפני שנחזור לדיון.
מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, אני מתעסק בערך מ-2004 עם הסיפור של הסדרת הבדואים.
מאיר כהן: היה לי הכבוד לפגוש את השופט גולדברג ובני בגין, ורצנו עם זה מ-2004.
מאיר כהן: והיה לי הכבוד לתכנן, כמו טל המוכשרת, יישוב סמוך לאבו סולב בדימונה, והכול עף ברוח.
מאיר כהן: עף ברוח, למה?
מאיר כהן: כי מדינת ישראל וממשלת ישראל, ממשלת ישראל יותר נכון, מתנהגות בסיפור הזה של הבדואים בנגב, אני קורא לזה הסתר פנים.
מאיר כהן: רחוק מהעין, רחוק מהלב.
מאיר כהן: ביום שתקום ממשלה ויהיה בה שר שיבין שזה אחד מהדברים הדחופים ביותר שצריכים לטפל בהם, הדבר ייפתר.
מאיר כהן: זה לא סיפור של טובים ורעים.
מאיר כהן: זה סיפור של פשוט לא מדברים.
מאיר כהן: פשוט לא מדברים.
מאיר כהן: עכשיו, ראו, כשמדברים על רח'מה, או כשמדברים על אבו סולב או על אבו תלול – ואני מכיר את השטח, אני גדלתי שם מ-1962 – אתם צריכים להבין שגם כשמקצים שטח ומבקשים להתכנס לתוך השטח, אז יש עוד הרבה מאוד חבר'ה ששייכים לשבט או לשבטים שבאים ואומרים: אנחנו לא מוכנים לפנות את המקומות שאנחנו יושבים בהם, ותגידו לנו, תשבו איתנו לשיח.
מאיר כהן: לצערי הגדול, המדינה כל כך לא מתייחסת לזה וכל כך לא מתייחסת לאנשים האלה.
מאיר כהן: אמר לי פעם שמעון פרס ז"ל – הוא היה השר לפיתוח הנגב.
אופיר סופר: לפיתוח הנגב והגליל.
מאיר כהן: פיתוח הגנב והגליל.
מאיר כהן: והוא ביקר אצלי בדימונה, ואמרתי לו: אדוני השר, מה אפשר לעשות?
מאיר כהן: אז הוא אומר לי: המדינה צריכה להבין דבר אחד, שהיא צריכה להכניס את היד שלה עמוק לכיס, לפצות את האנשים האלה ולהתייחס אליהם בכבוד.
מאיר כהן: עכשיו, ראו, כל אחד מאיתנו שנוסע בכבישי הנגב, כועס ומתעצבן ומדבר על הבדואים והנסיעות המטורפות ומה שקורה בתוך היישובים.
מאיר כהן: אבל תזכרו, אם אנחנו נתכנס לתוך שולחן שבו אנחנו נחלק את הבעיה הזאת לטובים ולרעים, לא יקרה שום דבר.
מאיר כהן: לא יקרה שום דבר.
מאיר כהן: אם נתכנס לתוך שולחן שאנחנו רוצים להבין את הבעיה ולמצוא לה פתרונות – חבריא, מ-2004, כבר 16 שנים – תאמינו לי, יש רשות הסדרה ויש מנהיגות בדואית, וכל אחד מתקדם וכל אחד עושה, ואני לא רוצה להטיל דופי באף אחד.
מאיר כהן: אבל באופן סמלי, זה לא הנושא שבוער בנפשה של המדינה.
מאיר כהן: וזה צריך להיות הנושא שבוער בנפשה של המדינה.
מאיר כהן: זה חבל ארץ שאי-אפשר בתוכו יהיו שתי חברות.
מאיר כהן: חבריא, בית ספר תיכון בדימונה לא נראה כמו בית ספר תיכון בערוער.
מאיר כהן: בית קשישים או בית לקשיש בירוחם לא נראה כמו בית לקשיש בערוער.
מאיר כהן: עכשיו, זה זועק לשמיים.
מאיר כהן: אני, עוד פעם, לא רוצה לתת ציונים ולהגיד: אלה רעים ואלה טובים.
מאיר כהן: אבל זאת מדינה שמתייחסת בהסתר פנים.
מאיר כהן: זה בדיוק.
מאיר כהן: זה מה שקורה שמתייחסים בהסתר פנים.
שלמה קרעי: מאיר, אבל גם רם וגם אתה אומרים שכביכול לא יושבים – רם אמר שלא יושבים נציגים.
שלמה קרעי: הרי בוועדת גולדברג ישבו נציגים בדואים, ובגין כשהיה שר וניסה להסדיר ישב עם מאות נציגים.
מאיר כהן: אני ישבתי עם בגין בהמון – לא את זה אמרתי, חבריא.
מאיר כהן: יש הבדל בין לשבת, לשמוע, להקשיב לבין לקבל החלטות.
מאיר כהן: זה ההבדל.
מאיר כהן: ישבו ודיברו, אבל בסופו של דבר, היה צריך – ב-2013 היה חוק מצוין, בעיניי, יש כאלה שיחלקו עליי, היה חוק מצוין שניסח אותו בני בגין.
מאיר כהן: אבל הממשלה משכה אותו בדקה ה-90.
מאיר כהן: אני חושב שאם החוק הזה היה עובר, הייתה התחלה של משהו.
מאיר כהן: התחלה משמעותית של משהו.
מאיר כהן: אז הימין כעס על בני בגין ואמר לו שהוא חורג מהעקרונות.
מאיר כהן: ובסופו של דבר, מהוויכוח הזה יוצא נגב משוסע, מפולג, עם אוכלוסייה כעוסה, ועם אוכלוסייה שמרגישה שנשארת במדרון האחורי.
מאיר כהן: וזה אסור שיקרה.
רם בן ברק: והפסדת 800,000 דונם.
שלמה קרעי: תודה, מאיר.
שלמה קרעי: אני אתן לראש עיריית רהט או שאתה רוצה לפני כן?
שלמה קרעי: ראש עיריית רהט נמצא איתנו?
שלמה קרעי: פאיז אבו צהבאן.
פאיז אבו צהבאן: כן.
פאיז אבו צהבאן: בוקר טוב לך, אדוני היושב-ראש.
פאיז אבו צהבאן: חברי הכנסת, חברי הוועדה המכובדים, ראשי הרשויות, אני מדבר על רהט כיישוב שמונה כ-75,000 תושבים שתלוי מבחינת הפיתוח ברשות להתיישבות הבדואים.
פאיז אבו צהבאן: יש בו גם חלק לא ניכר מבעיות תביעת הבעלות.
פאיז אבו צהבאן: הדוגמה המפורסמת זה חיבור רהט לכביש-6.
פאיז אבו צהבאן: יש הסכם בין הרשות לבין המשפחה שתובעת בעלות.
פאיז אבו צהבאן: אבל אני כראש רשות עדיין לא יודע איפה ההסכם הזה עומד.
פאיז אבו צהבאן: אם זה עומד במועצת המנהל או במקום אחר, אני לא יודע.
פאיז אבו צהבאן: גם הבוקר נשאלתי על ידי משרד התחבורה: מה התקדם בעניין הזה?
פאיז אבו צהבאן: אין לי תשובה, פשוט מאוד.
פאיז אבו צהבאן: זה חלק מההתנהלות באמת שהרשות מופקדת על הפיתוח של היישובים שלנו ואף לא יודע מה השני עושה.
פאיז אבו צהבאן: דבר שני, אנחנו מסובלים מחוסר דיור ברהט, וזה גורם לתושבים לבנות בנייה בלתי חוקית שאני גם נלחם בה.
פאיז אבו צהבאן: אבל כשאין לך ברירה פשוט מאוד והתושב אומר לך: אדוני ראש העיר, תן לי מגורים, תן לי משהו לגור, לחתן את הבן שלי – אין לי תשובה.
פאיז אבו צהבאן: אנחנו מדברים על יותר מ-15,000 צעירים וצעירות חסרי דיור ברהט.
פאיז אבו צהבאן: אנחנו מדברים על צפיפות מאוד גבוהה שגורמת לאלימות בתוך המשפחה.
פאיז אבו צהבאן: אנחנו מדברים על התווספות אנשים למעגל הרווחה.
פאיז אבו צהבאן: דווקא בעידן הקורונה הקשה הזה אין לנו מענה למשפחות.
פאיז אבו צהבאן: יש לנו הרבה מתחמים, מתחם זה שכונות, שעדיין לא התחיל השיווק.
פאיז אבו צהבאן: העירייה, בצער אני אומר את זה, לא שותפה בעניין האכלוס.
פאיז אבו צהבאן: מאכלסים לנו משפחות מחוץ לרהט בלי ידיעתי.
פאיז אבו צהבאן: חברי וידידי, מאיר כהן, היה ראש העיר דימונה.
פאיז אבו צהבאן: הוא לא יכול להרשות למישהו מחוץ לדימונה להיכנס, אלא רק ברשותו.
פאיז אבו צהבאן: אנחנו פשוט מאוד מנהלים את היישובים שלנו והרשות להסדרת התיישבות הבדואים מכניסה אנשים, בעניין ההסדרה אני אומר את זה, לרהט.
פאיז אבו צהבאן: למשל, שבט אל-זרנוק, או כפר אל-זרנוק, אבו קוידר, שנמצא ליד ערערה בנגב, הייתה כוונה להעביר אותו לרהט.
פאיז אבו צהבאן: אנחנו מדברים על 4,500 תושבים מהפזורה הבדואית שרוצים להעביר לרהט.
פאיז אבו צהבאן: אנחנו ברהט אין לנו מגורים.
פאיז אבו צהבאן: אני בתור ראש הרשות אני גר בשכירות.
פאיז אבו צהבאן: אין לי מגרש.
פאיז אבו צהבאן: איזו תשובה אני אתן לצעירים שרוצים להוביל את העיר בעתיד ואין להם חזון, אפילו דירה לגור בה?
פאיז אבו צהבאן: לכן מבחינת הפיתוח, הרשות עושה פיתוח בכל מיני שכונות, אבל זה אטי מאוד.
פאיז אבו צהבאן: ביורוקרטיה מאוד קטלנית.
פאיז אבו צהבאן: אנחנו נלחמים בביורוקרטיה הזאת, כי זה באמת גורם לנו לפעמים לתסכול ולאי-ודאות בעתיד שלנו.
פאיז אבו צהבאן: הבקשה של גם ראשי הרשויות הבדואים בנגב היא להתנתק מהרשות ולעבוד מול הרשויות האחרות, המשרדים האחרים: מול משרד השיכון, מול משרד הנגב והגליל, כל משרד והתפקיד שלו.
פאיז אבו צהבאן: והם לא רוצים את המטריה הזאת שקוראים לה הרשות התיישבות הבדואים.
פאיז אבו צהבאן: הם רוצים להרגיש כמו דימונה, כמו נתיבות, וכמו אופקים, שפשוט מאוד ראשי הרשויות שלהן ישירות מתקשרים עם המשרד ולא עם הרשות שהיא מתווכת בין הממשלה לבין היישובים שלנו.
פאיז אבו צהבאן: אנחנו גם גאים בתעשייה שלנו ברהט.
פאיז אבו צהבאן: יש לנו אזור תעשייה משותף עם להבים ועם בני שמעון.
פאיז אבו צהבאן: זה אזור תעשייה שמעסיק 3,000 צעירים וצעירות.
פאיז אבו צהבאן: יש לנו מפעל סודהסטרים, קרגל, שמעסיקים מעל 2,000 עובדים לבד.
פאיז אבו צהבאן: וזה הוריד את האבטלה מכמעט 30% ל-9%.
פאיז אבו צהבאן: אבל עם הקורונה אנחנו חזרנו ל-35%.
פאיז אבו צהבאן: אני חושב שהשקעה ביישובים המוכרים חשובה מאוד.
פאיז אבו צהבאן: ההסדרה היא הדבר האקוטי, שמדינת ישראל חייבת לתת פתרון לאנשים.
פאיז אבו צהבאן: מעל 80,000 תושבים גרים ביישובים לא מוכרים.
פאיז אבו צהבאן: אין תשתיות, אין חשמל, אין כלום שם.
פאיז אבו צהבאן: למידה מרחוק – אנחנו רק שומעים בטלוויזיה וברדיו.
פאיז אבו צהבאן: אין למידה מרחוק גם ביישובים שלנו הקבועים.
פאיז אבו צהבאן: אני מדבר גם על רהט.
פאיז אבו צהבאן: רק 20% מתלמידי רהט, שמונים 25,000 תלמידים, משתתפים בלמידה מרחוק.
פאיז אבו צהבאן: למה?
פאיז אבו צהבאן: כי אין מחשבים בבית.
פאיז אבו צהבאן: יש מחשב אחד.
שלמה קרעי: פאיז, אנחנו גולשים לבעיות אחרות.
שלמה קרעי: אני מסכים שיש הרבה בעיות שצריך לפתור אותן.
שלמה קרעי: מה שהזכרת לגבי נתיבות ואופקים – שום ראש עיר בישראל לא מחליט, אגב, לגבי התושבים, אם הם יכולים לעבור אליו לעיר ממקומות אחרים.
מאיר כהן: אני רוצה להוסיף.
מאיר כהן: הסיפור של אל-זרנוק ואבו תלול זה בהחלטה של בג"ץ.
שלמה קרעי: רק שנייה, מאיר.
שלמה קרעי: זה בכלל הולך להיות על קרקע של בני שמעון.
מאיר כהן: נדמה לי, אם אני לא טועה, זה היה בהחלטה של בג"ץ.
סעיד אלחרומי: לא, לא, לא.
סעיד אלחרומי: אני אתייחס לזה כבר.
שלמה קרעי: זה גם הולך להיות על קרקע של מועצת בני שמעון שהולכים להוסיף אותה ליישוב רהט, עד כמה שאני יודע.
פאיז אבו צהבאן: זה תביעת בעלות.
פאיז אבו צהבאן: יש על זה תביעת בעלות שעדיין לא נפתרה.
פאיז אבו צהבאן: נכון, הוסיפו לנו 18,000 דונם.
שלמה קרעי: תביעת הבעלות זה המוקש הגדול שיש בכל הסיפור הזה.
פאיז אבו צהבאן: נכון.
שלמה קרעי: תודה, פאיז.
סעיד אלחרומי: תודה לחבריי שהגיעו לדיון החשוב הזה, ולראשי הרשויות שנמצאים איתנו בזום.
סעיד אלחרומי: תראו, היום יש בנגב כ-270,000 תושבים.
סעיד אלחרומי: כמובן שרובם נמצאים בשבעת היישובים, כולל העיר רהט, ובששת היישובים האחרים.
סעיד אלחרומי: החלק השני נמצא ביישובים של שתי המועצות האזוריות אל קסום ונווה מדבר.
סעיד אלחרומי: והחלק שלישי זה הכפרים הלא מוכרים.
סעיד אלחרומי: עכשיו, חלק קוראים לזה פזורה.
סעיד אלחרומי: אני קורא לזה כפרים הלא מוכרים ותכף אני אסביר איפה אנחנו עומדים.
סעיד אלחרומי: ב-2003 המדינה הכירה ב-11 יישובים שהיו תחת מועצה ממונה, אבו בסמה, בראשותו של עמרם קלעג'י המיתולוגי.
סעיד אלחרומי: והמדינה הקציבה תקציבים.
סעיד אלחרומי: ולצערנו הרב, פיתוח היישובים האלה לא התקדם.
סעיד אלחרומי: אני זוכר את נשיא המדינה לשעבר, זכרונו לברכה, שמעון פרס, כשהיה שר לפיתוח אזורי.
סעיד אלחרומי: הייתי ראש מועצת שגב שלום, והגענו לכפר דריג'את.
סעיד אלחרומי: כפר דריג'את זה יישוב מהמוצלחים ביותר בנגב.
סעיד אלחרומי: זה יישוב שיש בו אפס אבטלה, דרך אגב.
סעיד אלחרומי: אפס אבטלה.
סעיד אלחרומי: והמדינה הכירה.
סעיד אלחרומי: ופשוט מאוד, מסיבה לא מובנת, לא חובר לחשמל.
סעיד אלחרומי: ואז היה את הרעיון של שמעון פרס, זכרונו לברכה, להקים שם חשמל סולארי.
סעיד אלחרומי: זה לא כל כך צלח.
סעיד אלחרומי: מפקח בית ספר שגר שם בסוף נאלץ לפנות לבג"ץ כדי לקבל חיבור לחשמל.
סעיד אלחרומי: ובסוף חובר לחשמל.
סעיד אלחרומי: למה אני אומר את זה?
סעיד אלחרומי: זה יישוב שכולו כמעט משפחה אחת שאין בעיה שם של תביעת בעלות, שאין בעיה שם של ריב פנימי.
סעיד אלחרומי: אבל הכול התעכב שנים על גבי שנים.
סעיד אלחרומי: שאר היישובים, כל אחד והסוגיות שלו.
סעיד אלחרומי: בתראבין א-צאנע אין בעיה.
סעיד אלחרומי: יש שם כבישים.
סעיד אלחרומי: יש חשמל.
סעיד אלחרומי: יש הכול.
שלמה קרעי: כי שם אין תביעות בעלות גם.
סעיד אלחרומי: כי המדינה מלכתחילה, כשהקימה את היישוב, לא הקימה אותו על תביעת בעלות.
שלמה קרעי: לקחה את זה על קרקעות מדינה.
סעיד אלחרומי: מלכתחילה.
סעיד אלחרומי: שאר היישובים, בחלק יש תביעת בעלות, בחלק לא.
סעיד אלחרומי: אבל מסכים עם חברי מאיר כהן.
סעיד אלחרומי: חברים, אין תחליף להידברות.
סעיד אלחרומי: אין תחליף להידברות.
סעיד אלחרומי: אתה לא יכול להקים במקום מסוים ועל קרקע פרטית של אדם שתובע אותה והיא קרקע שלו, ואנחנו יודעים שהיא שלו - - -
שלמה קרעי: המדינה מתנגדת לזה, חבר הכנסת אלחרומי.
סעיד אלחרומי: ולכן הפלונטר הזה, עם יישובים שיש להם קו כחול, צריך למצוא לו פתרון.
סעיד אלחרומי: הדבר השלישי הוא היישובים הלא מוכרים.
סעיד אלחרומי: תראו, מאז ומתמיד, כאשר היה דו-שיח, הוקמו יישובים והתפתחו.
סעיד אלחרומי: אני רוצה להזכיר לכולם שהמדינה לא הכריחה אף בדואי להיכנס לשגב שלום או לחורה או לכסייפה או לערערה בנגב.
סעיד אלחרומי: אף אחד.
סעיד אלחרומי: זה בשנות ה-70'.
סעיד אלחרומי: אתם יודעים מה?
סעיד אלחרומי: שגב שלום, ככה סופר לי, השם שלום נוסף לו כי אבן הפינה של היישוב זה היה בזמן שסאדאת ביקר באוניברסיטת הנגב.
סעיד אלחרומי: אף אחד לא בא בכוח לשגב שלום.
סעיד אלחרומי: הקימו את היישוב.
סעיד אלחרומי: ודרך אגב, האנשים קנו את המגרשים מכספם.
סעיד אלחרומי: הם לא קיבלו את זה בחינם.
סעיד אלחרומי: זה שגב שלום, זה כסייפה ושאר היישובים.
אופיר סופר: אבל זה נשמע לא רלוונטי עכשיו, חבר הכנסת אלחרומי.
סעיד אלחרומי: למה לא רלוונטי?
אופיר סופר: אני מאוד אשמח שהם יקנו את המגרשים מכספם.
סעיד אלחרומי: לא רלוונטי כי בדואי לא יבוא בכוח.
סעיד אלחרומי: אני אומר לך כבדואי, כבן לשבט מהשבטים המבוססים בנגב.
סעיד אלחרומי: אם אתה בא בכוח, שום דבר לא יעבוד.
אופיר סופר: אז מה הפתרון?
אופיר סופר: להמשיך את ההשתוללות?
סעיד אלחרומי: המדינה, לאחר הקמת שבעת היישובים, בסוף שנות האלפיים גם, התחילה לשנות כיוון.
סעיד אלחרומי: אני הופעתי בפני השופט גולדברג.
סעיד אלחרומי: היה דוח של גולדברג.
סעיד אלחרומי: במקום לקחת את הדוח הזה ולערב את האנשים ביישום הדוח, ב-2009 הממשלה הקימה את ועדת פראוור בלי אף בדואי.
סעיד אלחרומי: אף בדואי לא היה חלק מוועדת פראוור.
סעיד אלחרומי: ודוח פראוור שונה 15 פעמים בלי להראות את זה לבדואים.
סעיד אלחרומי: 15 פעמים.
סעיד אלחרומי: רק הגרסה ה-15 אושרה על ידי הממשלה ב-11 בספטמבר 2011.
סעיד אלחרומי: רק הגרסה ה-15.
סעיד אלחרומי: פעם לא צריך להקים יישובים מערבית ל-40.
סעיד אלחרומי: פעם תוריד את זה, זה לא יעמוד במבחן בג"ץ.
סעיד אלחרומי: פעם תוסיפו ככה.
סעיד אלחרומי: וכל הזמן שינו.
סעיד אלחרומי: ולכן לא הגענו לתוצאות.
סעיד אלחרומי: היום אני אומר לכם.
סעיד אלחרומי: בחמש השנים האחרונות נכנסו - - -
שלמה קרעי: אבל חבר הכנסת אלחרומי, בוועדת גולדברג ישבו נציגים של הבדואים.
שלמה קרעי: ודוח פראוור דוח יישום.
שלמה קרעי: הוא היה ועדת יישום.
שלמה קרעי: זו לא הייתה ועדת קבלת החלטות.
סעיד אלחרומי: אז זהו.
סעיד אלחרומי: פראוור שינה לחלוטין את המלצות ועדת גולדברג.
סעיד אלחרומי: מבחינתנו, שינה לחלוטין, מקצה לקצה.
סעיד אלחרומי: גולדברג ביקש להכיר ביישובים כמה שאפשר.
סעיד אלחרומי: אני מכיר ואני ישבתי על הדוח הזה על שמאל ועל ימין.
סעיד אלחרומי: הלוואי שב-2009, בתחילת 2009, אמרו: זה דוח של שופט.
סעיד אלחרומי: אנשים האמינו.
סעיד אלחרומי: כשיש שופט עליון יושב ומוציא דוח, נכון שלא מקובלות עלינו כל ההמלצות, אבל זה שופט מאוד רציני עם שני אנשים, אחמד אל-אסד ופייסל אל-הוזייל, שהיו חברים בוועדת גולדברג, ויצא הדוח הזה.
סעיד אלחרומי: דוח היישום היה שונה לחלוטין מהדוח שנכנס לו בתחילתו.
שלמה קרעי: חבר הכנסת אלחרומי, תתכנס.
סעיד אלחרומי: אני רוצה לסיים.
סעיד אלחרומי: עכשיו, אני אומר לכם: בחמש השנים האחרונות היה קיפאון מבחינת הדו-שיח בין הבדואים לבין המדינה.
סעיד אלחרומי: ולכן רח'מה נתקעה, למרות שכל הגורמים רוצים לקדם אותה.
סעיד אלחרומי: גם ערן דורון, אני רוצה להזכיר אותו לטובה, ראש מועצת רמת נגב שמקדם את היישוב עבדה.
סעיד אלחרומי: אתה יודע מה?
סעיד אלחרומי: אני הסכמתי והסכמנו שזה יהיה חלק מרמת נגב.
סעיד אלחרומי: אין לנו בעיה עם זה.
סעיד אלחרומי: העיקר לקדם משהו.
סעיד אלחרומי: בחודשים האחרונים נושבת רוח חדשה.
סעיד אלחרומי: ואני אומר לכם שאני משקיע מאמצים רבים גם בתוך הקהילה וגם ביישובים.
סעיד אלחרומי: אני יודע שאנחנו לא ניקח את הכול.
סעיד אלחרומי: ואני אומר לאנשים שאי-אפשר לקבל את הכול.
סעיד אלחרומי: אנחנו רוצים לקדם את היישובים שלנו.
סעיד אלחרומי: הרוח החדשה – אם אנחנו כולנו, ימין ושמאל, נתאחד ביחד, אני חושב שאנחנו יכולים לעשות דברים מאוד טובים.
מאיר כהן: כמה יישובים בלתי מוכרים אתה מעריך שיש?
סעיד אלחרומי: תראה, היום יש 35.
סעיד אלחרומי: אבל יש צמודי דופן ליישובים אחרים.
סעיד אלחרומי: יש יישובים שלא יושבים על תביעת בעלות, שאפשר, למשל, ואדי אל-נעם שמוכנים לזוז למקום אחר.
סעיד אלחרומי: יש מקום לפשרות.
סעיד אלחרומי: יש מקום להידברות.
סעיד אלחרומי: זה המתכון.
סעיד אלחרומי: זה המתכון לגבי כל אחד ואחד.
שלמה קרעי: חבר הכנסת אלחרומי, רק שאלת הבהרה.
שלמה קרעי: אתה מהלל את השופט גולדברג.
שלמה קרעי: אם עכשיו המדינה באה ורוצה ליישם את דוח גולדברג כמו שהוא, בלי השינויים פראוור, אפשר להתקדם לכיוון הזה?
סעיד אלחרומי: אם המדינה תרצה ליישם את דוח גולדברג, הבדואים יקבלו את כל היישובים שלהם.
סעיד אלחרומי: כי אין יישוב בדואי לא מוכר שלא עונה על קריטריונים של הכרה ביישוב.
סעיד אלחרומי: ואם יש יישוב כזה אני רוצה למחוק אותו מעל המפה.
שלמה קרעי: דוח גולדברג, לפי מה שאני יודע, אמר שאיפה שצריך להסדיר במקום – להסדיר במקום.
שלמה קרעי: אבל את רוב הפזורה לכנס ליישובים מוכרים, גם ליישובים הקיימים, ובטח שלא לאפשר בנייה בלתי חוקית.
סעיד אלחרומי: גולדברג אמר שצריך להכיר ביישובים כמה שאפשר, אם יש יישוב שסובל הכרה, שנושא הכרה גם מבחינה כלכלית, גם מבחינת המיקום שלו וגם מבחינת מספר התושבים.
סעיד אלחרומי: אני אומר: יישוב בדואי שלא עומד בקריטריונים של יישוב בישראל, תוריד אותו מהמפה.
סעיד אלחרומי: זה לא מקובל עליי.
סעיד אלחרומי: אני לא מבקש כאן הכרה בכל משפחה שיושבת על הר.
סעיד אלחרומי: זו לא הכוונה.
סעיד אלחרומי: אבל מדברים על יישובים - - - תושבים.
רם בן ברק: את אותם 35 לא מוכרים לכנס אותם במקום שלהם ולבנות אותם בצורת יישוב.
רם בן ברק: על זה אתה מדבר.
סעיד אלחרומי: בוודאי.
סעיד אלחרומי: דרך אגב, את חלק אפשר לשלב ביישובים לידם.
שלמה קרעי: זה לא מה שרוצים.
מאיר כהן: זה לא.
מאיר כהן: חבריא, שלא נצא מכאן באיזו תמונה – לא.
מאיר כהן: זה לא מה שהם רוצים.
שלמה קרעי: בוודאי שלא.
מאיר כהן: יש שם התעקשות על היישובים, אולי יהיו מוכנים לצמצם כמה, אבל בשום פנים ואופן הם לא רואים ואין שום הצעה כזאת שהם יהפכו ליישוב אחד.
סעיד אלחרומי: ברור שלא.
רם בן ברק: אני התרשמתי - - -
שלמה קרעי: אני רוצה לעבור ליובל תורג'מן, סמנכ"ל ההסדרה ממשרד הכלכלה, מרשות ההסדרה בתוך משארד הכלכלה.
שלמה קרעי: אני אשמח לשמוע סטטוס והתייחסות לדברים שעלו כאן, מה מהשינויים במדיניות ומה הצפי לחודשים הקרובים.
יובל תורג'מן: בוקר טוב לכולם.
יובל תורג'מן: ראשית, נאמר שאני שמח מאוד על הדיון הזה.
יובל תורג'מן: נושא מאוד חשוב.
יובל תורג'מן: ותודה רבה על הבמה החשובה שקיבלנו היום.
יובל תורג'מן: המשימות המרכזיות של הרשות להתיישבות הבדואים הן: טיפול בסוגיית ההתיישבות של הבדואים בנגב; וטיפול גם בהסדרת הקרקע בנגב.
יובל תורג'מן: בתחום של ההתיישבות, כפי שכבר צוין, יש תשעה רשויות בנגב, עיר אחת – רהט, שש מועצות מקומיות ועוד שתי מועצות אזוריות – אל קסום ונווה מדבר.
יובל תורג'מן: שתי המועצות האזוריות כוללות את מרבית הפזורה ואת האוכלוסייה שנמצאת ברחבי הנגב ודורשת פעולות הסדרה.
יובל תורג'מן: שש המועצות המקומיות, כל אחת בשלב שבו היא נמצאת, יש בהן בצורה מובנית פתרונות הסדרה גם עבור אוכלוסיית המקום, מה שנקרא, הריבוי הטבעי של המשפחות וגם עבור האוכלוסייה שעדיין לא בנתה את בית הקבע שלה וחלקם הגדול נמצא או בתוך הקווים הכחולים או בסמוך ליישוב.
יובל תורג'מן: ידידי, ראש עיריית רהט פאיז נמצא פה.
יובל תורג'מן: חלק לא קטן מאוכלוסייה רהט נמצא היום בצורה לא מוסדרת במתחמים הדרומיים של העיר רהט.
יובל תורג'מן: זה שטח שנוסף לעיר בשנים האחרונות ממש.
יובל תורג'מן: הוא תוכנן, והיום נמצאים בשלבי פיתוח מתקדמים של חלקים מהמתחמים.
יובל תורג'מן: אבל האוכלוסייה שנמצאת בתוך הקווים הכחולים היא פזורה לכל דבר, וזכאית גם להסכם הסדרה.
יובל תורג'מן: וזה בנוסף לאוכלוסייה שנמצאת בתוך העיר, הוותיקה, והיא צריכה מגרשים עבור הריבוי הטבעי שלה.
יובל תורג'מן: אז כך, כמו רהט, גם חורה וכסייפה וכן הלאה, יישובים נוספים של מועצות מקומיות.
יובל תורג'מן: בכלל המועצות הרשות בחמש השנים האחרונות, גם לאור דוח מבקר המדינה שהוצג קודם וגם לאור ההבנה שלנו לייצר מענים לשנת יעד, עשרות שנים קדימה, עבור האוכלוסייה גם המוסדרת וגם האוכלוסייה בפזורה שעתידה לקבל פתרונות הסדרה, תכננו למעשה קרוב ל-150,000 יחידות דיור ועשרות אלפי מגרשים לתכנון.
יובל תורג'מן: כשיסתיים התכנון, מדובר על היקף עצום.
יובל תורג'מן: ונמצא איתנו כאן סגן מנהל מחוז דרום ברשות התכנון.
יובל תורג'מן: אז נאמר כאן ששיתוף הפעולה עם מחוז הדרום הוא מצוין.
יובל תורג'מן: ואנחנו מקבלים פה סיוע אדיר בקידום תוכניות בלוחות זמנים קצרים מאוד.
יובל תורג'מן: נאמר שבשנים האלו לדבר על היקפים האלו של תכנון אין לזה אח ורע ברמה הארצית.
יובל תורג'מן: זה תכנון שנותן מענה לשנת יעד עבור כל אוכלוסיית הבדואים בנגב.
שלמה קרעי: יובל, תן לנו גם מידע.
שלמה קרעי: תפלח את זה.