GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איאת רחאל: אז מבחינת הפעולות שאנחנו עושים, יחידות שלא עומדות ביעד נדרשות להתמקד באוכלוסייה זו כחלק משתי אוכלוסיות שהן צריכות להתמקד בהן בכל שנה, הם נדרשים, מחויבים להתמקד באוכלוסייה זו.
עפר שלח: מה זה 'נדרשים, מחויבים', ואם לא אז?
איאת רחאל: אנחנו עוקבים אחרי הדבר הזה.
איאת רחאל: כחלק מהפעולות של אגף לגיוון תעסוקתי מונו והוכשרו לפני שנתיים ממוני גיוון תעסוקתי.
איאת רחאל: פונקציה כזאת לא הייתה בעבר.
איאת רחאל: ממוני גיוון תעסוקתי אחראים לקדם את הנושא בתוך היחידות שלהם, הם עושים את זה בנוסף על תפקיד, וממוני גיוון, יחידות שירות המדינה מכח חוק שירות המדינה מינויים, מחויבים להגיש דו"ח גיוון תעסוקתי, מחויבים להגיש תכנית עבודה ובתכנית העבודה הזאת הם מחויבים לרשום ביחידות האלה שלא עומדות ביעד, נשלחת להן הנחיה על ידי הנציב שהם צריכים להתמקד באוכלוסייה זו ואנחנו רואים את זה בתכניות העבודה שהם מגישים, בדו"חות שלהם ובעמידה ביעדים.
איאת רחאל: אנחנו מודדים את היחידות האלה, במיוחד היחידות שלא עומדות ביעד, הן כן נדרשות להתמקד באוכלוסייה זו.
איאת רחאל: בנוסף כחלק מהפעולות שלנו – ותדבר מיד נציגת אגף - - - מכרזים – יוקם מאגר מועמדים, אנשים עם מוגבלות.
איאת רחאל: אנחנו יודעים, במיוחד לאוכלוסייה זו, הכלי של ייעוד משרות בשנה שעברה, יועדו 47 מכרזים לאנשים עם מוגבלות ונבחרו - - -
עפר שלח: יש לכם שליטה, אתם יכולים לקבוע כמה מכרזים כאלה יהיו או לקבוע שאחוז מסוים מהמכרזים יהיה אחוז כזה?
איאת רחאל: כן.
איאת רחאל: יש לנציבות את היכולת להתערב בנושא של מכרזים מיועדים, בכפוף לאישור של הנציבות.
איאת רחאל: בשנה שעברה יועדו קרוב ל-50 - - -
עפר שלח: מתוך כמה?
איאת רחאל: מתוך משהו כמו 490.
איאת רחאל: לכלל האוכלוסיות מרקע מגוון.
איאת רחאל: שאלה האוכלוסיות שזכאיות לייצוג הולם.
עפר שלח: וזה מתוך כמה?
עפר שלח: כמה מכרזים היו בשירות המדינה בכלל, את יודעת.
איאת רחאל: אני יכולה לבדוק את הנתון הזה ולהשיב בכתב.
עפר שלח: כי זה שזה 10% מהאנשים שהם מאוכלוסיות, כפי שאתם קוראים להן גיוון מיוחד, זה בסדר גמור.
עפר שלח: אבל אם זה פחות מ-1% - - - איך שהוא נראה לי, כשאני חושב על גודלו של שירות המדינה, שזה בפרומילים, 50 מכרזים.
איאת רחאל: אנחנו פועלים, בשנת 2018 יצאה הנחיה של נציב שירות המדינה הדורשת מהמשרדים ומהיחידות לייעד יותר משרות.
איאת רחאל: צפויה לצאת עוד הנחיה כזאת ספציפית לנושא של ייעוד משרות ואנחנו רואים שאנשים עם מוגבלות מביעים אמון למשרות האלה, המשרות הייעודיות, וביחס למאגר שאמרתי שיוקם, יהיה מאגר כזה שהוא עכשיו ממש בשלבים שעובדים על זה, להגדיל את שירות המועמדים.
איאת רחאל: ברגע שמספר המועמדים גדל, הסיכוי שלהם להכנס לשירות המדינה ולהתקבל לדרג הכניסה ולסטודנטים גדל יותר יחד עם המאגר הזה.
עפר שלח: אני מקבל לגמרי את מה שאת אומרת ולכן בעיני צריכה להיות תקנה כלשהיא שמאפשרת לכם לקבוע או שיעור אחוז כלשהוא מהמכרזים או מספר שאתם תקבעו, שתוכלו מכח איזה שהוא תקנון לקבוע כמה זה יהיה.
עפר שלח: כי אם זה יהיה וולונטרי לצורך העניין, אנחנו מגיעים באמת למספרים שהם מאוד קטנים.
איאת רחאל: אז אני אגיד שהפעילות של שילוב וייצוג אנשים עם מוגבלות היא לא רק במשרות הייעודיות.
איאת רחאל: השאיפה שגם יהיה להם ייצוג גבוה מאוד, ואנחנו רואים שיותר מ-80% אפילו מאוכלוסיות מרקע מגוון מגישים לשער הכניסה הראשי של שירות המדינה.
איאת רחאל: ממוני הגיוון ביחידות שירות המדינה, זאת אומרת, - - - ההון האנושי, מונחים על ידי כך שהם צריכים לפעול בפרואקטיביות כדי להגדיל את שיעור המועמדים לכלל המכרזים, לא רק למשרות הייעודיות.
איאת רחאל: אז אנחנו פועלים על שני הצירים – גם להגדיל את המשרות הייעודיות שדיברת עליהן וגם להגדיל את אחוז המועמדים שניגשים לכלל המכרזים.
עפר שלח: אנחנו נשים נקודה בשלב זה.
עפר שלח: תיכף נגיע למשרד האוצר ונסגור את המעגל שוב עם משרד העבודה והרווחה, לפני זה אני רוצה להעלות ממשרד החינוך את הממונה על חינוך מיוחד בבתי הספר, מימי פלצי.
עפר שלח: אני רוצה, לפני שאת מגיבה בכלל, לגעת שוב בנקודה ספציפית שהועלתה מולכם וזה כל הסוגיה של שילוב הכשרה לעבודה בתוך החינוך המיוחד, כדי שהבוגר או הבוגרת של החינוך המיוחד יהיו יותר כשירים לשוק העבודה.
מימי פלצי: תודה.
מימי פלצי: אני אומר שכעקרון אנחנו לא מדברים על הכשרה אלא אנחנו מדברים בעצם על אוריינטציה - - - פיתוח כישורים, מיומנויות, מוכנות, עמדות, גם בקרב התלמידים וגם בקרב ההורים.
מימי פלצי: יש לנו שלוש תכניות מרכזיות שאנחנו עוסקים בהן סביב המטרות האלה ובכל אחת מהן יש גידול, בחלקן יש לי את הנתונים.
מימי פלצי: יש את התכנית "יוצרים עתיד" שהיא משותפת עם משרד העבודה והשירותים החברתיים שאנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא עם שלי ויש בה גידול במספר התלמידים.
מימי פלצי: הגענו לכ-1,800 תלמידים שמשתתפים בתכנית בגילאי י-י"ב, 6-21, תכנית "יוצרים עתיד" עוסקת כפי שאמרתי בעיקר בעמדות, מוכנות, מסוגלות תעסוקתית, כישורים ומיומנויות של התלמידים והדבר כמובן בתקווה משפיע גם על עמדות של מעסיקים מעצם האינטראקציה שמתקיימת.
מימי פלצי: בנוסף, החל משנת הלימודים תשע"ז גיבשנו תכנית שהאמת היא שבראשית הדרך היה ברור שהיא תדרוש תוספת תקציבית, שלא התקבלה, ולמרות זאת אנחנו מעמיקים את העשייה בה, התכנית הזאת משותפת למשרדי הממשלה, משרד העבודה והרווחה, משרד הבריאות, הביטוח הלאומי, ג'וינט אשלים ופנים אגפית עם אגף מינהל מדע וטכנולוגיה במשרד החינוך, והמטרה שלה זה חינוך טכנולוגי מקצועי.
מימי פלצי: הבוגרים שהם בתפקוד בינוני ועתידים להשתלב בשוק העבודה הפתוח בעתיד לומדים לקראת זכאות להסמכה טכנולוגית במגוון תחומים.
מימי פלצי: בע"ז התחלנו בארבע כיתות בארבעה מוסדות עם 28 צעירים, השנה פתחנו 25 כיתות, 11 מוסדות חינוך שמתוכם עשר מכללות רגילות בפריסה ארצית, כולל במגזר הדרוזי, המגזר הערבי ובקרב בנות חרדיות בפתח תקוה.
מימי פלצי: 280 צעירים, יש לנו כבר שלושה מחזורים בוגרים, כיתות שהן באמת מושקעות ואני יכולה לתת עליהן נאום רחב, תכנית מדהימה.
עפר שלח: זה נשמע לי באמת נהדר ובדיוק מה שצריך לעשות, אז אני שואל אותך - - -
מימי פלצי: ללא כל תוספת תקציבית שהיו עליה לא מעט שיחות.
עפר שלח: כמה עולה לנו הסיפור הזה, ונגיד שיתנו לכם תקציב יותר גדול, כמה לדעתך תוכלו לפתוח?
מימי פלצי: כיתה כזו בתקצוב משרד החינוך עולה כ-1 מיליון שקלים, אם אני מכלילה פנימה גם את רכיב ההסעות וההדרכות הנלוות.
מימי פלצי: בנוסף יש את משאבי מקדם תעסוקה מטעם משרד העבודה והשירותים החברתיים, אני אשים בצד את שלבי הפיתוח שאנחנו כרגע עדיין עוסקים בהם.
מימי פלצי: הרעיון הוא שיהיו מספר מרכזים בכל מחוז שיאפשרו לצעירים לבחור מגמות.
מימי פלצי: היום אנחנו בשלב שהחל משנת תשפ"ב אנחנו יכולים לגדול באופן הדרגתי.
מימי פלצי: כשגיבשנו את הפיילוט דיברנו על התרחבות – אין לי כרגע את הנתון, אני חוששת לומר אותו כי אני צריכה לשכלל פנימה גם את המגזרים, אז זה יותר משני מרכזים כאלה במחוז, ואנחנו עדיין לא שם.
מימי פלצי: בשלב זה אני יכולה לומר, אם עד עכשיו היינו בשלב הפיתוח ורצינו להתרחב באופן הדרגתי, וההתרחבות ההדרגתית עד כה היא בסדר, אני חושבת שבתשפ"ב ותשפ"ג אנחנו יכולים להגדיל את ההתרחבות, אבל זה כמובן תלוי תקציב.
עפר שלח: כמו כל שאר חיינו כאן.
מימי פלצי: נכון.
מימי פלצי: אבל בהחלט תכנית מרשימה והיא לא פוגעת בזכאות, ועסקנו בזה בשיח גם עם כרמל, היא לא פוגעת בזכאות הצעירים בעתיד לעסוק בהסמכה בשיקום תעסוקתי, אלא היא בעצם תכנית לימודים לחלוטין, וזה גם חשוב שייאמר.
עפר שלח: לגמרי, ואנחנו צריכים לחזק את החינוך הטכנולוגי ממילא, אז זה רק משתלב עם זה.
עפר שלח: אני מבקש לעבור למשרד האוצר.
עפר שלח: נתנאל אשרי בבקשה.
נתנאל אשרי: בוקר טוב לכולם.
נתנאל אשרי: אני רפרנט רווחה במשרד האוצר.
עפר שלח: נתנאל לפני שאתה מתחיל, שאלה אחת ספציפית שעלתה ואני רוצה שתתייחס אליה, והיא, אחרי הנתונים הדי מבהילים ששמענו, ש-65% מהאנשים בעלי מוגבלות הם או בחל"ת או פוטרו או עצמאים שלא עובדים, לפי סקר, אבל אני מניח שהנתונים קרובים למציאות, ושפי 4 הוצא לחל"ת אנשים עם מוגבלות, האם יש לכם או אתם מתכוונים ליצור תקציבים מיוחדים או תכנית מיוחדת שתעודד החזרה לעבודה של אנשים עם מוגבלות?
נתנאל אשרי: לגבי הנושא הזה, אני לא מכיר כרגע תכניות ייעודיות להחזרה לתעסוקה.
נתנאל אשרי: אני בטוח שבזרוע העבודה ידעו לפרט יותר בנושא הזה ספציפית.
נתנאל אשרי: אני אשמח להתייחס לדברים שעלו פה לפני כן.
נתנאל אשרי: דבר ראשון, דיבר פה גיא בתחילת הישיבה על הסיפור של הגדרה של בעלי מוגבלויות שעדיין יכולים לעבוד, וגיא צודק לחלוטין, זה הופיע כבר בדו"ח שמחון.
נתנאל אשרי: מתוך אנשים עם מוגבלויות שנמצאים בשוק העבודה, 72% מוגדרים כבעלי אי כושר עבודה מלא.
נתנאל אשרי: המשמעות היא שאנחנו מפספסים באמצעות ההגדרות שלנו את האמת, את מבחן התפקוד ביחס ליכולת התפקודית של האנשים האלה, וממקדים לפעמים את הסיוע במקומות שבהם הוא לא נחוץ.
נתנאל אשרי: זה פורט בהרחבה גם בדו"ח שמחון וזה באמת נושא שאנחנו במשרד האוצר מאוד עסוקים בו איך ממקדים את הסיוע במקומות שבהם באמת יש אי כושר עבודה.
נתנאל אשרי: לגבי המפעלים המוגנים – צודקת נציגת אקי"ם שדיברה פה על קיזוז ההורדות במקרה של אנשים שלא מגיעים למפעל המוגן ולמסגרות היומיות.
נתנאל אשרי: הקיזוז הזה בוצע לאחר חודשיים של אי-הגעה.
נתנאל אשרי: אנחנו כן אפשרנו לאנשים האלה לקבל שירותי סמך נוספים בביתם, מכיוון שהם נמצאים בקבוצת סיכון ולא יכולים להגיע למפעל המוגן.
נתנאל אשרי: מה שלא סופר פה שבעצם הבקשה היא להמשיך לשלם בגינם את ההורדה, למרות שהם לא מגיעים לקבל שירות.
נתנאל אשרי: כלומר להפחית את הפעילות של המפעל המוגן ולשלם את אותו סכום על ידי המדינה.
נתנאל אשרי: מטבע הדברים ברור למה זו הצעה בעייתית.
נתנאל אשרי: אנחנו עדיין מחפשים את הדרכים לשמור על המקומות של האנשים עם מוגבלויות במפעלים מוגנים ומסגרות יומיות בצורה סבירה, מבלי לפגוע בזכותם של חדשים להכנס ומבלי לשלם סכומים על אפס פעילות.
נתנאל אשרי: צוין גם הנושא של המכסות גם בתנאי תקציב המשכי כמובן שמאוד דאגנו לנושא הזה של אנשים שלא יכולים להכנס למסגרות תעסוקתיות ושחררנו למשרד הרווחה עוד 300 משרות בדיוק לטובת העניין הזה, על אף שזה מורכב ביותר בתנאי תקציב המשכי.
נתנאל אשרי: חשוב לציין גם שדמי הליווי לעיוור הועלו לאחרונה בעקבות פסיקת בג"צ והם משולמים כרגע גם ברטרו מתחילת 2019.
נתנאל אשרי: לגבי חוסר התיאום בין הגופים, אני שמח שהעלו פה את הפעילות המשותפת של הג'וינט במסגרת פרויקט "האדם במרכז".
נתנאל אשרי: מטבע הדברים בלי תקציב יותר קשה להתקדם אבל כל הגורמים המקצועיים שעוסקים בתחום הזה מכירים את הבעיה הזאת של חוסר התיאום, אם בנושא ההסעות, אם בנושא ההגדרות של אנשים עם מוגבלות שמשתנות ממשרד למשרד, ועובדים ביחד בשיתוף פעולה עם הג'וינט ומשרד רוה"מ כדי לנסות להביא פתרונות לבעיות האלה.
נתנאל אשרי: אני בטוח שכשיהיה תקציב, המשרדים המעורבים בזה ידעו לתעדף את זה ולהביא את הפתרונות הטובים ליישום.
עפר שלח: אני מבקש בשם הוועדה שתשימו עין על הסיפור הזה של תכנית תקציבית, במסגרת הטיפול הספציפי במשבר הקורונה, של תכנית תקציבית להחזרה לתעסוקה, כי בנתונים שנמסרו לנו על ידי הנציבות אנחנו יכולים לעשות, ואתם יכולים לעשות כל מיני תכניות ברוכות, אבל פשוט לא יחזירו אנשים.
עפר שלח: במספרים כאלה וברגישות כזאת לשוק העבודה שיש לאנשים עם מוגבלויות, אם לא יהיה דבר תקציבי מיידי שנוגע לזה ובתמריץ תקציבי מיידי שנוגע לזה, זה נראה לי נזק בסדר גודל.
עפר שלח: אני מבקש לסיום לחזור למשרד העבודה והרווחה, דפנה מאור בבקשה.
דפנה מאור: אני מנהלת המטה לשילוב אנשים עם מוגבלות בעבודה במשרד העבודה והרווחה, זרוע העבודה.
דפנה מאור: הקשבתי קשב רב, יש לי כמה וכמה התייחסויות, בעיקר במידע.
דפנה מאור: אני חושבת שחשוב לציין, אני נכנסתי לתפקיד ממש עם פרסום הדו"ח ומבחינתי הוא סוג של אורים ותומים שלאורם פעלנו, ואני חושבת שהוזכר פה באיזה שהוא אופן, אנחנו הקמנו מה שהיה בגדר חלום, ה-one stop center, זה משהו שהוקם ב-2015.
דפנה מאור: נכון שהוא לא הוקם בדיוק בדמות שחלמו עליה, אבל מ-2015 אנחנו מפעילים מרכז הכוון תעסוקתי לאנשים עם מוגבלות.
דפנה מאור: לפני שנה הרחבנו אותו, מופעלים היום שניים כמרכזים ייעודיים ובנוסף אנחנו מפעילים רכזים שמתמחים בתעסוקת אנשים עם מוגבלות בהרבה מאוד תשתיות תעסוקה נוספות, החל מתשתיות לאוכלוסיות מיוחדות, חרדים, ערבים, אוכלוסיות רווחה, מרכזי צעירים, מרכזי הון אנושי בכל הארץ, כך שהאדם עם מוגבלות יוכל לקבל את השירות קרוב לביתו ויותר חשוב מזה, ברוב המקרים, עם אוכלוסייה נורמטיבית רגילה, כי כך זה נכון מקצועית.
דפנה מאור: זאת הדרך הנכונה - - -
עפר שלח: אם אתם רואים בזה כמו שאת אומרת, ואני לא רוצה להגדרות של מה זה one stop center ומה לא, שבסופו של דבר באמת האדם עם מוגבלות תהיה לו כתובת אחת, אף אחד מכל מי שעברנו אותו כרגע לא מכיר את זה ככזה.
עפר שלח: אני מניח שהוא מכיר את הפעילות שלכם, אבל - - -
דפנה מאור: אני שמחה שהעלית את זה.
דפנה מאור: כרמל דיברה קודם על מבוגר אחראי וזה בדיוק אולי חלק מהעניין, בעצם יש פה כמה וכמה גופים מקצועיים לעילא ולעילא שנותנים שירות מצוין, ובאמת בחלק מהמקרים אנחנו לא מצליחים להגיע למצב שבו נסכים על מי אחראי על מה.
דפנה מאור: אבל, ואחרי ששמעתי את הביקורת פה, והיא לצערי לא ביקורת חדשה לנו, אחד הדברים, אנחנו כבר פרסמנו מכרז ואנחנו ממש בימים אלה בוחרים את הזוכה למוקד מידע אחד, זה יהיה מקום שבו כל תכניות התעסוקה של הממשלה לאנשים עם מוגבלות יפורסמו, אדם יוכל לפנות בכל דרך אפשרית, בין אם זה טלפונית ובין אם זה דיגיטלית, לקבל את המידע לגבי התכנית הקרובה למקום מגוריו, לאו דווקא מה שאנחנו במטה עושים.
דפנה מאור: הרעיון הוא באמת עבור האדם עם המוגבלות, ודרך אגב גם עבור המעסיק, לתכלל את הידע והמידע כך שלא יצטרכו לרוץ בין כל כך הרבה גורמים.
דפנה מאור: נכון שהמוקד הזה לא יהיה הגורם המטפל, הוא יהיה הגורם שנותן את המידע ומחבר את האדם עם כל הגופים הרלוונטיים במקרה שלו.
דפנה מאור: זה בדיוק היה הרעיון של לנסות לתת מענה בלי לקחת את הסמכות מצד אחד, ומצד שני באמת לפתור את הבעיה עבור אנשים עם מוגבלות.
דפנה מאור: אני כן רוצה לבוא ולומר שלראשונה בוועדת 2030, יעדי הממשלה לתעסוקה ל-2030, נאמר פה שזה לא נמצא בתיעדוף, אני חושבת שזו פעם ראשונה שהממשלה באה ושמה יעדים לתעסוקת אנשים עם מוגבלות ל-2030.
דפנה מאור: ברור שזה גם יגזור תקציבים ויגזור פעילויות ומהבחינה הזאת אנחנו רואים בזה התקדמות מאוד משמעותית.
דפנה מאור: נכון שבכל הדעות הכלכליות אין פה איזה שהוא מהלך מקרו כלכלי, אבל האמירה הזו שהמדינה שמה את יעד תעסוקת אנשים עם מוגבלות על השולחן היא משמעותית וחשובה מאוד.
דפנה מאור: אני רוצה לומר עוד כמה מילים על תימרוץ מעסיקים.
דפנה מאור: יש כאן שתי גישות מקצועיות מאוד מאוד חשובות ומאוד מתנגשות במידה מסוימת.
דפנה מאור: אנחנו לא תופסים את העובדה שאדם או מעסיק קולט עובד עם מוגבלות, שהוא זקוק לאיזה שהוא פיצוי על זה שהוא מקבל סוג – וסליחה מכל הנוכחים – סוג של סחורה פגומה.
דפנה מאור: אנחנו כן מאמינים שמעסיק שקולט עובד עם מוגבלות שנגרמו לו בשל כך הוצאות עודפות, אנחנו נסייע לו וזה בדיוק המשמעות של השתתפות במימון התאמות במקומות עבודה למעסיקים שקולטים עובדים עם מוגבלות.
דפנה מאור: אנחנו עושים את זה כל הזמן, אנחנו עושים את זה באופן עקבי ומחפשים כל דרך אפשרית להגדיל את זה.
דפנה מאור: אחת הדוגמאות שלנו, נאמר פה שכרגע לא ניתן התאמות במגזר הציבורי, אנחנו הפעלנו יחד עם קרנות ביטוח לאומי מרכז השאלת ציוד, כדי שמעסיקים לא יצטרכו לחכות למימון שלנו, כדי שזה לא יעכב שום קליטה של עובד עם מוגבלות, בעצם יכולים לבוא לשאול ציוד ללא תשלום, כולל מהמגזר הציבורי, על מנת שקליטתו של עובד עם מוגבלות לא תיתקל בבעיות.
דפנה מאור: התחלנו לעבוד על תיקון התקנות ואכן נתי צודק, השר הבטיח תיקון התקנות באופן שיכללו גם את המגזר הציבורי לפחות לגבי הוצאות שנגרמו להם בשל התאמות, מסיבות שונות הנושא הזה התעכב, בין היתר חלק מהתקופה לא הייתה כנסת, אבל אנחנו בהחלט מבחינתנו זה דבר שמתועדף.
דפנה מאור: מאחר ואנחנו בסד זמנים צפוף, חשוב לי מאוד לומר שיש לנו אפשרות לשתף נתונים עם ביטוח לאומי.
דפנה מאור: אני חושבת שהקריאה צריכה לצאת מהוועדה הזו כמו מעוד מקומות, שהנתונים שנמצאים בידי הביטוח הלאומי צריכים להיות מקור לכל הגורמים שעוסקים במלאכה, על מנת לנסות ולגבש תכניות שייתנו מענה לכל הדברים.
דפנה מאור: הדבר האחרון שאני רוצה לעדכן, אנחנו פועלים היום במהלכים של פיילוטים לשנים הבאות ואחד מהפיילוטים המשמעותיים מבחינתנו הוא מניעת נשירה מעבודה לאנשים שהופכים להיות אנשים עם מוגבלות במהלך חייהם, זאת סוגיה כבדת משקל, יש לה השלכות חוצות בכל הסוגים, אנחנו לומדים מה קורה בעולם, אנחנו לומדים מה אנחנו יכולים לעשות כאן, וזה בעצם אולי אחד המענים כשאנחנו יודעים ש-80% מהאנשים עם מוגבלות הופכים להיות אנשים עם מוגבלות במהלך חייהם, אז אחד הכלים החזקים ביותר הוא לסייע להם לא לנשור מעולם העבודה ולא אחר כך להשקיע תקציבי עתק בשביל להחזיר אותם לשם.
עפר שלח: הכל נקודות טובות וחשובות.
עפר שלח: אני רוצה לשאול אותך לסיום את מה ששאלתי את האוצר.
עפר שלח: לאור הנתונים שקיבלנו על פגיעה מאוד עמוקה באנשים בעלי מוגבלות בתקופת הקורונה, הן בהוצאה לחל"ת, והן בפיטורים, והאוצר אומר שהוא לא מכיר את זה כדרישה תקציבית.
עפר שלח: האם אתם מכינים תכנית מיוחדת במסגרת ההתמודדות עם הקורונה ומתעתדים להגיש אותה לאוצר להחזרה לעבודה של האנשים האלה?
דפנה מאור: אני מכירה את הסקר שעשו בנציבות, צריך להבין, ממה שאנחנו רואים בשטח זאת לא התמונה, בוודאי לא בחומרה הזו שלה.
דפנה מאור: מדובר על סקר על 50 מעסיקים שזה נהדר, אבל באמת מפה ולהסיק את הנתונים האלה, אנחנו עובדים, יש לנו מרכזי תמיכה למעסיקים שפועלים עם המעסיקים בשטח באופן צמוד.
דפנה מאור: לא כל דבר מצריך תקציב.
דפנה מאור: אני חושבת שהרבה מאוד עבודה צמודה עם המעסיקים בלעזור להם איך לקלוט, דרך אגב אתם צריכים להבין, יש מעסיקי שפונים אלינו ואני יודעת שגם לנציבות, בשאלה מה קורה עם אנשים שהם בסיכון, האם אני יכול לחייב אותם לחזור לעבודה, האם הם יכולים להישאר בבית.
דפנה מאור: יש הרבה מאוד שאלות שאנחנו מתמודדים איתן לראשונה, לא כל שאלה היא שאלה תקציבית.
דפנה מאור: אנחנו מסייעים למעסיקים לתת ציוד לעובדים שעוברים לעבוד מהבית, לא כל דבר הוא תכנית תקציבית, אנחנו עם יד על הדופק, אנחנו עוד לא התרשמנו – ועוד פעם, שלי אמרה את זה גם בתחילת הדברים, שאנחנו פה באיזה שהוא משבר ייעודי או נקודתי של אנשים עם מוגבלות.
שלי נורדהיים: אני יכולה להוסיף לדבריה של דפנה.
שלי נורדהיים: ודאי שהגשנו תכנית לאוצר.
שלי נורדהיים: הגשנו, יש לנו חוסרים רבים, לא סתם עכשיו כל הפעילויות שלנו תקועות והאנשים מרגישים שאין מענה.
שלי נורדהיים: בוודאי שהגשנו תכנית, לא קיבלנו עדיין מענה.
עפר שלח: זה מביא אותי באמת לסיכום.
עפר שלח: אני חושב שעולים מהדיון הזה, כדי שהוא לא יהיה דיון בלבד, עולים כמה דברים שהם ברמה של סעיפים לפעולה.
עפר שלח: הראשון והמיידי בעיני זה שצריכה להיות עבודה של משרדי הממשלה, ביניהם לבין עצמם וגם אל מול הביטוח הלאומי בעניין המידע, קודם כל לקבל תמונה אמיתית האם הדבר שעולה מהסקר של הנציבות, על עומק הפגיעה באנשים עם מוגבלות בהקשר התעסוקתי, הדבר הזה חייב להיות מטופל וצריך להיות בסיס נתונים שעליו מתקבלות החלטות כי יש מרחק גדול בין התמונה שעולה מהסקר של הנציבות לדברים שאמרה דפנה מאור מתוך התחושה שלה, והיא לא עיגנה את זה בנתונים כי אין לה, אבל התחושה שלה מהשטח, כי אם התמונה קרובה במשהו למה שמציגה הנציבות, זה מצריך תכנית חירום.
עפר שלח: זה מצריך תכנית שתעוצב על ידי משרד העבודה והרווחה, תוגש לאוצר, תקבל תקצוב כי ככל שהזמן יעבור ועומק הפגיעה, היכולת להחזיר את האנשים האלה למעגל התעסוקה, תהיה הרבה יותר קשה.
עפר שלח: אז את הדבר הזה צריך, וזה שיתוף פעולה של כל הגופים, לקבל עליו מידע, להחליט מה המידע הרלוונטי, לעצב מזה תכנית ולהגיש אותה במסגרת הטיפול, הן בתקציב 2020, ככל שהוא קיים, והן בתקציב 2021.
עפר שלח: זה ברמה המיידית.
עפר שלח: שלושה סעיפים כאן אני לוקח למסלול שייבדק בכנסת, אני אבדוק אותו, זה לא בסמכות הוועדה הזאת אבל אני אבדוק אותו מול חברים גם בוועדת העבודה והרווחה למסלולים של חקיקה.
עפר שלח: אחד הוא תקנות ולא חקיקה ראשית שעוברת פה בכנסת, אבל לקיים לחץ לתקנות למימון הוצאות מיוחדות כמו שנאמר בצדק על ידי דפנה מאור, לא לתת כסף למעסיקים כי הם קיבלו חס וחלילה סחורה פגומה, אלא מפני שנגרמות להם הוצאות מיוחדות בהכשרת מקום העבודה לאדם עם מוגבלות בצורה כזו או אחרת, כולל מה שהעלה פה נתי ביאליסטוק קודם לגבי העיוורים, הדבר הזה צריך להיות מתוקנן.
עפר שלח: לא ברור למה זה נעצר, אז צריך לקיים את הלחץ שהכנסת יודעת לקיים לגבי התקנות האלה.
עפר שלח: שני נושאים שהם ארוכים וגדולים, וצריך לבחון אותם במסלול של חקיקה ראשית, האחד זה האם באמת צריך בחקיקה לעגן את המרכז הזה.
עפר שלח: הועלה פה, באמת מקום אחד שנותן מענה לאיש עם המגבלות, הועלה פה על ידי כמה גורמים שהמחשבה היא לעשות את זה במשרד רוה"מ וזה כמובן מצריך בדיקה הרבה יותר מעמיקה, אבל אני אבדוק את זה עם חבריי מועדת עבודה ורווחה, אנשים שעוסקים ובקיאים בנושא, ויכול להיות שנלך לכיוון של הצעת חקיקה לגבי הדבר הזה כדי שהוא יהיה מעוגן.
עפר שלח: הדבר השני שנוגע לחקיקה והוא מאוד עמוק, ושוב, אני מכיר אותו מחקיקת חוק הנכים, כל עולם המיסוי, התמריץ בדרכים הכלכליות לאנשים לצאת לעבודה, ולמעשה מניעת העונש על יציאה לעבודה, האם הדבר הזה מכוסה לגמרי, זה ייבחן גם.
עפר שלח: כאמור, זה לא מתחומה של הוועדה הזאת אבל אלה מסקנות מאוד ברורות מתוך הדיון הזה שכחבר כנסת אני אשתדל לפעול.
עפר שלח: הדיונים שלנו השבוע, היום ומחר, ייסובו סביב נגזרות של דוח נציב תלונות הציבור, הדוח המיוחד שנוגע לתקופה הקורונה.
עפר שלח: במסגרת זו אנחנו נדון בנושאים שקשורים כמובן להחלטה שהתקבלה אתמול להעביר את החיים הישראליים לסוג של סגר.
עפר שלח: זו החלטה שיש לה השלכות כבדות ביותר על החיים שלנו הן בהיבט הכלכלי, הן בהיבט החברתי וכמובן בסוגיית בריאות הציבור.
עפר שלח: תהיה הדעה על הכניסה לסגר ועל הממדים שלו אשר תהיה, ברור דבר אחד: אנחנו – הציבור הישראלי, החברה הישראלית, המערכות הישראליות – לא יכולים לצאת מהסגר הזה מצדו השני כמו שנכנסנו.
עפר שלח: הכשל הגדול של הסגר הראשון היה שההישגים הבריאותיים של הורדת מספר החולים אפילו לבודדים ביום לא נוצלו כדי לחזק את מערכת הבריאות, כדי לבנות מערכות יותר חזקות ועמידות, כדי שהחיים שלאחר מכן יהיו חיים שנוכל לנהל אותם באופן שלא יביא אותנו לנקודה הזאת, שישראל היא המדינה הראשונה בעולם שלמעשה נכנסת לסגר שני.
עפר שלח: במסגרת זו אנחנו נברר דברים, גם כאלה שעולים מן הדוח הזה וגם מנקודות אחרות, שקשורים לנושאים בעיקר הבריאותיים החמורים ביותר שצריך לתקן.
עפר שלח: ואנחנו מתחילים היום, נתחיל עוד מעט, עם סוגיית המידע שניתן לציבור.
עפר שלח: כל המערכות מדברות, כל המומחים מדברים, כל מקבלי החלטות מדברים, על כך שאמון הציבור ומילוי הנחיות שניתנות הם הנושא הקריטי ביותר בסוגיית הדבקה, מכיוון שכרגע המספרים הם כאלה שעל שרשרת ההדבקה אנחנו לא מסוגלים להשתלט ממילא, ומכיוון שכל ההנחיות שנוגעות לאיסור כזה ואחר אינן תקפות ואינן שוות כלום, אלא אם הציבור ממלא אחריהן.
עפר שלח: חלק גדול בתוך זה, זו סוגיית המידע שניתן לציבור.
עפר שלח: גם בדוח המיוחד יש כמה נקודות, גם כאלה שנוגעות לתחומים הכלכליים וגם כאלה שנוגעות לתחומים הבריאותיים, למשל, איכוני השב"כ שנוגעים למידע שניתן לציבור.
עפר שלח: אנחנו מתוך זה נצא לדיון שלם על איך ניתן המידע לציבור, איך הוא מועבר, איך רוכשים חזרה – בעצם עונים על הבעיה החמורה ביותר שנמצאת לפנינו כרגע, והיא איך רוכשים חזרה את אמון הציבור כדי שההתנהגות שלו תהיה כזו שאכן תמנע התפרצות מחודשת של המחלה והצטרכות לעוד אמצעים שהמחיר הכלכלי והחברתי שלהם הוא עצום.
עפר שלח: אנחנו, בהיעדר אסתי בן חיים שאמורה להגיע לפה ולהציג חלק מהתלונות, אנחנו נתחיל ישר, ונתחיל עם המטה לביטחון לאומי.
עפר שלח: תעלו את רפי מירון, בבקשה.
רפי מירון: בוקר.
רפי מירון: טוב.
עפר שלח: אני דיברתי איתך בעבר גם כשהייתי יושב-ראש ועדת הקורונה בנושאים טכנולוגיים.
עפר שלח: אני רוצה להתייחס עכשיו – אני יודע שהעברת המידע היא פחות אצלך, אבל החיבור בין הדברים האלו הוא כמובן קריטי.
עפר שלח: מהדוח של מבקר המדינה עולות בעיות קשות וגם נודע לנו עליהן בתקשורת.
עפר שלח: ראשית, כמובן בעיה של איכונים שהתבררו אחר כך כלא נכונים, אבל בעיקר של קושי לברר, כשבן אדם מקבל איזושהי הודעה, קושי לברר מה בדיוק הוא ומה מצבו.
עפר שלח: מה נעשה מהצד שלכם בדברים שעליהם אתה אחראי, בדיונים שבהם אתה נוכח, כדי שלאזרח פשוט יהיה יותר קל לדעת ויותר מיידי לדעת אם הוא צריך להיכנס לבידוד, למה הוא צריך להיכנס לבידוד, לכמה זמן הוא צריך להיכנס לבידוד?
רפי מירון: הנושא הזה הוא נושא באחריות בלעדית של משרד הבריאות שמקיים מוקד גם של ערעורים וגם של מידע לציבור.
רפי מירון: אני לא עסקתי בנושא הזה בכלל.
רפי מירון: זה נושא של שירות לציבור.
רפי מירון: זה לא נושא באחריות או בטיפול של המטה לביטחון לאומי.
עפר שלח: הרי אתם בהתחלה, ושוב זה לא היית אתה, אבל אנשים אחרים מהמטה שדיברתי איתם, אתם עסקתם בהתחלה גם בנושאי הסברה.
עפר שלח: אין אצלכם איזשהו מנגנון שמנסה לתכלל את הדברים האלה יחד, את הצד הטכנולוגי עם המידע לציבור?
רפי מירון: יש לנו.
רפי מירון: אנחנו עסקנו בהתחלת האירוע בנושא של מדיניות הסברה ודברים מהסוג הזה.
רפי מירון: אבל לא על מימוש בפועל של הממשק לציבור, דברים שאליהם אתה מכוון כאן.
רפי מירון: זה לא ממש הנושא שעסקנו בו.
עפר שלח: אז אני אשאל אותך טכנולוגית: איזו התקדמות טכנולוגית יש בנושאים שקשורים לקורונה מאיכון, ומוקמת מפקדת אלון לקטיעת שרשרת ההדבקה, אבל אני מדבר על הצד הטכנולוגי שגם יקלו על מידע יותר קל ויותר מהיר לציבור?
רפי מירון: מה שנעשה בפן הטכנולוגי, בעצם אפשר להצביע על כשלושה מאמצים עיקריים.
רפי מירון: מאמץ אחד קשור ליעילות ואפקטיביות של כלי השב"כ שבו התחילו בצורה מסוימת של טיפול במידע שגרמה בתחילת התהליך לפחות לכמות יחסית גדולה של, הייתי קורא לזה, התרעות שווא.
רפי מירון: כלומר, אנשים שהוצבע עליהם כמגעים של חולים, אבל הם היו בפועל בתנאים שהם לא תנאים שחופפים אחד לאחד עם התוויות האפידמיולוגיות שעל פיהן הם היו אמורים לבודד אותם.
רפי מירון: הייתה עקומת לימוד מאוד מהירה ועבודה מאוד מקצועית וממוקדת של השירות בשביל לנסות ולטייב את אלגוריתמים שבאמצעות מאתרים את הבודדים.
רפי מירון: וכאן אני חושב אפשר להצביע על שיפור ניכר.
רפי מירון: המאמץ השני קשור לאמצעים הטכנולוגיים האזרחיים שהוחל במאמץ פיתוח שלהם זמן קצר אחרי תחילת האירוע על מנת א' לשים כלי תפור ייעודית למטלה הזאת, שלא ככלי השב"כ.
רפי מירון: וב', על מנת להוריד את המטלה הזאת מהשב"כ מסדרה שלמה של נימוקים שכולנו מכירים.
רפי מירון: המאמץ הזה טכנולוגית היה מוצלח, הוא עדיין מוצלח.
רפי מירון: יש בעיה או קושי מאוד גדול בהטמעה של האמצעים האלה בציבור בתוקף העובדה שהם מטבעם אמצעים וולונטריים והנכונות של הציבור לשתף פעולה עם המנגנון הזה היא מוגבלת.
רפי מירון: ומאחר שיש סף די גבוה יחסית שמתחתיו האפקטיביות של הכלים האלה היא יחסית נמוכה.
רפי מירון: זה רף שעדיין, לצערי, עוד לא הצלחנו לעבור אותו.
רפי מירון: נעשים מאמצים עם משרד הבריאות לנסות ולתפור בצורה יותר מקובלת על הציבור את השימוש בכלים האלה.
רפי מירון: אבל אנחנו עדיין לא ביעד הזה.
עפר שלח: אני לא אשאל אותך.
עפר שלח: זה הרי בסופו של דבר, ואני לא יודע מה יותר דרקוני – שימוש באמצעים של השב"כ או חיוב הציבור להוריד אפליקציה אזרחית.
עפר שלח: אמרת שיש שיפור משמעותי בדיוק של הכלים של השב"כ.
עפר שלח: המספרים שהתפרסמו בהתחלה היו של חוסר דיוק של 40%, 50%.
עפר שלח: איפה אנחנו עומדים היום?
רפי מירון: יש לי פה את הנתונים.
רפי מירון: שנייה, אני אבדוק.
רפי מירון: אתם קצת הפתעתם אותי בזה.
רפי מירון: אבל יש לי את הנתונים ואני תכף אעלה אותם.
רפי מירון: אני אגיד לך בדיוק.
רפי מירון: אם אתה מסתכל, למשל, בדוח האחרון שיצא של משרד הבריאות, מה שנקרא דוח מספר 10, אוקיי?
רפי מירון: אז אם אנחנו מסתכלים על מדד יעילות שאומר מה השיעור המאומתים מתוך המבודדים שהשב"כ הצביע עליהם.
רפי מירון: כלומר, השב"כ הצביע על מגעים.
רפי מירון: איזה אחוז מאותם מגעים, איזה שיעור מאותם מגעים אותר כחולה מאומת.