GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יואב סגלוביץ': אולי אני טועה אבל אני חושב שנכון לעשות, אם כבר עושים משהו, משהו מקיף מהתחלה, שבוחן לא רק בזווית, בפריזמה של המשרדים כי קרה עוד משהו.
יואב סגלוביץ': אולי זה עלה ובגלל שאיחרתי לא שמתי לב.
יואב סגלוביץ': קרה עוד משהו והוא שעכשיו הוקמו משרדים חדשים.
יואב סגלוביץ': יש היום משרד של אורלי לוי.
עאידה תומא סלימאן: המשרד לחיזוק קהילתי.
עפר שלח: הוא כבר קיים חצי שנה ואנחנו לא יודעים איך קוראים לו.
יואב סגלוביץ': אבל היו שם הסטות של אורגנים.
יואב סגלוביץ': קרו שם דברים.
יואב סגלוביץ': יש דיונים נוספים ואני אומר שמקום שהמערכת עובדת, נקרא לה המערכת המשפטית, המשטרה חוקרת כמו שצריך ומגיעים לבית המשפט בטווחים סבירים והוא נכנס לבית הכלא.
יואב סגלוביץ': אחד הדברים הכי בעייתיים כאן, וישבנו על זה בוועדה אחרת, שלמעשה בגלל תקופות המאסר הקצרות, למעשה אין טיפול בשירות בתי הסוהר.
יואב סגלוביץ': מה אתה עושה?
יואב סגלוביץ': אתה כבר מפעיל את המערכת, אתה מבצע את העבודה ומה שיוצא בסוף, סליחה על הביטוי, הם ביותר במצב עצבני מכפי שהם נכנסו כי לא קרה שום דבר.
יואב סגלוביץ': כל הנושא של טיפול בגברים אלימים שממופים, מעבר למעקב וזה שצריך לעקוב יחידה שתעקוב אחרי החבר'ה האלה.
יואב סגלוביץ': זאת אומרת, בכל תחום.
יואב סגלוביץ': לקחת את הסיפור זה, למפות את כולו ולראות את כל השרשרת.
יואב סגלוביץ': כאן אולי עאידה לא תסכים אתי אבל התוכנית הממשלתית מ-2017 שכולנו רוצים שהיא תתקיים, לדעתי היא אנכרוניסטית בחלקה.
יואב סגלוביץ': היא לא תוקצבה.
עאידה תומא סלימאן: אבל את המינימום אנחנו רוצים.
עפר שלח: שקודם יעשו אותה.
יואב סגלוביץ': אני אומר שלמבקר המדינה יש איזו הסתכלות שאפשר לנצל אותה לאירוע הזה.
יואב סגלוביץ': אם לעשות דוח, לקחת את כל השרשרת ולראות מה נעשה בתחום החינוך, עובר דרך תחום האכיפה, רשויות מקומיות, בתי הסוהר, משטרת ישראל ומזה לדעתי יגזרו תוכניות אחרות.
יואב סגלוביץ': אני משוכנע.
יואב סגלוביץ': בעקבות הדיון הקודם פניתי לפרקליט המדינה עם כמה הצעות איך לעשות אחרת בנושא המאסרים כי אין כאן כוונה ראה אלא שפשוט כל אחד רואה את גזרתו.
יואב סגלוביץ': הוא עושה את זה הכי טוב שאפשר במקומות שעושים הכי טוב שאפשר והוא לא רואה לא ימינה ולא שמאלה כי זה לא בסמכות שלו.
יואב סגלוביץ': בן אדם עושה הסדר טיעון, אין היום הנחיה מפורשת שאוסרת, וטוב שהיא לא קיימת, לעשות הסדרי טיעון למי שלא מוכן לעבור טיפול בתוך שירות בתי הסוהר.
יואב סגלוביץ': אתה גם מקצר את הזמן שלהם כי אתה עושה הסדר טיעון, גם הוא לא מקבל טיפול וגם הוא יוצא יותר עצבני ממה שהיו ובלי טיפול.
יואב סגלוביץ': זה משהו שרק משרד מבקר המדינה שרואה רוחב יריעה יכול לעשות את זה או ממשלה שפויה ונורמלית שלוקחת את הנושא הזה כנושא ליבה.
יואב סגלוביץ': אם ראש הממשלה היה היום יושב בשולחן הממשלה ואומר שהוא עכשיו לוקח את זה על עצמו, באמת, לא שהוא נפגש במעון נשים מוכות בירושלים.
עפר שלח: אני מבקש לשמור את הדיון בעולם הראליה.
יואב סגלוביץ': מאחר וזה לא כך, אני באמת חושב שלמבקר אני יודע שזה עול גדול עליו כי זה כן לעשות משהו שהוא מעבר כי המון דוחות נכתבו בתחום אבל אני לא מכיר דוח אחד שמנתח את השרשרת מהתחלה ועד הקצה וגם נותן הנחיות מה נכון לעשות.
אורלי אלמגור לוטן: אני ראש צוות במרכז המחקר והמידע של הכנסת.
אורלי אלמגור לוטן: להוסיף לדברי חבר הכנסת סגלוביץ' שדיבר על השרשרת וזה יכול להתחבר לרווחה אחר כך.
אורלי אלמגור לוטן: רק הדגמה.
אורלי אלמגור לוטן: מי שלא שוחרר ברישיון, זאת אומרת ששוחרר על ידי ועדת השחרורים, גם לא מחויב אחר כך לעבור טיפול בקהילה.
אורלי אלמגור לוטן: יש שיעור מאוד מצומצם של אסירים שמשוחררים עם רישיון ואני חושבת שזה חלק מהעניין של השרשרת.
אורלי אלמגור לוטן: הם גם לא מקבלים טיפול בכלא, חלקים ניכרים מהם, גם בגלל תקופות המאסר הקצרות וגם כי הם לא רוצים, הם לא משוחררים על ידי ועדת שחרורים – נדמה לי שמדובר ב-14 אחוזים אבל אני לא זוכרת בעל פה שעוברים ועדת שחרורים – כך שבעצם רוב מוחלט אחר כך לא עובר לא שיקום בקהילה ולא נמצא בפיקוח בקהילה.
אורלי אלמגור לוטן: הסיפור של השחרורים המינהליים הוא נקודה מאוד משמעותית כאן כי אני לא בטוחה שיש מספיק מודעות לזה.
אורלי אלמגור לוטן: ברירת המחדל שמי שכלוא פחות מארבע שנים היא שחרור מינהלי.
אורלי אלמגור לוטן: זה לא החריג אלא זו ברירת המחדל.
אורלי אלמגור לוטן: שחרור מינהלי זה מהיום להיום וגם את זה צריך להבין.
אורלי אלמגור לוטן: מהיום להיום זה מישהו שיוצא לקהילה בלי שהיה איזשהו פרק זמן שהקהילה יכולה להיערך לכך מראש, לא האישה ולא הרווחה.
אורלי אלמגור לוטן: מערכת מנע שהיא המערכת שמעדכנת את נפגעי העבירה על שחרורים, לא כוללת שדה של מועד לשחרור מינהלי מראש אלא היא כוללת שדה של שחרור אפשרי ברישיון ושחרור מלא.
אורלי אלמגור לוטן: השדה שהוא השדה שקורה ברוב המקרים לא קיים.
אורלי אלמגור לוטן: תחשוב על סיטואציה שמגיע היום, הרי סופרים את האסירים ולפי זה משחררים באותו יום, והוא משוחרר.
אורלי אלמגור לוטן: יותר מזה, המערכת מתעדכנת רק פעם ביום כך שהיא מתעדכנת בערב, אחרי שהאסיר כבר יצא.
אורלי אלמגור לוטן: לפעמים נעשים טלפונים אבל זו אחת הנקודות שעלתה.
אורלי אלמגור לוטן: החיבורים כאן לא עובדים כמו שצריך.
עפר שלח: אני מבקש להעלות את נציג משטרה עופר מסינג, רמ"ח נוער ומשפחה.
אורלי אלמגור לוטן: עד שהוא יעלה.
אורלי אלמגור לוטן: עידו מתקן אותי ואומר שאלה חמישה אחוזים שחרור מוקדם עם ועדת שחרורים.
אורלי אלמגור לוטן: זאת אומרת, זה עוד יותר נמוך מהמספר שאמרתי קודם.
עופר מסינג: בוקר טוב.
עפר שלח: אנחנו ביקשנו לקראת הדיון הזה אם אתם יכולים גם לתת נתונים.
עפר שלח: יש בידיי נתונים מתחילת משבר הקורונה שמראים באופן מאוד מובהק על עלייה גם על רקע של ירידה ברוב סוגי הפשיעה האחרים אבל בתחילת מועד הקורונה, למשל אם אלה פניות שיטור למוקד 100, אלימות בין בני זוג עולה ב-31 אחוזים וזה מאוד בולט על רקע הירידה אצל האחרים.
עפר שלח: האם יש לכם נתונים היום ואחר כך נדון וניכנס כמובן למה שאתם עושים.
עופר מסינג: אני לא יודע לומר אם אני איש בשורות אבל אנחנו לא מדברים על עלייה של 31 אחוזים.
עופר מסינג: עדיין כמובן מדברים על עלייה.
עופר מסינג: אנחנו מדברים היום על עלייה של קרוב ל-13 אחוזים, 12.7 אחוזים.
עופר מסינג: אנחנו נמצאים בירידה קלה מהשבוע שעבר של 0.1 אחוז אבל המגמה של הירידה בעלייה, שהיא קשה מאוד מבחינתנו, נמשכת מאז תחילת משבר הקורונה.
עפר שלח: האם היה שינוי בתקופת הסגר השני?
עפר שלח: האם אנחנו רואים קורלציה ברורה בין העובדה שאנשים סגורים בבית לבין עלייה בתלונות על אלימות בין בני זוג?
עופר מסינג: זאת קורלציה שקשה מאוד להצביע עליה.
עופר מסינג: ברור לנו שתקופת הקורונה עושה משהו למערכות היחסים בין בני זוג והתוצאה היא אלימות גבוהה יותר בתלונות רבות יותר שמוגשות.
עפר שלח: לפני שנצא מהנתונים ונלך למה עושים, האם יש לכם גם פילוח של הנתונים לפי אזורים בארץ, לפי מגזרים באוכלוסייה וכן הלאה?
עופר מסינג: לנו כמובן שיש ניתוח כזה.
עופר מסינג: מה שאני יכול להציג לוועדה זאת חלוקה על פי מחוזות ומרחבים.
עפר שלח: תן לנו מבחר נתונים.
עופר מסינג: אנחנו מדברים במקרה הזה, נקרא לזה, על עשרות רבות של נתונים שמתקרבים גם ל-100.
עופר מסינג: החלוקה היא על פי מחוזות.
עופר מסינג: אנחנו יכולים לראות היכן יש עלייה מעט גבוהה יותר או עלייה נמוכה יותר כאשר ההבדלים הם באחוזים בודדים.
עופר מסינג: המנעד יכול לנוע בין 17 אחוזים עד 12 אחוזים.
עופר מסינג: לא מנעד מבוטל אבל אלה האחוזים עליהם אנחנו מדברים.
עאידה תומא סלימאן: אבל למה לפי מחוזות?
עאידה תומא סלימאן: זה יכול לעוות את התמונה אם לא מתרכזים גם במאפיינים.
עפר שלח: השאלה גם שלי וגם של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן היא שאלה מאוד מעשית מפני שהטיפול בסופו של דבר צריך להיות טיפול אל מול האפיון של העבירה כולל היכן היא נמצאת.
עפר שלח: אני אתן לך דוגמה.
עפר שלח: במסמך שהכין מרכז המחקר על יישום התוכנית הממשלתית מ-2017, נאמר למשל על תוספת כוח אדם ייעודי שהוקצו 60 תקנים לשם תגבור המערך הטיפולי בגברים אלימים.
עפר שלח: 27 תקנים לרשויות ערביות, 23 ורבע תקנים לרשויות יהודיות ו-9.75 לרשויות מעורבות.
עפר שלח: נכון לחודש ספטמבר 2019 אוישו שלושה וחצי.
עפר שלח: מעצם העובדה שמהחלוקה הפנימית הזאת אפשר לראות – וכמובן גם מהנתונים על העבירות עצמן – שיש מאפיינים, כולל מגזריים, לריבוי עבירות מהסוג הזה, מה שאומר שכך גם צריך להיות בטיפול שלכם.
עופר מסינג: ראשית, ככל שאתה מעיד על החלוקה, אתה מעיד על הקצאה מוגברת לרשויות הערביות.
עופר מסינג: יש לזה כמובן קשר לנתונים שאנחנו רואים גם באירועי הרצח ביחס למספרם באוכלוסייה וגם באירועי האלמ"ב.
עופר מסינג: במידה רבה צריך לומר שדווקא ברשויות הערביות אנחנו צריכים לבדוק האם אנחנו לא סובלים את הדיווח למשל.
עופר מסינג: ההקצאות עליהן דיברת הן הקצאות שאני מתאר לעצמי שיילקחו בחשבון.
עאידה תומא סלימאן: יכול להיות שאתם צריכים לבדוק?
עאידה תומא סלימאן: אתם עדיין חושבים על זה?
עאידה תומא סלימאן: אתה אומר שיכול להיות שיש צורך לבדוק תת דיווח.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, אתם עוד לא עשיתם.
עאידה תומא סלימאן: אתם עדיין חושבים.
עופר מסינג: זאת הסיבה שנפתחו כל כך תחנות בעת האחרונה במגזר הערבי.
עאידה תומא סלימאן: אל תגיד לי בגלל שאתם רוצים להילחם באלימות נגד נשים.
עופר מסינג: התשובה היא כמובן שכיוון שאנחנו רוצים להילחם באלימות כנגד נשים.
עופר מסינג: זו אחת הסיבות.
עופר מסינג: סיבה נוספת היא שבכלל אנחנו רוצים להילחם כנגד אלימות.
עפר שלח: מה השתנה למשל בהיבט הזה של תגבור המערך הטיפולי בגברים אלימים, מה השתנה מהנתון שנותן מרכז המחקר והמידע שלפני שנה בדיוק, בספטמבר 2019, אוישו רק שלושה וחצי תקנים מתוך 60?
עפר שלח: אתה יודע להגיד לי אם השתנה משהו בהקשר הזה?
עופר מסינג: אני מבין שאתה לא מדבר על תקני משטרה.
עפר שלח: זה אצל משרד הרווחה.
עפר שלח: אתה צודק.
עפר שלח: מה השתנה במשטרה?
עופר מסינג: שוב, נפתחו תחנות רבות במגזר הערבי, באמת מתוך כוונה לתת שירות.
עופר מסינג: השירות כולל כמובן את עבירות האלמ"ב.
עופר מסינג: אני לא רוצה לומר שזה המקום היחיד בו אנחנו פועלים אבל אנחנו פועלים גם שם ונוכחותנו מורגשת.
עופר מסינג: בכל מקרה אני יכול לומר שאנחנו מבחינתנו, אם אתם רוצים לשים דגש על המגזר הערבי, מבינים את המורכבות של המגזר, לוקחים בחשבון שיש במגזר תת-דיווח ומנסים לעשות הכול כדי לשנות את זה ופועלים במגוון תוכניות.
עאידה תומא סלימאן: הסטטיסטיקה במיוחד באלימות נגד נשים אומרת שאין תת-דיווח ולהפך.
עאידה תומא סלימאן: הסטטיסטיקה בעניין אלימות נגד נשים לא מעידה על תת-דיווח ולהפך, והרבה מהמקרים אפילו של הרציחות, הנשים דיווחו יותר מפעם אחת.
עאידה תומא סלימאן: אז לא להגיד חוסר דיווח או תת-דיווח.
עאידה תומא סלימאן: גם אחוז הנשים המגיעות למקלטים הוא הרבה יותר גבוה.
עופר מסינג: את אומרת שמבחינתך אין תת-דיווח על עבירות אלמ"ב במגזר הערבי?
עאידה תומא סלימאן: תמיד יש תת-דיווח בכל האוכלוסיות ולא כל הנשים שנפגעות מגיעות למשטרה.
עאידה תומא סלימאן: אבל עצם העובדה שיש בעיה, היא מעבר בעניין המשטרה.
עאידה תומא סלימאן: לא הנגישות של תחנת המשטרה אלא יותר היחס שהן מקבלות בתוך תחנות המשטרה והטיפול או תת-טיפול שהן נקלעות אליו כאשר הן פונות למשטרה.
עאידה תומא סלימאן: הרבה ממקרי הרצח, הן פנו למשטרה והן מוכרות למשטרה ובני הזוג שלהן מוכרים למשטרה ולא נעשה מספיק כדי להגן על הנשים האלה.
עאידה תומא סלימאן: בנוסף לכך, תבדוק את הדיווחים למערכות האחרות.
עאידה תומא סלימאן: הנשים הערביות לא נמצאות בתת-דיווח.
עאידה תומא סלימאן: הן מדווחות אבל הן מתוסכלות בגלל היחס.
עאידה תומא סלימאן: עובדה ש-40 אחוזים מהנשים במקלטים, אלה נשים ערביות.
יואב סגלוביץ': התקופה הזאת של הקורונה מהווה אתגר גדול למשטרה בכל התחומים.
יואב סגלוביץ': אנחנו יודעים מארגוני הסיוע, מארגוני הנשים, שבתחום הזה יש עלייה מטורפת של 40-30 אחוזים בדיווחים על עלייה בפניות.
יואב סגלוביץ': לפעמים בתקופות של סגר גדול או סגר מוחלט, מספר הפניות הרבה יותר גבוה ובמציאות הנשים האלה נמצאות במצב הכי בלתי אפשרי כי הן בקושי יכולות להתקשר, במקרה הטוב, והן בטח לא יכולות לצאת מהבית בתקופת הסגר.
יואב סגלוביץ': כלומר, בסוף הן כלואות בתוך הדבר הזה.
יואב סגלוביץ': השאלה שלי אליכם, עם כל המצוקה שיש היום במשטרה, האם נעשה משהו מיוחד בנושא האלמ"ב אל מול כאלה שאנחנו יודעים שהם מסתובבים.
יואב סגלוביץ': יודעים על רצידיביסטים, והאם עשו איזה מיקוד לעניין, ואם לא עשו, האם מתכננים לעשות כי בסוף יודעים.
יואב סגלוביץ': אני לא מדבר על אלה שלא יודעים עליהם, אבל על חלק יודעים והשאלה אם אתם מסוגלים לעשות או עושים או תעשו.
עופר מסינג: תודה על השאלה.
עופר מסינג: בעת האחרונה, ממש בתקופת הקורונה ואפשר לומר במידה רבה בשל הקורונה, אנחנו הכנסנו את התלונה המקוונת, מה שמאפשר לכל אדם להיכנס באמצעות האינטרנט, להגיש תלונה והתלונה הזאת – בוודאי כאשר מדובר בתלונת אלמ"ב – תטופל בזמן אמת.
עופר מסינג: בכלל חשוב שיגיע לידיעת הציבור וכמובן לידיעת
עופר מסינג: כם על האפשרות של הגשת תלונה כאמור.
עופר מסינג: אנחנו עושים כמיטב יכולתנו לפרסם את זה גם במגזר היהודי וגם במגזר הערבי.
יואב סגלוביץ': בסוף אנשים לא יודעים על האופציה הזאת.
יואב סגלוביץ': יכול להיות שיש פרסום אבל הוא לא מורגש.
יואב סגלוביץ': אנשים לא מדברים על זה, קציני משטרה לא מדברים על זה.
יואב סגלוביץ': מקוונת, זה למי שיש מחשב או פלאפון.
יואב סגלוביץ': יש מגזרים שאתם מכירים אותם שאין להם נגישות ואפילו קורה שלנשים האלה אין טלפון.
יואב סגלוביץ': אני שואל לגבי אלה שממופות, על אלה שיודעים שהן סבלו בעבר.
יואב סגלוביץ': אני גם שואל וגם מציע משהו אקטיבי.
יואב סגלוביץ': אם אתה יודע במקום מסוים, תחנה יודעת על איקס אירועים, שיהיה סוג של קשר אליהן.
עופר מסינג: בתקופת הקורונה אנחנו נמצאים בקשר טלפוני שבועי עם הנשים שאנחנו מגדירים אותן כנשים בסיכון.
עופר מסינג: כל הנשים שבעליהן השתחררו ממאסר, לכל הפחות בשלושת החודשים הראשונים ובחלק מהמקרים זה יכול להיות זמן הרבה יותר ארוך, נמצאות בתוך הליך שנקרא נוהל טיוב שבו אנחנו, משרד הרווחה, כמובן הרשות המקומית ומשרדי ממשלה שונים נוספים יושבים ודנים בכל אישה באופן עתי כאשר בחלק גדול מהמקרים מי שמנהל את הדיון הזה זה מפקד התחנה ובחלק מהמקרים גם מפקד המרחב.
עופר מסינג: הדיונים האלה מגיעים עד למפקד המחוז.
עופר מסינג: זאת אומרת, מה שאנחנו מכנים נוהל הטיוב נוגע בסופו של דבר בכל אישה שאנחנו יודעים שקיימת לגביה סכנה - למרבה הצער אנחנו לא יודעים את הכול – כאשר בחלק מהמקרים הנשים שעולות על שולחן הדיונים הן נשים – כמובן אין האשמה כלפיהן – שלא יודעות להגיש תלונה אבל הרווחה יודעת על מעורבות שלהן באירועי אלמ"ב והן בסופו של דבר מגיעות לשולחן הדיונים.
עפר שלח: כשאתה אומר נמצאות בקשר טלפוני, זה קשר טלפוני יזום על ידכם?
עופר מסינג: כן.
עופר מסינג: הוא יזום על ידינו.
עופר מסינג: ודאי.
עפר שלח: כמה נשים כאלה?
עפר שלח: האם אתה יכול לתת לנו מספר?
עפר שלח: אני מסתכל על המסמך – שאגב, הוא מסמך של המשרד לביטחון פנים - ובו כתוב שמספר התלונות למוקד 100 על אלימות בין בני זוג, בתחילת הקורונה הממוצע היה 4,000 בחודש.
עפר שלח: על כמה נשים אנחנו מדברים שאתם או רשות אחרת יוצרים אתן קשר יזום אחת לחודש?
עופר מסינג: אני אומר את המספר הזה מתוך זיכרון כיוון שמסמך כזה לא נמצא לידי.
עופר מסינג: למיטב זיכרוני בכל זמן נתון יש כ-1,000 נשים.
עופר מסינג: אני מזהיר את הוועדה ומזהיר את עצמי שאני מדבר מתוך זיכרון.
עופר מסינג: אנחנו מדברים על הרבה יותר מ-1,000 נשים כי חלק מהנשים משתנות מטבע הדברים, יוצאות מתוך המעגל הזה, יכול להיות שהבעל הוא אסיר, יכול להיות שהתרחש איזשהו תהליך טיפולי והן מוסרות מתוך המעגל הזה אבל בכל זמן נתון יש לנו כ-1,000 נשים.
עפר שלח: שאלה אחרונה בשלב הזה כי אנחנו מוגבלים בזמן.
עפר שלח: היום יום רביעי וקשה להאריך את הדיון ויש הרבה מאוד ארגונים שרוצים לדבר.
עפר שלח: אני כבר מתנצל כי לא כולם יוכלו לדבר.
עפר שלח: האם כתוצאה מההבנה של התנאים המיוחדים של התקופה בה אנחנו נמצאים, משהו השתנה במדיניות הטיפול שלכם?
עפר שלח: למשל, רף הדרישה להארכת מעצר, מדיניות השחרור זה בסוף בשב"ס אבל גם אתם בעסק.
עפר שלח: משהו השתנה כדי לתת יותר הגנה בתקופה הקשה הספציפית הזאת?
עופר מסינג: התשובה היא כן.
עופר מסינג: כפי שאמרתי, העברנו את טיפול הטיוב לפרקי זמן קצרים ביותר.
עופר מסינג: אנחנו עושים את דיוני הטיוב מול הרווחה, מול משרדים אחרים ורשויות אחרות פעם בשבועיים.
עופר מסינג: אנחנו יוצרים קשר טלפוני מדי שבוע.
עופר מסינג: הכנסנו את התלונה המקוונת והיא כמובן זמינה למי שזמין למרשתת.
עופר מסינג: אני יכול לומר שמדור נפגעי עבירה שעובד אצלי נמצא באופן קבוע שבועי ומברר כדי לקבל כל ערעור ומקבל כל עדכון על אירוע חריג.
עופר מסינג: מטבע הדברים התקופה הזאת היא תקופה לא פשוטה לכלל הציבור הישראלי.
עופר מסינג: אנחנו מודעים לקושי ואני מקווה שמגמת הירידה שמסתמנת מתחילת אירועי הקורונה - הירידה בעת האחרונה נמוכה יחסית – תמשיך.
עופר מסינג: אני יכול לומר שאנחנו באמת משקיעים את מרב המאמצים בכל מה שקשור לתלונות אלמ"ב ולא רק אלמ"ב אלא אלה יכולות להיות עבירות נוספות שקשורות במשפחה אבל הדגש כמובן הוא על אלמ"ב.
עפר שלח: אנחנו נעשה סבב ראשון אצל הארגונים הרבים שעוסקים בנושא החשוב הזה.
עפר שלח: .
עפר שלח: אני שוב אומר שאני מתנצל שלא נגיע לכולם ומבקש מכל דובר או דוברת להיות מאוד נקודתיים, מתומצתים וגם לא לחזור על דברים שנאמרו.
עפר שלח: אני מבקש להתחיל עם שדולת הנשים בישראל, יעל סיני, בבקשה.
יעל סיני: אני נוגעת בנקודה קטנה וקריטית שקשורה בתוכנית הלאומית למאבק באלימות נגד נשים שאושרה בשנת 2017.
יעל סיני: חשוב להבהיר שהתוכנית שאושרה, אושרו 50 מיליון שקלים בשנה מצטבר.
יעל סיני: זה אומר בשנה ראשונה 50 מיליון, בשנה שנייה 100 מיליון, אחר כך 150 מיליון וכן הלאה כדי שהתוכנית תמומש במלואה.
יעל סיני: התוכנית שאושרה והצביעו עליה צריך 250 מיליון שקלים בשנה.
יעל סיני: הסכום שהאוצר היום מעביר בפועל, עובדה שפשוט אני לא יודעת מי הסכים לה, זה רק 50 מיליון שקלים בשנה.
יעל סיני: זאת אומרת, בסך הכול חסרים לשנים הקרובות 500 מיליון שקלים ליישום התוכנית.
יעל סיני: עוד אלמנט קריטי בתוך התוכנית זה – כמו שאמר חבר הכנסת סגלוביץ' – זה תכלול כל המשרדים.
יעל סיני: הנקודות צריכות לעבור ממשרד לביטחון פנים עד למשרד הרווחה כי יש כאן מערכת מקיפה.
יעל סיני: בתוך התוכנית היו אמורים להקצות תקנים לתכלול העבודה בין המשרדים אבל התקנים האלה לא הוקצו במלואם.
יעל סיני: זאת אומרת, אין מספיק גורמים מתכללים ולכן דברים כמו העברות מידע עלולים ליפול, דברים כמו שיתוף פעולה בין הרווחה לביטחון פנים עלולים ליפול ואני אומרת שזאת פשלה ברמת מקבלי ההחלטות כי הגורמים המקצועיים עושים מעל ומעבר.
יעל סיני: אם אנחנו רוצים פנים קדימה, קריטי לדרוש ב-2021 סכום של 100 מיליון שקלים לתוכנית כי זה מה שהובטח ואלה תכניות העבודה שאמורים ליישם אותן.
יעל סיני: חושבים שהתוכנית אנכרוניסטית וכרגע זה מה שיש לנו להבטיח לנשים שסובלות.
עפר שלח: הדרישה התקציבית היא ברורה.
עפר שלח: אגב, לפי הנתונים שיש לי גם 50 מיליון שקלים בשנה זה לא מה שהיה.
עפר שלח: לפחות מ-2017 עד 2019 הועברו 50 מיליון שקלים בסך הכול ומכיוון שב-2020 לא היה תקציב, אני בספק גדול אם ב-2020 המצב היה יותר טוב.
עפר שלח: אני רוצה לשאול אותך לגבי התוכנית שאת מכירה אותה הרבה יותר טוב ממני.
עפר שלח: האם בתוכנית הזאת יש נגיעה לסוגיית התכלול?
עפר שלח: בסוף יש פרויקטור מלשון הימים האלה שזה צריך לעבור אצלו?
יעל סיני: כן.
עפר שלח: מי הוא?
יעל סיני: איריס פלורנטין כאן והיא תציג את הכול.
יעל סיני: בעצם התוכנית נתנה למשרד הרווחה – וגם הכספים היו אמורים לעבור דרכה כדי שבאמת יהיה אפשר לעשות תכלול – אבל האוצר החליט לפזר את הכסף למשרדים.
יעל סיני: במשרד הרווחה אמורים להיות ארבעה תקנים - איריס תפרט את הכול כי היא באמת אשת המקצוע הבכירה בנושא – שאמורים לתכלל את עבודת כל המשרדים, כולל התקציב.
עפר שלח: אני רוצה לעבור לנאילה עואד, ארגון נשים נגד אלימות.
נאילה עואד: בוקר טוב.
נאילה עואד: חשוב לי לציין בעניין הזה של ועדת הביקורת והדוח על המועצות המקומיות ולומר אני חושבת שזה מאוד חשוב אבל זה לא העניין.
נאילה עואד: צריך לבחון את כל התפקוד של המשרדים הממשלתיים כולל התוכניות והקצאת המשאבים.
נאילה עואד: זה החשוב ביותר.
נאילה עואד: כל השנים אנחנו מדברות על התוכניות ואין יישום לתוכניות.
נאילה עואד: מדברות על הבטחות ואין יישום להבטחות.
נאילה עואד: אנחנו צריכות לטפל בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית שתבחן את כל התפקוד הלקוי במקרים של נשים שהגיעו והתלוננו.
נאילה עואד: כאשר אנחנו מדברות על המשטרה, מדובר על תת דיווח, אני שואלת מה קורה עם ה-89 אחוזים, מקרי אלימות של נשים ערביות שמגיעות ומתלוננות.
נאילה עואד: על אף שאנחנו מדברות על אי ביטחון במערכת הזאת, הן מגיעות ומתלוננות.
נאילה עואד: 89 אחוזים ממקרי האלימות בקרב נשים ערביות נסגרים.
נאילה עואד: 83 אחוזים ממחקרי האלימות המינית בכלל במדינת ישראל, התיקים שלהם נסגרים.
נאילה עואד: אז מה התפקוד שלהם?
נאילה עואד: למה התיקים נסגרים?
נאילה עואד: ניסיון רצח של אישה בטמרה, המשטרה טוענת שלא מצאו את הסכין, לא מצאו את הרכב שדרס אותה והוגש כתב אישום במובן הזה של חבלה חמורה ולא ניסיון לרצח.
נאילה עואד: כל המקרים האלו בטח לא נותנים אמון.
נאילה עואד: צריך לבדוק את אי התפקוד, את התפקוד הלקוי, את הזלזול של המערכות השונות בחיי הנשים ואנחנו רואות את זה במיוחד עכשיו בתקופת הקורונה.
נאילה עואד: מוציאים אותנו לסגר ואין תוכניות רלוונטיות שיגנו על חייהן של נשים.
נאילה עואד: אני כן יכולה לציין שבמרכז הסיוע שלנו יש עלייה של 62 אחוזים בדיווח על אלימות בתוך המשפחה, אלימות פיזית, מילולית, כלכלית.
נאילה עואד: זה בהשוואה למה שהיה בשנה שעברה באותה תקופה.
עפר שלח: כשאת אומרת במרכז שלכם, מה מכסה המרכז שלכם?
עפר שלח: את כל הארץ?
נאילה עואד: כן.
נאילה עואד: זה מרכז סיוע לנשים ערביות נפגעות אלימות מינית ופיזית.
נאילה עואד: אנחנו חלק מאיגוד מרכזי הסיוע.
נאילה עואד: יש תשעה מרכזי סיוע והשוני הוא שהעמותה מפעילה את מרכז הסיוע.
נאילה עואד: משנת 1992 אנחנו מפעילות מקלט לנשים ערביות וזכינו בהפעלת עוד מקלט מעורב.
נאילה עואד: צריך לחתום על ההסכם ואני מקווה שירימו את זה וידאגו גם להקצאת משאבים לשם רכישת ציוד למקלט הזה.
עפר שלח: כשאת אומרת עלייה של 62 אחוזים, לאיזה מספר זה מגיע?
נאילה עואד: מתחילת השנה ועד היום, בחצי השנה הראשונה, אנחנו מדברות על 700 דיווחים למרכז הסיוע שלנו, לעומת השנה שעברה, במשך כל השנה, אז היה מדובר על 800 דיווחים.
עפר שלח: אני מבקש להעלות את מנכ"לית ויצ"ו, מירה מינס.
מירה מינס: בוקר טוב.
מירה מינס: שלום לכולם ותודה רבה על זכות הדיבור.
מירה מינס: אני אשתדל לא לחזור על דברים שנאמרו קודם ולהיות מאוד ממוקדת.
מירה מינס: אני אומר שיש דבר אחד שמאוד הפריע לי בשיח ומפריע לי בשיח גם כאן וגם בכלל כאשר מדברים על הנושא של אלימות נגד נשים ונגד בני משפחה מוחלשים, וזה הנושא הזה של למי מגלגלים את האחריות.
מירה מינס: מדברים על האם לגלגל את זה לרשויות המקומיות, האם לגלגל את זה למשרד העבודה והרווחה, האם לגלגל את זה על ארגוני הנשים ואני הייתי מבקשת להפסיק את הגלגול הזה.
מירה מינס: אני חושבת שזאת אחת הרעות החולות בסיפור הזה.
מירה מינס: אני מתחברת לרעיונות שכבר עלו במהלך השנים ועולים גם בדיון הזה לגבי הנושא הזה שצריך להיות גורם אחד שהוא מתכלל את כל העניין הזה, כמו שיש את הרשות לבטיחות בדרכים או למניעת תאונות דרכים.
מירה מינס: כאשר מדובר על הנושא הזה, יש עם מי לדבר, יש גורם שמתכנן, יש גורם שדואג שיהיה תקציב וגם יש למי לבוא בביקורת כאשר דברים לא קורים.
מירה מינס: התחושה שלנו היא שבנושא הזה מגלגלים את זה בין האחד לשני.
מירה מינס: אני הייתי רוצה לבקש שהקריאה שתצא מהמקום הזה, מהדיון הזה, שזה לא עוד דוח, עוד בדיקה, עוד מבקר מדינה, עוד מסקנות, עוד סטטיסטיקות.
מירה מינס: יש כבר החלטות של הוועדה לגבי מה שצריך לעשות ואכן צריך לקדם את היכולת של הגורמים הנכונים ליישם את זה, בין אם זה תקציב ובין אם זה גורם שהוא באמת מתכלל.
מירה מינס: אני רוצה לומר שלפחות מהמקום שלנו כ-ויצ"ו, אנחנו תופסים את עצמנו כיד ימינה של הממשלה ואנחנו עובדים בנושא הזה בעיקר כמובן עם משרד העבודה והרווחה, עם איריס פלורנטין ועם הצוות המדהים שלה.
מירה מינס: אנחנו מהזווית שלנו באמת מנסים לעשות כל מה שאנחנו יכולים, כמובן בהתאם להנחיות, למדיניות, לתקציב ולפיקוח של משרד הרווחה.
מירה מינס: צריך לראות איך אנחנו מגיעים למצב שהדבר מטופל בצורה הנכונה וברמה המערכתית כי אני גם לא יודעת אם באמת כל התמונה יושבת אצל משרד העבודה והרווחה או מתפזרת בין משרדים ורשויות.
מירה מינס: גם לרשויות המקומיות יש תפקיד מאוד חשוב בסיפור הזה.
מירה מינס: אני מבקשת, בואו נעצור את הגלגול הזה, בואו נמקד את זה ונרכז את זה.
מירה מינס: כבר הוצע בעבר להקים רשות לאומית למניעת אלימות או רשות לבטיחות במשפחה.
מירה מינס: הדבר הנוסף שאני רוצה להזכיר.
מירה מינס: אני לא יודעת אם נמצאים כאן נציגים של המועצה שלום הילד.
מירה מינס: אני מבקשת בשיח הזה להזכיר גם את הנושא של הנשים וגם את הנושא של עשרות ומאות ילדים שהתייתמו מאימא בנסיבות כאלה טרגיות וגם זה חייב להיות חלק מהשיח בצורה מאוד מאוד ברורה.
עפר שלח: שלא לדבר על זה שאלימות בתוך המשפחה מופנית גם נגד נשים ולא פעם גם נגד ילדים.
עפר שלח: נבקש להעלות בפעם הראשונה וכנראה לא אחרונה את איריס פלורנטין ממשרד העבודה והרווחה.
עפר שלח: אני רוצה להתחיל עם מסמך שיצא מתוך המשרד שלכם, להערכתי בחודש יוני או משהו כזה, שציין עלייה אדירה, עלייה מחודש לחודש של 122 אחוזים והגעה למספרים של 1,885 תלונות על אלימות במשפחה בחודש מאי.
עפר שלח: אומר שם שר העבודה והרווחה ש"בשבוע שעבר השגנו 20 מיליון שקלים תקציב חירום לטובת המלחמה באלימות במשפחה".
עפר שלח: את יכולה לומר לנו אם התקציב הזה הגיע ואם הגיע, למה הוא הופנה, וכמובן להתייחס גם לדברים שהועלו עד עכשיו.
איריס פלורנטין: בוקר טוב.
איריס פלורנטין: כמובן.
איריס פלורנטין: אני אתחיל מהשאלה שלך.
איריס פלורנטין: הנתון שדיברת עליו הוא נתון שמגיע מקו 118, הוא נתון שהיה בפיק של הפניות לקו.
איריס פלורנטין: עכשיו יש ירידה במספר הפניות.
איריס פלורנטין: אנחנו כל הזמן עוקבים אחרי הפניות שמגיעות לשם.
איריס פלורנטין: פנייה שהיא דחופה מועברת מיד למשטרה, פנייה שהיא קצת פחות דחופה מועברת מיד לטיפול לאחת מהיחידות שלנו ברשויות המקומיות.
איריס פלורנטין: בנוסף לכך, קו 118 מרכז לנו את כל הפניות עבור נשים שרוצות לפנות למקלטים.
איריס פלורנטין: כל אישה שרוצה לפנות, עובד סוציאלי ברשות המקומית יכול לקבל דרך הקו הזה את המקומות שפנויים במקלטים וזה נעשה באון ליין לפי מה שיש לנו בתוך המערכת הממוחשבת, כך שאנחנו יכולים בהחלט בזמן אמת להגיב לכל הנתונים שיש שם.
איריס פלורנטין: לגבי הכסף.
איריס פלורנטין: אנחנו עומדים בשנה הנוכחית ב-50 מיליון שקלים.
איריס פלורנטין: 20 מיליון השקלים שהזכירו כאן, אלה 20 מיליון שקלים שהם חלק מה-50 מיליון שקלים שאושרו בהחלטת הממשלה בינואר 2019.
איריס פלורנטין: זה התקציב המדובר.
עפר שלח: מה שאת אומרת, זה לא כסף חדש.
עפר שלח: לא רק שזה לא כסף חדש אלא התוכנית נמצאת בתת תקצוב מתמשך לאורך השנים, מה שהועלה בדיון כאן יותר מפעם אחת וה-20 מיליון שקלים הם בתוך ה-50 מיליון שקלים שהיו כבר צריכים להיות 100 או 150 מיליון שקלים.
איריס פלורנטין: אני רוצה להתייחס למצב הקיים.
איריס פלורנטין: בינואר 2019 הממשלה אישרה תקציב לתוכנית ואת התקציב הזה קיבלנו ואנחנו עובדים אתו.
איריס פלורנטין: התקציב הזה חולק ואנחנו משתמשים בו.
איריס פלורנטין: נאמר כאן שהתוכנית אנכרוניסטית אבל היא ממש לא.
עפר שלח: ברשותך, בדקה הקרובה אני רוצה לדבר על כסף.
עפר שלח: כמה כסף עבר מינואר 2019?
איריס פלורנטין: התקציב שיש לי בסעיפים התקציביים עומד על 50 מיליון שהם בשימוש מלא.
עפר שלח: בשנת התקציב 2019, כשעוד היה תקציב, עברו ובוצעו 50 מיליון שקלים?
איריס פלורנטין: בשנת התקציב 2019 עבדנו עם 30 מיליון שקלים.
איריס פלורנטין: לקראת סוף השנה הגיעו 20 מיליון שקלים נוספים.
איריס פלורנטין: בשנת 2020 אנחנו עובדים עם 50 מיליון שקלים.
עאידה תומא סלימאן: אבל ב-20 מיליון שקלים לא הצלחתם להשתמש כי הם הגיעו בסוף נובמבר.
איריס פלורנטין: את מדברת על 2019.
עאידה תומא סלימאן: האם נשארו אצלכם לשימוש ב-2020?