GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
צופית גולן: ואנחנו לא הולכים לבדוק אותה במעבדה.
צופית גולן: אבל קוראים לה דיכאון.
צופית גולן: קוראים לה אלימות.
צופית גולן: קוראים לה ונדליזם.
צופית גולן: קוראים לה ילדים שנהיו מזוגגים, ילדים שעכשיו יכולים להיבחן יופי על אלזה ואנה ועל טיקטוק ועל פורטנייט.
צופית גולן: ועם כל הכבוד לשפ"י והעבודה המדהימה שהם עושים – אני ראיתי את המתווים, הם נהדרים – בפועל, בשטח זה לא קורה.
צופית גולן: בשטח יש לנו המוני ילדים מנותקי קשר.
צופית גולן: אני לא רוצה בכלל להתחיל לדבר על התיכוניסטים, שכשאת מדברת בפועל עם פסיכולוגים הם אומרים: אין לנו מושג איך הם בכלל ייגשו לבגרות; הם לא פנויים לגשת.
עפר שלח: צופית, ברשותך, אני רוצה להקשות עלייך.
צופית גולן: חברים, אנחנו פוגעים בילדים.
צופית גולן: וזאת הערה האחרונה למה שאתה אמרת וגם מה שאמרה אפרת.
צופית גולן: הערה האחרונה.
מאיר כהן: צופית, את רשימת הקשיים אנחנו יודעים.
עפר שלח: רגע, אבל הערה האחרונה.
מאיר כהן: שנייה, צופית, אתם כארגון, אתם כהנהגת - - -
צופית גולן: שנייה.
עפר שלח: תן לה את המשפט הזה, ואנחנו נשאל, מאיר.
צופית גולן: שנייה, אני רק רוצה דבר אחד לדייק.
צופית גולן: גם הדוח שהוצג על ידי רונית קלדרון, גם הדוח שהוציא של אמ"ן, לדעתי, שמדבר על התחלואה ועל הגרפים, אין כמעט הבדל.
צופית גולן: הוא מינורי.
צופית גולן: הוא אפסי בין כיתות ה-ו' לכיתות ג'-ד'.
צופית גולן: אמרה את זה ד"ר שרון אלרעי לפניי בוועדות: היינו צריכים לחתוך, אז חתכנו שרירותית.
צופית גולן: חברים, לא חותכים בחיים של ילדים באופן שרירותי.
צופית גולן: ממש לא.
צופית גולן: לא חותכים.
צופית גולן: תסכלו על הגרפים.
צופית גולן: הם אמינים.
סעיד אלחרומי: אז מה את מציעה?
עפר שלח: עכשיו, ברשותך, כמה שאלות.
עפר שלח: מאיר, בבקשה.
מאיר כהן: צופית, אני מסכים עם כל מה שאת אומרת.
מאיר כהן: אין בינינו ויכוח.
מאיר כהן: אבל גם לגבי החיתוך הדרמטי הזה, שלא היה לו שום הצדקה, אנחנו דיברנו על זה גם בוועדת החינוך, בכל מקום.
מאיר כהן: אבל היות שכנראה שזאת תהיה המציאות, כנראה שבסופו של דבר, החלטה להאריך את הסגרים ואת האיסורים תהיה הרבה יותר דרמטית ממה שאנחנו חושבים ויחזירו רק בעוד כמה חודשים.
מאיר כהן: מה אתם כהנהגת הורים – חוץ מלשבת ולהעביר ביקורת שהיא חשובה מאוד; אני לא שולל את זה מכם – אבל עם אילו כלים - - -
צופית גולן: לא, לא.
צופית גולן: חלילה.
מאיר כהן: שנייה, צופית.
מאיר כהן: עם אילו כלים אתם באים לשולחן?
מאיר כהן: ואני משער שיש שולחן משותף שלכם ושל משרד החינוך, ומהניסיון הזה שאתם צוברים – ואני תמיד אומר:
מאיר כהן: ההורים הם אלה שהיום בזום הם אלה שיכולים הכי הכי לקרוא את המפה.
מאיר כהן: אני כסבא יכול להגיד לך.
מאיר כהן: אני שואל את הנכדה שלי מה קורה שם.
מאיר כהן: אני כמעט מזדהה עם כל מילה שאת אומרת.
מאיר כהן: עכשיו אני אומר מעבר לזה: מה אתם מביאים לשולחן?
מאיר כהן: מה את מציעה?
מאיר כהן: מה את מציעה להביא לשולחן?
מאיר כהן: מה הכלים?
צופית גולן: אנחנו, קודם כול, הבאנו רעיונות למתווים אחרים.
צופית גולן: אמר את זה אחד מחברי הכנסת.
צופית גולן: יש למידה במשמרות.
צופית גולן: אפשר למצוא דרך ללמוד במרחבים חיצוניים.
צופית גולן: אנחנו באנו למשרד עם המון רעיונות.
צופית גולן: המון רעיונות שלא משאירים את הילדים שלנו בבית.
צופית גולן: ילד צריך להיות עם קבוצת השווים שלו.
צופית גולן: לא בבית.
צופית גולן: לא איתי.
צופית גולן: הוא צריך להיות עם חברים.
צופית גולן: הוא צריך להתפתח.
צופית גולן: הוא צריך לפגוש עוד ילדים בני גילו.
צופית גולן: זה שאני אימא ואני נמצאת בבית, לא מדברת על אלה שעובדים ובכלל לא בבית, זה לא פתרון, עם כל הכבוד.
צופית גולן: הבאנו לשולחן המון דברים.
צופית גולן: בזמן האחרון פחות מדברים איתנו.
צופית גולן: כנראה שמה שאנחנו אומרים לא כל כך נעים לאוזן.
מאיר כהן: אין שולחן יום-יומי?
צופית גולן: לא.
צופית גולן: אין שולחן יום-יומי.
צופית גולן: הלוואי שהיה שולחן יום-יומי.
צופית גולן: משרד החינוך בונה מתווה.
צופית גולן: הוא לא מדבר איתנו בכלל על מתווה החזרה ועל איך עושים: בוא נשמע מה לא עבד.
צופית גולן: אנחנו אמרנו בקיץ, יש לי מסמכים שמעידים על זה: תגבילו את כמות המורים שעוברת בין כיתה לכיתה.
צופית גולן: אנחנו יודעים שזה מקדם הדבקה.
צופית גולן: תגבילו את חדרי המורים.
צופית גולן: תקטינו את כמו המדריכים שעוברים את זה.
צופית גולן: אנחנו אמרנו את זה.
צופית גולן: כעסו עלינו המדריכים שאנחנו פוגעים להם בפרנסה.
צופית גולן: אבל בואו.
צופית גולן: אנחנו יודעים שמבוגרים מדביקים יותר מילדים ונדבקים יותר מילדים.
צופית גולן: אנחנו יודעים שאלה עקבי אכילס.
צופית גולן: אבל אמרה לכם רק עכשיו אפרת אפללו: אנחנו נשתדל, אבל יש לנו מגבלות.
צופית גולן: לא צריכות להיות פה מגבלות.
צופית גולן: והיא דיברה על זה שיש יותר ערבוב בצהרונים ובבתי הספר.
צופית גולן: יש לי חדשות בשבילכם.
צופית גולן: יש יותר ערבוב בגנים.
צופית גולן: שם המלחמה היא על שלוש קבוצות לערבב, ולא שתיים.
צופית גולן: אתם יודעים מה זה כשמערבבים שלוש קבוצות גנים ואחר כך צריכים להוציא אותם לבידודים?
צופית גולן: הבידודים האלה עולים גם כן.
צופית גולן: צריך גם לזה להתייחס.
צופית גולן: צריך לצמצם את הבידודים האלה.
צופית גולן: צריך למצוא דרך להקטין את הימים, אם אפשר.
צופית גולן: לא לבודד את מי שלא צריך.
צופית גולן: אתם יודעים איזו השפעה יש לבידוד הזה על משפחה, על ילד שנמצא עשרה ימים תקוע בחדר עם עצמו?
צופית גולן: בואו.
צופית גולן: אף אחד לא מסתכל פה קדימה.
צופית גולן: אין שולחן עגול שמתכנס על בסיס קבוע.
צופית גולן: עשינו סקר לפני, לדעתי, שבועיים-שלושה, איך שרק יצאה הלמידה מהבית.
צופית גולן: ואנחנו מתעקשים על למידה מהבית.
צופית גולן: כי זה מהבית שלי, כמו שאמרתם.
צופית גולן: אני רואה מה קורה עם הילד שלי.
צופית גולן: ענו לנו 32,000 הורים, כולל בחברה הערבית.
צופית גולן: הוצאנו סקר בערבית.
צופית גולן: מעל 60,000 תלמידים – תשובות.
צופית גולן: חברים, הלמידה לא עובדת.
צופית גולן: עושים מאיתנו צחוק.
צופית גולן: עכשיו, אנחנו, מתוך אחריות, באמת מתוך המון אחריות, לא רוצים להגיע למצב שבו אנחנו, חס וחלילה, קוראים לתלמידים ולהורים להחרים את הזום הזה ולהגיד להם: די.
צופית גולן: אנחנו מאוד מעריכים את המורים שלנו.
צופית גולן: ואני רואה את המורות של הילדים שלי.
צופית גולן: כמה מאמצים הן עושות.
צופית גולן: אני רואה חברות שלי שעושות מאמצים.
צופית גולן: אבל זום זה לא כיתה.
צופית גולן: ואני שמחה שמשרד החינוך נתן להן הכשרות.
צופית גולן: אבל ההכשרות היו צריכות להיות בקיץ, לפני שהן היו צריכות לעמוד מול הילדים שלנו.
צופית גולן: לא עובד.
צופית גולן: שיעור של 45 דקות בזום לילד בכיתה ד', חברים, זה פשוט לא עובד.
עפר שלח: צופית, את מציגה פה עמדה שלוקחת את הדברים לקצה ובעצם כמעט פוסלת את אופציית הלימוד מרחוק.
צופית גולן: אני לא פוסלת.
צופית גולן: אני אומרת שצריך לשלב.
סעיד אלחרומי: תלוי בגיל, עפר.
סעיד אלחרומי: עפר, תלוי בגיל.
צופית גולן: תלוי גיל.
צופית גולן: אני לא פוסלת את הלמידה ההיברידית בכלל.
צופית גולן: אני טוענת שילד צריך להיות גם בתוך מוסד לימודים, לא רק.
צופית גולן: אני עושה הפרדה בין הגילים.
צופית גולן: וכן, מבחינתי, היסוד, א' עד ו', אין הבדלי תחלואה.
צופית גולן: אין שום סיבה שהם לא ילמדו בבית הספר, במשמרות.
צופית גולן: לדייק את התוכנית הלימודים שלהם.
צופית גולן: אולי ילמדו פחות שעות, אבל עדיין בבית הספר.
צופית גולן: ולא כמו שכתב משרד החינוך: לפחות תשע שעות.
צופית גולן: ילד בכיתה ה'-ו' לא צריך תשע שעות; הוא צריך הרבה יותר.
צופית גולן: וכן, אני עושה גם הפרדה בין כיתה ז' עד י' ובין י"א לי"ב - -
מאיר כהן: תשעה שעות שבועיות?
צופית גולן: - - כי עם כל הכבוד, הם לא יכולים לחכות לינואר לחזור לבית הספר, במקר הטוב.
צופית גולן: גם לכם ברור שברגע שנפתח את המשק, תהיה עליה בתחלואה.
צופית גולן: אנחנו ל-N הזה שהיא דיברה עליו, של 250 חולים, לא נגיע בשנה הקרובה.
צופית גולן: זה לא יקרה.
צופית גולן: אז מה?
צופית גולן: י"א', י"ב לא יעשו בגרויות?
צופית גולן: הם יעשו אותם בזום?
צופית גולן: הם ילמדו בזום?
צופית גולן: לא קורה.
צופית גולן: אפשר להחזיר את י"א, י"ב מקביל לילדי היסודי.
צופית גולן: הם לא באותם מוסדות.
צופית גולן: הם לא עם אותם צוותים.
צופית גולן: תחזירו אותם בקפסולות של 12 מצדי.
צופית גולן: תעשו חשיבה מחדש על איך, לא על אם או לא.
צופית גולן: על איך.
צופית גולן: ברגע שאתה יודע שאתה חייב, אתה עושה את ההבדל.
עפר שלח: אני חוזר לנקודה שעלתה בשיחה שלך עם מאיר קודם.
עפר שלח: כי יש פה שאלה גדולה של ייתכנות פיזית ומשאבית לעניין הזה.
עפר שלח: אבל מה שאת אומרת – אתם בכלל לא בעסק.
עפר שלח: משרד החינוך מתכנן כרגע את החזרה ללימודים בלי מעורבות בכלל של הנהגת ההורים הארצית.
צופית גולן: של הילדים שלנו.
צופית גולן: משרד החינוך נוטה לשכוח שאילו הילדים שלנו.
צופית גולן: שלנו.
צופית גולן: מי שיממן את השיעורים הפרטיים שלהם, כדי שהם ייגשו לבגרות, אלה אנחנו.
צופית גולן: לא משרד החינוך.
צופית גולן: אנחנו.
צופית גולן: אנחנו לא בלופ.
עפר שלח: לא רק זה.
עפר שלח: אתם, כמו שאת אומרת, מרכז הידע הכי חשוב של העניין.
צופית גולן: נכון.
עפר שלח: כי אני אומר לך באינטואיציה נראה לי שקשה במערכת עם המשאבים הנוכחיים שלה להגיע לפתרון כמו שלכם.
עפר שלח: אגב, אתם מכירים מקומות בעולם שזה עובד?
עפר שלח: ואל תגידי לי טאיוואן.
עפר שלח: בטאיוואן ילד בכיתה א' יושב עם מסכה.
צופית גולן: מקומות בארצות הברית.
צופית גולן: מקומות באירופה.
צופית גולן: אנחנו מקור מידע מאוד גדול כי יש לנו גם חברים בכל העולם.
צופית גולן: אנחנו בדיוק בגיל הזה שיש לנו המון חברים פרוסים בהמון מדינות בעולם.
צופית גולן: יש לנו המון ידע מה עובד, מה לא עובד, איך עושים את זה.
צופית גולן: יש לי חברה בארצות הברית שהבנות שלה בחטיבת תיכון.
צופית גולן: הן פעמיים בשבוע באות לשני ימי לימודים של תשע שעות כל יום.
צופית גולן: ומעבר לזה, יש להן עוד יום למידה מרוכז מהבית עם לימודים בזום או כל אופציה אחרת שיש אצלם, ועוד ימים של משימות שהן עושות בקבוצות קטנות עם חברים כדי לשמר את כל המוטב החברתי, כדי לשמר את הפעילות שלהן, כדי עוד צדדים שפה בארץ איך שהוא הלכו לאיבוד.
צופית גולן: קוראים לזה: משימה אסינכרונית.
צופית גולן: נותנים לזה שם מאוד מאוד יפה.
צופית גולן: אסינכרוני זה שיעורי בית שהיו פה רק לפני שמונה חודשים.
צופית גולן: לא השתנה פה כלום.
צופית גולן: אני לא רוצה אפילו להתחיל לדבר על התקשוב.
צופית גולן: אולי אחרי שעופר ידבר, אני אתן את מה שקורה אצלנו מבחינת התקשוב.
צופית גולן: אבל התמונה שעופר אוהב לציין היא כל כך רחוקה מהמציאות שאין לי אפילו מילים להתחיל להסביר לכם כמה אתם רחוקים מהמקום הזה.
צופית גולן: זה לא רק החברה הערבית, ששם הבעיה היא קטסטרופלית.
צופית גולן: זה לא רק החברה החרדית, שגם שם הבעיה היא קטסטרופלית.
צופית גולן: זה בבתים של כולנו.
צופית גולן: ובמיפוי שעשו אף אחד לא שאל אותנו:
צופית גולן: יש לכם מספיק מחשבים בשביל לתת לילדים שלכם ללמוד?
צופית גולן: שאלו: יש, אין מחשב.
צופית גולן: זהו.
צופית גולן: אז אם אני צריכה את המחשב שלי לעבודה, מה אני עונה?
צופית גולן: תגידו לי אתם.
עפר שלח: זה מחשב.
עפר שלח: זה רוחב פס.
עפר שלח: אם יש שלושה ילדים בבית, אני לא יודע איך המערכת עומדת בזה.
צופית גולן: זה מעבר.
צופית גולן: אני בשאלה של המחשב הראשון.
סעיד אלחרומי: איך הם ילמדו, בסלון.
צופית גולן: אם אני שואלת עכשיו אתכם: יש לכם מחשב בבית?
צופית גולן: התשובה שלכם סביר להניח שתהיה: כן.
צופית גולן: לא שואלים אותי אם המחשב פנוי ללמידה של הילד שלי.
צופית גולן: לא שואלים אותי אם אני צריכה את המחשב הזה כמחשב עבודה.
צופית גולן: אני עכשיו עם המחשב שלי.
צופית גולן: הילד שלי לא בזום.
צופית גולן: כי אני במחשב.
צופית גולן: הוא לא יכול להיות גם וגם.
צופית גולן: אני למורים של הילדים הרמתי טלפון ואמרתי להם: אני מתנצלת, מעריכה אתכם מאוד; הילדים ייכנסו לפחות זומים, מה לעשות?
צופית גולן: יש רק מחשב אחד לטובתם.
צופית גולן: ומה שיהיה, יהיה.
צופית גולן: אנחנו נסתדר.
צופית גולן: אני אשלים את זה עם שיעורים פרטיים.
צופית גולן: אני יכולה להרשות לעצמי.
צופית גולן: וגם אם אני לא יכולה להרשות לעצמי, אני ארשה לעצמי.
צופית גולן: וזה מה יש.
צופית גולן: אבל זה לא פתרון.
צופית גולן: במדינה הזאת אנחנו מאבדים דור שלם.
צופית גולן: דור שלם של ילדים שאנחנו פשוט מאבדים אותם.
צופית גולן: ילדים שמכיתה ה', אלה ילדים שמשנה שעברה כמעט לא חזרו לבית ספר.
צופית גולן: הם חזרו לכלום ורבע.
צופית גולן: תלמידי כיתות ה'-ו' אלה ילדים שכבר חצי שנה בבית.
צופית גולן: הם הוזנחו.
צופית גולן: מספיק עם זה.
צופית גולן: הם לא יכולים לחכות לינואר.
צופית גולן: וגם י"א, י"ב לא יכולים לחכות לינואר.
צופית גולן: הם פשוט לא.
צופית גולן: אנחנו מאבדים גם אותם.
צופית גולן: הם לא יעשו בגרויות.
צופית גולן: הם יוותרו על חמש יחידות במתמטיקה ועל חמש יחידות בפיזיקה לא כי הם לא יכולים, אלא כי בלתי אפשרי בזום.
צופית גולן: פשוט בלתי אפשרי.
צופית גולן: אפשר למצוא מתווה.
צופית גולן: יש לנו טונות של רעיונות על איך כן.
צופית גולן: שאלתם אותי איך כן.
צופית גולן: יש לנו מלא רעיונות.
צופית גולן: התייעצנו עם מומחים, עם מורים, עם מנהלים.
צופית גולן: אנחנו משוחחים כל הזמן עם השטח.
צופית גולן: כל הזמן.
צופית גולן: יש מלא פתרונות.
צופית גולן: פשוט צריך לחשוב.
עפר שלח: צופית, הדברים ברורים.
עפר שלח: יכול להיות שנחזור אלייך בהמשך.
עפר שלח: אני מבקש להעלות את עופר רימון, בבקשה.
מאיר כהן: תודה רבה, צופית.
מאיר כהן: חשוב מאוד מה שאמרת.
סעיד אלחרומי: תודה, צופית.
עפר שלח: כשיש מישהו בחושך הזה, הוא מאגף התקציבים, חבר'ה.
עפר שלח: זה לא עופר רימון.
עופר רימון: זה אני.
עופר רימון: אני פה.
עפר שלח: אה, כן.
עפר שלח: זה כן עופר.
עפר שלח: הצטרפת לאגף התקציבים, עופר?
עפר שלח: כאילו, מה קרה?
עופר רימון: תשמע, אם אותי היו מצרפים לאגף התקציבים, אז אני חושב שמצב התקשוב במדינת ישראל היה קופץ עוד כמה דרגות.
עופר רימון: אבל אני חושב שזה קצת מסוכן לתקציב המדינה.
עפר שלח: השאלה היא מה היה מצב התקצוב, לא מצב התקשוב.
מאיר כהן: עפר, זה זום מתוך השיעור של אור וצל.
עפר שלח: לא, אגף התקציבים באופן קבוע, מופיע איזה מישהו חשוך כזה.
עפר שלח: לדעתי, יש להם אחד שהוא רק בזום.
עפר שלח: זה אותו אחד כל הזמן.
עופר רימון: מרתפי משרד האוצר, אתה אומר.
עפר שלח: שם האורות דולקים בארבע לפנות בוקר, כי ישראל כץ רואה NBA.
עפר שלח: מהופעותיה הקודמות כאן, אני ניתקע על נתון אחד שגם התייחסתי אליו קודם, והוא שבערך 50% מבתי הספר בכלל לא היו ערוכים בתחילת המשבר הזה ללימוד מרחוק.
עפר שלח: ישב פה שר החינוך, דיבר על חלוקה של יותר מ-100,000 מחשבים וכן הלאה.
עפר שלח: מה התקדמנו ממרץ-אפריל, לצורך העניין?
עופר רימון: עפר, ברשותך, תן לי כמה דקות.
עופר רימון: אני רוצה להתייחס להרבה נושאים שעלו פה וגם מה ששאלת.
עפר שלח: סע.
עופר רימון: תן רק כמה דקות.
עופר רימון: קודם כול, אני רוצה להגיד לך שהקשבתי קשב רב לכל הדיון.
עופר רימון: ואם תחשוב על זה, על כל נושא שעלה – העייפות מורה במהלך השיעור, החיבור של תלמיד למהלך הלמידה, הילדים שנמצאים בפורטנייט במקום להיות בתהליכים חינוכיים, ילדים שנשארים מאחור, מוכנות לבחינות הבגרות – בעצם היינו יכולים לקיים את אותו הדיון פה גם כשלא הייתה קורונה.
עופר רימון: ועל כל נושא כזה היינו יכולים להעלות את אותן טענות.
מאיר כהן: זה לא זה.
מאיר כהן: אנחנו מדברים על טכנולוגיה, על פריסת הטכנולוגיה, על מחשבים.
מאיר כהן: עופר, תחזור לזה.
עופר רימון: רגע.
עופר רימון: דקה, דקה.
מאיר כהן: בבקשה, סליחה.
עופר רימון: אני אומר כמישהו שגם היה מורה למתמטיקה, אם אתם רוצים, מישהו שהוא מורה הרבה שנים.
עופר רימון: גם כשהיינו, ברגע שהמערכת יצאה לסגר הראשון ב-15 במרץ, כל תהליך הלמידה המשיך.
עופר רימון: ובקיץ סיימנו מבחני בגרות.
עופר רימון: ואני רוצה להגיד לכם, למשל, שאחד המבצעים שעשינו עוד לפני השיפורים, שתכף אני אגיד מה עשינו בכל אחד, הוא שיש לנו מערכת לשיעורים פרטיים און-ליין.
עופר רימון: והיא כבר עובדת ארבע שנים בזומים, נותנת פתרונות ומתגברת תלמידים ותגברנו אותם.
עופר רימון: תיקח, לדוגמה, את כל כיתות מב"ר-אתגר, שיש לך שם איזה 20,000 תלמידים שנבחנים.
עופר רימון: בנינו כיתת זום עם המורה למתמטיקה.
עופר רימון: אלה כיתות קטנות.
עופר רימון: אני הייתי בזומים כאלה.
עופר רימון: 20 תלמידם שקיבלו שעות כל שבוע של הכנה לבגרות עם המורה למתמטיקה או המורה לאנגלית, לפי המתווה.
עופר רימון: בגדול, כשאתה בודק מערכות חינוך, יש דבר שנקרא תוכנית הלימודים המתוכננת, תוכנית הלימודים המיושמת ותוכנית הלימודים המושגת.
עופר רימון: לכל אחד מהפרמטרים האלה יש שיטות מדידה.
עופר רימון: וזה לא עניין של כמה חברים יש לך בעולם.
עופר רימון: גם אליי מתקשרים, כמו לצופית, חברים שלי מהעולם.
עופר רימון: והרבה קולגות שלי, שהם בתפקיד שלי המקביל.
עופר רימון: ואני רוצה להגיד לך שהם עומדים בשוק כשהם שומעים את כמות הפתרונות שמשרד החינוך מעמיד לבתי הספר.
עופר רימון: אני לא מכיר היום מערכת חינוך בעולם – ואני אשמח אם צופית, נעשה זום, שהיא תגיד לי מה מערכת החינוך שנותנת יותר מענים ממדינת ישראל לבתי הספר.
עופר רימון: ואני מוכן לעלות בזום בכל רגע עם מי שמוביל את המהלך שם ונעשה דיון ומשווה את כמות המענים שאנחנו נותנים.
עפר שלח: עופר, בוא נעזוב את ההשוואות העולמיות.
עופר רימון: עזבנו את העניין הזה.
עופר רימון: ואני חוזר לדברים שהם תכלס אמצעי קצה.
עופר רימון: אני בדיון הקודם הצגתי את התוכנית ואמרתי שאנחנו, המחויבות שלנו עד סוף ינואר היא 50%, עד סוף אוגוסט לסיים.
עופר רימון: אני יכול להגיד לך מה עשינו בעניין הזה.
עופר רימון: בעניין אמצעי קצה, כבר יש לנו התקשרות עם ארבעה ספקים למחשבים.
עופר רימון: דאגנו שהמחשבים יגיעו לארץ בשינוע אווירי ולא בשינוע ימי.
עופר רימון: קיצרנו חודשים.
עופר רימון: ואנחנו נערכים להתחלת חלוקה ב-3,600 נקודות קצה מקריית שמונה ועד לאילת.
עופר רימון: מבצע לוגיסטי מסובך שיוצא לדרך למרות כל הקשיים.
עופר רימון: מעבר לזה, התקשרויות כבר שיש ומודמים שמיוצרים וחבילות תקשורת משלימות.
עופר רימון: יש כבר הסכמים.
עופר רימון: המודמים בתהליך ייצור.
עופר רימון: וגם הם מצטרפים לתהליך החלוקה.
עופר רימון: ומעבר לזה, עגלות הטענה למחשבים, גם הסכמים עם ארבעה ספקים חתומים.
עופר רימון: כבר מיוצרים עגלות הטענה כאן בארץ.
עופר רימון: והם גם ישוגרו לבתי ספר.
עופר רימון: זאת אומרת, מה שאני יכול לדווח הוא שהעניין הזה טס קדימה.
עופר רימון: בכל בית ספר מתאמים תאריכי חלוקה.
עפר שלח: לו"ז.
עפר שלח: אתה יכול לתת לוח זמנים?
עופר רימון: אני רק מתאר על הפעולות.
עופר רימון: מה?
עפר שלח: אתה תיארת לנו פעולות ושבעצם הביאו למוכנות לחלוקה.
עופר רימון: אני אמרתי בישיבה הקודמת שאנחנו נערכים למבצע של רכישת 150,000 מחשבים, שאין מחשב אחד בארץ.
עופר רימון: ואמרתי שזו המשימה.
עופר רימון: עכשיו אני מתאר לך מה הפעולות שקרו.
עפר שלח: אני שואל על תוצאותיהן הצפויות.
סעיד אלחרומי: את הלו"ז, כן.
עפר שלח: כמה מחשבים בראשון בינואר יהיו בידיים?
עפר שלח: וכשאני אומר מחשב, אני מתכוון לכל ה-kit, כן?
עפר שלח: מחשב ויכולת לתקשר איתו.
עופר רימון: אז אני אענה.
עופר רימון: השאלה ברורה.
עופר רימון: אני אענה.
עפר שלח: זה בראשון בינואר או בראשון בפברואר?
עופר רימון: אז ככה.
עופר רימון: אני אמרתי שהצגתי כאן תוכנית סדורה שעד ינואר 50%, שזה 75,000 מחשבים, ועד סוף אוגוסט, סוף שנת הלימודים, עוד 75,000.
עופר רימון: אני רק רוצה להגיד לך, אני יכול להגיד לך עכשיו שלפי התוכנית שלנו, אנחנו מקדימים את לוחות הזמנים ונעמוד במשימה, כי אני רואה כבר כמה מחשבים יש כאן בארץ.
עופר רימון: חברות השינוע כבר יש לנו איתן חוזים.
עופר רימון: עם בתי הספר אנחנו כבר מתחילים לתאם תאריכי חלוקה.
עופר רימון: זאת אומרת, הכול עובד לפי התוכנית.
עופר רימון: והצפי בגדול הוא שאולי אפילו נצליח להקטין את לוחות הזמנים.
עופר רימון: מכאן אני עובר לעניין שדיברת עליו קודם.
עופר רימון: יש לנו 1,900 בתי ספר מתוקשבים.
עופר רימון: ונשאר לנו, מתוך 3,600, עוד בערך 1,600, 1,700.
עופר רימון: כולם כבר נכנסו לתהליכים.
עופר רימון: כלומר, הרשאות – זה תהליך שנעשה על ידי הבעלויות – הרשאות כבר ניתנו לבעלויות והתהליך הזה קורה.
עופר רימון: הוא לא עוצר את הלמידה מרחוק.
עופר רימון: כל מה שאני מדבר אליך הוא תוספות.
עופר רימון: ובוודאי אתה תשמח לשמוע שיש לנו 1,600 בתי ספר במגזר החרדי.
עופר רימון: אנחנו הופתענו שכ-700 בתי ספר מהם החליטו גם הם שהם רוצים להצטרף ולתקשב את בתי הספר.
עופר רימון: זאת אומרת, אנחנו נמצאים פה בהפתעה שעוד 700 בתי ספר במגזר החרדי כרגע נכנסים לתוך תהליך תקשוב שמותאם עבורם.
עופר רימון: וכשאנחנו רואים את התיאבון במגזר החרדי ואת שיתוף הפעולה המדהים שנוצר ואת האמון שנוצר בין משרד החינוך למגזר החרדי כתוצאה מהקורונה, אנחנו רואים כאן שאנחנו שוקלים, בוחנים אפשרות להכניס עוד בתי ספר במגזר החרדי.
עופר רימון: מעבר לזה, לא נשכח שאנחנו גם נערכים לחלוקת טלפונים, 64,000 טלפונים במגזר החרדי.
עופר רימון: זאת אומרת, אתה מדבר כאן על מתן מענה ל-150,000 תלמידים ועוד 64,000 תלמידים, שאין תקדים לזה במדינה.
עופר רימון: אני לא מכיר תקדים.
עופר רימון: מעבר לזה, אם תזכור של-150,000 תלמידים אנחנו מחלקים גם מודם עם חבילת תקשורת וגם מחשב, אז ברמת המיפוי שאנחנו עושים אנחנו בודקים לאיזה תלמיד אין מחשב בבית, לאיזה תלמיד אין אינטרנט, לאיזה אין גם וגם.
עופר רימון: ואז בעצם יש לנו יכולת לגדול מעל ל-150,000 תלמידים שנמצא להם פתרונות.
עופר רימון: כי אם לאחד רק חסר האינטרנט, ואם לאחד חסר רק המחשב, אני יכול לתת כאן מענה לשני ילדים.
עופר רימון: זאת אומרת, ההערכה שלנו היא שניתן פה פתרון למעלה מ-300,000 תלמידים בנושא של אמצעי קצה.
מאיר כהן: עופר, עופר.
עופר רימון: אני עובר הלאה, כי בזה לא נגמרו הפעולות שביצענו מאז הוועדה האחרונה.
עפר שלח: עופר, שנייה.
עופר רימון: רק שתזכרו מה עשינו.
עופר רימון: שלא לבקר רק, שתדעו גם מה עושים.
מאיר כהן: רגע.
מאיר כהן: עופר, קודם כול, מה שאמרת עד עכשיו זה מאוד מרשים.
עופר רימון: אבל לא סיימתי.
עופר רימון: רק התחלתי לתאר את מה שעשינו.
עופר רימון: כי אתם ביקשתם דברים שאנחנו עושים.
מאיר כהן: מותר לנו לשאול, עופר.
מאיר כהן: זה הנוהל.
מאיר כהן: מותר לנו לשאול.
מאיר כהן: דיברת על בעלויות.
מאיר כהן: אני רק רוצה לפשט את זה.
מאיר כהן: סימולציה.
מאיר כהן: אני בית ספר לא מתוקשב ואני שייך לעמל.
מאיר כהן: האם אתה מעביר כסף לעמל והוא מתחיל את כל התהליך או הספקים שלך הם אלה שנכנסים לתוך בית הספר?
עופר רימון: אני אחלק את העבודה מול בית הספר בעמל לכמה רכיבים.
עופר רימון: קודם כול, לתלמידים שידם אינה משגת, המדינה דואגת והם יקבלו כמות מחשבים ומודמים.
עופר רימון: נסייע להם לפתור את העניין.
עופר רימון: במקביל, אנחנו בנינו מוקד רכש.
עופר רימון: יש שם בכל רגע נתון 30 אנשי רכש שמסייעים למצוא פתרון.
עופר רימון: העמותות שמחלקות מחשבים, כמו "מחשב לכל ילד", "אחינועם" וכו' - -
עופר רימון: - - נמצאות בקשר עם מוקד הרכש, וזה המקום שבו אנחנו עושים את הסינכרון.
עופר רימון: מעבר לזה, אנחנו במקביל מחברים אותם לסיב אופטי, את בתי הספר, - - - פס רחב.
עופר רימון: וזו גם פעולה שאנחנו עושים על ידי מכרז של המדינה עם חברות התקשורת.
עופר רימון: מעבר לזה, אנחנו שיבצנו רכז תקשוב בכל בית ספר שלא היה בו רכז תקשוב.
עופר רימון: והוא עובד עכשיו און-ליין תהליך הכשרה.
עופר רימון: מעבר לזה, שיבצנו מדריך לבית ספר, לכל עשרה בתי ספר מדריך, שתהיה תמיכה.
עופר רימון: מעבר לזה, בינינו השתלמות שכבר פועלת להכשיר את המורים לעניין הזה.
עופר רימון: מעבר לזה, בנינו השתלמות לצוותי הניהול שתתחיל בראשון בנובמבר.
עופר רימון: מעבר לזה, נתנו חבילת תוכן דיגיטלי דרך מכרז שיש לנו עם 24 ספקי תוכן דיגיטלי.
עופר רימון: הם כבר בחרו תוכן דיגיטלי שיכול לתמוך במהלך.
עופר רימון: מעבר לזה, חיברנו את כל סביבות הענן של גוגל ומייקרוסופט לשירות הקווי.
עופר רימון: ככה שאנחנו מאפשרים להם לפתוח סביבת ענן בצורה מאוד קלה.
עופר רימון: מעבר לזה, אישרנו את התוכן שאנחנו מנגישים לבתי ספר בפורטל.
עופר רימון: הוא תוכן חינמי.
עופר רימון: השארנו שם את התכנים ועכשיו עשינו, רכשנו מהעולם עוד שלוש אפליקציות מדהימות, משחקיות.
עופר רימון: מעבר לזה, תגברנו את המשחקים החינוכיים כדי למשוך את הילדים מעולם המשחוק אל עולם המשחוק החינוכי.
עופר רימון: זה מהלך שאנחנו פועלים עליו כבר ארבע שנים ומאיצים אותו.
עופר רימון: מעבר לזה, אנחנו בנובמבר תוכנית שנקראת "פיתוח לומד עצמאי", שתכוון את המורים עכשיו, כשהם בבית והילדים בבית, לפיתוח של עבודה עצמית של תלמיד.
עופר רימון: כי כשאתה שואל את עצמך: מה זו למידה דיגיטלית או למידה שמותאמת למאה ה-21?
עופר רימון: על רגל אחת, כמו שאמר הלל הזקן, שכל התורה על רגל אחת:
עופר רימון: ואהבת לרעך כמוך – אני אומר בעולמות התקשוב שפיתוח לומד עצמאי, קרי להוציא ילד שיודע ללמוד בעצמו, זה האתגר היום של מערכות חינוך בעולם ולשם אנחנו הולכים.
מאיר כהן: זה האתגר שהיה גם לפני 30 ו-40 שנה.
מאיר כהן: זה כיף שאתה אומר שזה רק היום.
עופר רימון: הדבר האחרון, בתקופה הזאת מאז הוועדה האחרונה, בנינו גם מערכת טכנולוגית ומוקד שיודע לשלוט על כל נושא התברואה: מי נדבק?
עופר רימון: מי לא נדבק?
עופר רימון: מי מבודד?
עופר רימון: ברמה מזוהה, כדי שאנחנו נוכל לשלוט על העניין הזה.
עופר רימון: יצרנו, וכאן שיתוף הפעולה המדהים עם משרד הבריאות, קיבלנו ממשק ממשרד הבריאות, פענחנו אותו, והיום אנחנו תוך כמה זמן נוכל לשלוט על העניין.
עופר רימון: כי כשאתה רואה את נתוני התחלואה, אתה רואה שני דברים מאוד מאוד ברורים: אחד, קודם כול, שיעור התחלואה במערכת החינוך כמובן נמוך מהשיעור הארצי, אבל ככל שאתה יורד בשכבות, בגילים מטרום-טרום חובה ועולה למעלה לתיכון, אז אתה רואה שבשכבות הנמוכות, קרי - - -
עפר שלח: זה ידוע.
עופר רימון: ועד כיתה ו' הוא יותר נמוך.
עופר רימון: ומעבר לזה, אנחנו רואים גם בערים אדומות שהאגרסיביות של לסגור עיר שלמה היא הרבה יותר ממה שצריך.
עופר רימון: כי לנו יש יכולת לזהות בדיוק את בתי הספר שבהם יש תחלואה גבוהה מהממוצע.
עופר רימון: ואני רוצה להגיד לך שכשאתה סוגר את בתי הספר, נגיד, את בתי הספר שמסבירים 50% מהתחלואה במערכת החינוך, אתה בסך הכול סוגר איזה 5%, גג עד 10% מהמוסדות במערכת החינוך.
עופר רימון: והמערכת יכולה להמשיך לתפקד.
עופר רימון: ואם היא יודעת לזהות את המוקד שהוא בית ספר והוא לא רשום, היא יודעת לתת תמונה נכונה – אני חושב שכבר היום מערכת שעובדת מ-15 במרץ, בלמידה מרחוק בצורה מעוררת השראה.
עופר רימון: ו"מעוררת השראה" זה לא בגלל משרד החינוך, זה קודם כול המורים שעושים את העבודה.
עופר רימון: תראה, אני נמצא - - -
עפר שלח: עופר, שנייה, שנייה.
עפר שלח: עופר, עופר.
עופר רימון: ראיתי שם למידה מרחוק יוצאת מהכלל.
עופר רימון: מה שמלמד, כי בסופו של דבר הלמידה מרחוק נקבעת על ידי הנחישות של עובדי ההוראה, של המורים עצמם.
עופר רימון: והם עושים עבודה נהדרת מ-15 במרץ.
מאיר כהן: אבל אתה שומע את הורים, ואתה רואה את – איך אומרים?
מאיר כהן: – רואה את הקולות ושומע את הדברים.
מאיר כהן: אי-אפשר להתעלם מהקשיים, עופר.
עופר רימון: תראה, אני עונה לך על השאלה הזאת.
עופר רימון: אני רואה את ההורים, ואני גם רואה בעצמי בדיוק כמוך.
עופר רימון: מה זה רואה את ההורים?
עופר רימון: אני רואה את ההורים גם כשהם עובדים מהבית ופשוט מאוד מוצאים פתרונות.
עופר רימון: אני יש לי ילדים שהם גם באוניברסיטה, וגם מערכת החינוך וגם אני ואשתי עובדים בשוק העבודה, וכולנו עברנו לעולם וירטואלי.
עופר רימון: להגיד לך שזה קל?
עופר רימון: לאף אחד זה לא קל.
עופר רימון: להגיד לך שבכל מקום מוצאים פתרונות?
עופר רימון: ברור.
עופר רימון: כי אנחנו עובדים אחרת.
עופר רימון: אנחנו אלופים בלהתאים את עצמנו למצבים, ואנחנו עושים זאת.
מאיר כהן: אבל, עופר, אנחנו התחלנו את השיח על הדברים, על הברזלים, לקבל דיווח על הברזלים.
עפר שלח: קיבלנו.
מאיר כהן: קיבלנו דיווח מאוד אופטימי.
מאיר כהן: הלוואי שאתה צודק בדברים שלך.
מאיר כהן: ואני רק יכול להוריד לך את הכובע.
עופר רימון: לא אופטימי.
עופר רימון: הוא ריאלי.
עופר רימון: אני מתאר לך מה אני עושה.
עופר רימון: בסדר גמור, עופר.
עפר שלח: עופר, אנחנו נשים פה נקודה.
עפר שלח: ואולי נחזור אליך אחר כך.
עופר רימון: אין בעיה.