GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נתי ביאליסטוק: שיהיה במפעל אחר ויבצע את העבודה שלו וירגיש שהוא באמת משולב בחברה.
עפר שלח: נשמע עכשיו מכמה עמותות שעוסקות בתחום הזה.
עפר שלח: ושוב, אבקש ממי שאתן לו זכות דיבור, להתייחס ספציפית לימים האלה ולבעיות שנולדות מתוך הימים האלה.
עפר שלח: נעה בן שאול מאקי"ם.
נעה בן שאול: אני רוצה להתייחס לנושא של השמות אנשים שנמצאים היום במפעלים מוגנים, אנשים עם מוגבלות שכלית שנמצאים היום במפעלים מוגנים, ואנחנו לפי פניות שהגיעו אלינו של משפחות מצאנו שישנם אנשים שבגלל שהם בסיכון בריאותי לתחלואה בקורונה, אז היום הם לא הולכים למפעלים המוגנים ובעצם משרד הרווחה עצר את ה- - - שלהם, בעצם הוא אומר 'אנחנו היום מכניסים אנשים אחרים במקומם ולא שומרים להם את המקום למקרה שכן יתאפשר להם להגיע למסגרות' ומבחינתנו זו בעיה כמובן מבחינת האנשים, הם נמצאים בבית, בלי תעסוקה, וגם אין להם מקום שמור להמשך הדרך.
עפר שלח: אני רוצה לפרק את מה שאת אומרת.
עפר שלח: מכיוון שהם אוכלוסייה בסיכון כי הרבה פעמים גם כרוכות בזה בעיות בריאותיות שהם לא ב-100% מצב בריאותי ממילא אז הם אוכלוסייה בסיכון, אומרים להם 'אל תבואו למפעל המוגן' שיכול להיות שיש בזה איזה שהוא הגיון, אבל כדי שהמפעל ימשיך לעבוד מכניסים אנשים במקומם ואז ייווצר מצב שזמנית או באופן קבוע האיום יוסר והם יוכלו לחזור, לא יהיה להם לאן.
נעה בן שאול: נכון מאוד, הייתה בעיה נוספת של אנשים שסיימו את מסגרות בית הספר ולא היה להם מקום במפעלים המוגנים, בעיה שנפתרה.
נעה בן שאול: כלומר היום כן כל אדם, צריך להגיד שלפי חוק סעד טיפול באנשים עם מוגבלות שכלית, כל אדם עם מוגבלות שכלית זכאי למסגרת תעסוקתית מטעם המדינה.
נעה בן שאול: אז הייתה איזו שהיא בעיה שנפתרה שלא נתנו השמות חדשות, אבל הבעיה הזאת של אנשים שהם בסיכון גבוה, שלא שומרים להם את המקום, היא עדיין קיימת.
עפר שלח: למי פניתם עם זה?
נעה בן שאול: אנחנו בדין ודברים מול מינהל המוגבלויות בעניין הזה ובינתיים למיטב ידיעתי אין עדיין פתרון לזה, כלומר זה לא נפתר.
עפר שלח: אנחנו ננסה לברר את זה בהמשך.
עפר שלח: עוד נקודה?
נעה בן שאול: לא.
עפר שלח: אני מבקש להעלות את עו"ד מיכאל זץ, מנהל האגף לקידום זכויות באלו"ט.
מיכאל זץ: בוקר טוב אדוני היו"ר.
מיכאל זץ: אני רוצה לדבר בשמם של האנשים עם האוטיזם שהם נופלים פעמיים בין הכיסאות.
מיכאל זץ: פעם אחת כי הרבה פעמים אוטיזם זה מוגבלות שעל הספקטרום, אז מי שמקבל את התעסוקה המוגנת והנתמכת הוא עוד איך שהוא ממופה ולוקחים אותו בחשבון.
מיכאל זץ: מי שהמוגבלות שלו בקשיים חברתיים, אף אחד לא רואה אותו, לא סופר אותו והוא גם לא הולך לתעסוקה מוגנת ואין מי שייקח אותו תחת חסותו.
מיכאל זץ: אם הייתה מסגרת כמו שדובר על one stop center שהיו לה שתי זרועות, אחת שמיועדת לאנשים שמתאימים לתעסוקה בשוק החופשי והייתה דואגת להם להשמה מותאמת והזרוע השניה תיועד לאנשים שמתאימים לתעסוקה בשוק החופשי היינו היום במקום אחר.
מיכאל זץ: אבל אנחנו היום מדברים על קושי נוסף שקיים, שבעצם היום אין שום חוק שמסדיר את הזכויות של אנשים עם אוטיזם.
מיכאל זץ: זאת אומרת שאנחנו רואים היום חוסר בתקציבים, כל הזכויות שלהם מעוגנות בתקנון התע"ס.
מיכאל זץ: אני בחודשיים האחרונים שלחתי אינספור מכתבים על זה שלא מאשרים לי השמות לתעסוקה מוגנת כי אין כסף, וזה המצב של חבר'ה שסיימו י"ב ביוני, ובמקום שיתחילו ב-1 לספטמבר מסגרת של תעסוקה מוגנת, אין להם תקציב.
מיכאל זץ: הכל באמת קשור גם לעניין של תקציבים וגם של עיגון הזכויות שהם באמת לא מעוגנות והמעבר הזה בין משרד החינוך, בין החינוך לתעסוקה חייב להיות אינהרנטי, חייב להיות פה גוף מתכלל.
מיכאל זץ: הערה אחרונה ברשותך.
מיכאל זץ: בג'וינט - - - יש פורומים של צוותי משימה, הם יודעים לבנות ועדות בין משרדיות שיקדמו דברים.
מיכאל זץ: אנחנו כבר לא בשלב של ועדה במשרד ראש הממשלה, אנחנו צריכים פה צוות התערבות חיצוני מומחה שיקים צוות משרדי של משרד העבודה והרווחה, ביטוח לאומי ומשרדים נוספים ויתכללו את הדבר הזה ואנחנו שש שנים אחרי הדו"ח והגיע הזמן לפתרונות, כי לא יכול להיות שהאנשים בעלי מוגבלויות נשארים מאחור, מודרים מהחברה, מודרים משוק התעסוקה, לא באים לידי ביטוי ולא רק זה, הם גם הרבה פעמים נופלים בין הכיסאות, נשכחים והזכויות שלהם בכלל לא מעוגנות.
עפר שלח: לגבי הנקודה הראשונה שהעלית אני רוצה להבין.
עפר שלח: אנשים על הספקטרום, הבנתי נכון שהם בעצם לא מוגדרים בכלל כבעלי מוגבלות לצרכי תעסוקה?
מיכאל זץ: זה בעייתי כי היום בעצם בביטוח הלאומי אין סעיף ייעודי לאוטיזם.
מיכאל זץ: זאת אומרת שמישהו שהוכר כאוטיסט מעל גיל 18 הוא מגיע לביטוח לאומי ומבקש הכרה כאדם עם אוטיזם, אז צריך בעצם לבנות לו מוגבלות שבונים אותה ממוגבלות שכלית התפתחותית, מעיוורים, ובונים איזו שהיא מוגבלות ואחרי זה בודקים לו את כושר ההסתגלות.
מיכאל זץ: אבל הרבה פעמים המוגבלות היא שקופה, הקושי הוא בקשרים חברתיים, הקושי הוא בהבנת סיטואציות חברתיות, אדם עם אוטיזם לא מוצא את עצמו בהיעדר זה שגם מקום העבודה לא מונגש, לא פיזית, אלא לא מונגש תפיסתית.
מיכאל זץ: זאת אומרת, צריך להחליף פה רגע דיסקט ולתת לאנשים האלה את המפתחות לשוק התעסוקה החופשי כי רבים מהם יכולים להשתלב בשוק התעסוקה החופשי אבל המרחב הציבורי בשוק התעסוקה הם בכלל לא פתוחים בפניהם, והם לא תעסוקה מוגנת והם לא בשוק החופשי, בין הכיסאות.
עפר שלח: ברמה מסוימת אני מחזיר את הכדור אליכם דווקא, כי ברור לגמרי שמעסיק בודד ואפילו הוא מעסיק גדול או אפילו השירות הציבורי לא באמת פנוי בשביל להבין את המשמעויות ולבנות תכנית כזאת.
עפר שלח: אולי אתם, שאתם מבינים במטריה הרבה יותר מהם, צריכים לבנות את התכנית הזאת ולשים אותה על השולחן, כי שוב, מה שהמעסיק רואה לפניו זה אדם עם יכולות שכליות, הרבה פעמים גם יכולות שכליות גבוהות, עם יכולת עבודה וכן הלאה, הוא לא יכול באמת להבין מה זה קושי חברתי ומה עושים כדי להתמודד איתו.
מיכאל זץ: נכון אבל צריך לקחת בחשבון שבעצם בהיעדר תמריצים למעסיקים בנושא הזה, אין להם בכלל שום אינסנטיב לעשות את זה.
מיכאל זץ: למה בכלל להם להתחיל ולהתעסק עם זה בלעשות הכשרות, הכשרות זה כסף, זה זמן, זה פריון, למה להם לעשות את זה?
מיכאל זץ: צריך שהמדינה תבוא קודם כל ותגיד 'אני מתמרצת מעסיקים בשוק החופשי להעסיק אנשים עם מוגבלויות מספקטרום אוטיסטי רחב, ואז נבוא ונגיד הכשרות, הכשרות יש לנו.
מיכאל זץ: אנחנו עושים הכשרות למשטרה, הכשרות יש בשפע, אבל צריך את הצד השני, את המעסיקים שיבואו וירצו את זה, שהמדינה תגיד 'אני שמה את זה בראש סדר העדיפות שלי, אני שמה את זה בסדר העדיפות שלי ואני פועלת בשביל זה'.
מיכאל זץ: היום זה לא נמצא שם.
מיכאל זץ: הוא לא בשיח הזה בכלל.
עפר שלח: אחרון בסיבוב הזה אני מבקש את עודד בשן, מנכ"ל מגדל אור.
עודד בשן: קודם כל אני פה גם כמנכ"ל מגדל אור שנותנת שירותים לאנשים עם לקויות ראיה וכיו"ר פורום פת שזה בעצם שיתוף פעולה של 17 עמותות וארגונים שאמרו מעבר למשימה של כל אחד, אם לא נעבוד ביחד כמובן ביחד העמותות והארגונים ועם המגזר הציבורי והעסקי, לא נשיג את התוצאה הרצויה'.
עודד בשן: אנחנו פועלים במרחב השפעה משותף כדי לשנות את המצב של תעסוקת האנשים בשוק העבודה, עם דגש לשוק העבודה הפתוח.
עודד בשן: כמה נקודות שאני רוצה להגיד: 1.
עודד בשן: צריך פוקוס מלמעלה וכשאני אומר מלמעלה זה מהממשלה.
עודד בשן: אני מכיר כמה אמירות באחרונה שאומרות 'הפוקוס שלנו הוא על תעסוקת חרדים, הפוקוס שלנו הוא על תעסוקה מהמגזר הערבי להעלות את האחוזים, שני נושאים מאוד חשובים, אנחנו לא מאמינים שבאמת תעסוקת אנשים עם מוגבלויות תביא לשינוי והיא מספיק חשובה' וזו בעיה מאוד קשה שמשדרת כלפי המערכת ותלויה גם בהקצאת משאבים ודברים אחרים.
עודד בשן: אז באמונה ובמסר מלמעלה, קודם כל הזכות של האדם ומה שיכול לעשות למשק, עשינו גם מחקר בנושא הזה שמראה את התוצרים הכלכליים שזה יכול לתת, נשמח להציג את זה.
עודד בשן: דו"ח מ-2014 דיבר על פיצול השירותים, לצערי המצב הזה לא משתפר, הוא מחריף.
עודד בשן: גם בתוך משרד הרווחה מפוצלים הדברים בין מינהל מוגבלויות לזרוע העבודה, יש פיצול בתוך זרוע העבודה, יש ביטוח לאומי, משרד הבריאות, משרד המשפטים.
עודד בשן: עפר, כמו שאמרת, אין מפקד אחד.
עודד בשן: כל אחד מושך למקום אחר לפי מה שהוא מאמין, אין מישהו שחתום על התוצאות וחייבת להיות פעולה להקמת ועדה בין משרדית או פתרון אחר שיתחילו לעבוד בצורה משותפת עם מטרות משותפות ולא יהיה בזבוז של משאבים.
עודד בשן: כאדם עם מוגבלות, האם הוא הולך לקבל ליווי בהשמה דרך ביטוח לאומי?
עודד בשן: דרך מרכז תעסוקה שווה של זרוע העבודה?
עודד בשן: דרך התעסוקה הנתמכת?
עודד בשן: דרך מינהל המוגבלויות?
עודד בשן: דרך משרד הבריאות?
עודד בשן: סלט.
עודד בשן: אנשים לא יודעים וזה מביא לחוסר מיצוי זכויות ולבזבוז משאבים.
עודד בשן: לשאלה ששאלת על זמן הקורונה, לצערי גם בזמן הקורונה אין התייחסות לנושא הזה.
עודד בשן: קח לדוגמה את החוק שהמדינה חוקקה לעידוד מעסיקים להחזרת אנשים לשוק העבודה.
עודד בשן: ההתייחסות שם לאנשים עם מוגבלות שבדרך כלל לא עובדים במשרה מלאה לא הייתה ולמעסיק עכשיו אין שום אינסנטיב להחזיר את העובד שלו שהוא בחלקיות משרה עם שכר יותר נמוך כי הוא לא מקבל על זה את הבונוס.
עודד בשן: אז ברור שהוא יהיה האחרון שיחזיר אותו והוא אפילו לא נהנה מהבונוס ואין התייחסות לנושא הזה.
עודד בשן: בנוסף, אנחנו נמצאים במצב שאנשים רוצים לעבוד, רוצים את הליווי, רוצים את ההנגשה ואין תקציבים.
עודד בשן: גם דו"ח מבקר המדינה, יש לנו מאות אנשים בקרב כל הארגונים שמחכים לליווי בהשמה ואין תקציבים לעשות ליווי השמה.
עודד בשן: דו"ח מבקר המדינה מדבר על תכניות מעבר, מאות ילדים שאנחנו רוצים להכניס ואין תקציבים להכנסה שלהם לתכניות מעבר עכשיו, בעצם המצב הזה רק מחריף ואין התייחסות מתאימה.
עודד בשן: גיא שמחי דיבר על המדידה והתמריצים, מאוד לדחוף את זה קדימה, אם תהיה מדידה ותמריצים חיוביים זה יתן אינסנטיב מאוד משמעותי למעסיקים.
עודד בשן: דבר אחרון, דיברו על נושא התעסוקה המוגנת, אני רואה את זה קצת אחרת מנתי אבל בהחלט צריך לקדם את ההסדרה של זה בחקיקה.
עודד בשן: תודה.
עפר שלח: אני מבקש לעבור למוסד לביטוח לאומי.
עפר שלח: כרמל סטינגר, מנהלת אגף השיקום בבקשה.
כרמל סטינגר: שלום לכולם.
עפר שלח: את שמעת הרבה דברים ואני בטוח שתרצי להגיב לרבים מהם.
עפר שלח: אני אתחיל באמת עם נקודה כללית שהוטלה לפתחכם וזו סוגיית הקריטריונים של האנשים עם מוגבלות והעובדה שבעצם נוצר מצב שאין לגמרי התאמה בין הגדרות הנכות שלכם לבין האפליקציה שלהם בעולם המסוגלות לעבודה.
כרמל סטינגר: אני מנהלת את אגף השיקום, אני אתייחס לסוגיה שנוגעת לאגף נכות.
כרמל סטינגר: אני יכולה להגיד שכיום יש צוות שמונה על ידי המנכ"ל שבוחן מחדש את כל הנושא של קצבת הנכות, איך קובעים אבדן כושר וכולי, איך אנחנו מחברים את נושא הקצבה לאובדן הכושר עצמו.
כרמל סטינגר: זאת אומרת שאדם שנבדק, נבדקות השלכות תפקודיות של הנכות שלו, וזה כמו שציינת בדבריך, ההתייחסות היא מה בתוך המגבלות היכולות להפריע בתפקוד בעולם העבודה ולפי זה נגזרת קצבת הנכות.
כרמל סטינגר: זה נושא שהוא על הפרק.
כרמל סטינגר: אני מאוד מקווה שבאמת יהיו שינויים כי אין ספק שזה יוצר איזו שהיא בעיה, אני חושבת שגיא שמחי היטיב לבטא אותה ואנחנו מוצאים את עצמנו גם באגף השיקום כשבעצם אנחנו מטפלים, ואני תיכף אספר על הפעילות שלנו, אנחנו בעצם מטפלים באנשים עם המוגבלות שנקבעה להם אבדן כושר אבל אנחנו בעצם למעשה כמובן מזמינים אותם לשיקום, הם נמצאים בתכניות שיקום.
כרמל סטינגר: אני יכולה להגיד שמתוך האנשים שנמצאים אצלנו בתכניות שיקום פעילות, 64% מהם הם אנשים שמקבלים קיצבת נכות.
כרמל סטינגר: אז יש כאן איזו שהיא סתירה אינהרנטית בתוך ההגדרה הזאת, שאין ספק שהיא דורשת איזו שהיא התייחסות ואני מאוד מקווה שבוועדה שפועלת היום היא גם תקבל את המענה לכך.
עפר שלח: לפני שתמשיכי אני אשאל אותך באמת על הדבר הזה ואני רוצה לחזור למה שעלה בוועדת העבודה והרווחה כשהיינו בתהליכים שבסוף נקטעו כי הכנסת התפזרה, לחקיקת חוק הנכים שנוגע לנכי צה"ל.
עפר שלח: אני יודע, כי אני אחד מהם בעצמי.
עפר שלח: יש בעצם שני סוגים של תגמולים.
עפר שלח: יש את התגמול הבסיסי שנובע מדרגת הנכות, ויש את הדברים שנוגעים לאובדן כושר עבודה, והאמירה הייתה שיש צוות, ועמד בראשו בשעתו ראם עמינח שהיה לפני זה היועץ הכספי לרמטכ"ל, שבא ואמר 'אנחנו נעשה דבר כזה, יהיה תגמול בסיסי, הוא נוגע לפציעה, לנכות, הוא לא רלוונטי לענייננו, ויהיה תגמול בסיסי נוסף לצורך העניין שנוגע לאובדן כושר עבודה כמו שהוא מוגדר מתוך הפציעה', כמו שאת אומרת, 'הנכות שלך היא כזו וכזו, אנחנו מעריכים שהיא שווה ככה וככה אובדן כושר עבודה, ואת זה תקבל בין אם אתה עובד ובין אם לא, ומאותו רגע, צא ועבוד', שכמובן יש את כל העניין של הכשרה והשמה ודברים כאלה.
עפר שלח: האם מנגנון כזה, חשיבה כזאת מקובלת עליכם?
כרמל סטינגר: אני חושבת שזה חלק מהנושאים שכרגע נמצאים על הפרק והם נבחנים.
כרמל סטינגר: בהחלט.
עפר שלח: תמשיכי לגבי הדברים האחרים בבקשה.
כרמל סטינגר: עכשיו אני אשמח לדבר באמת על החלק שהוא תחום המומחיות שלנו באגף השיקום.
כרמל סטינגר: קודם כל אצטרף לדוברים שדיברו קודם, שאני חושבת שהחלוקה הבין-משרדית והפיצול של הטיפול באוכלוסיות שבעצם הוא מחולק בינינו לבין המשרדים האחרים, בגדול אני יכולה להגיד, לפי רמת התפקוד של הבן אדם, יכולת ההשתלבות שלו בשוק העבודה החופשי, ורמת התמיכה שהוא יידרש במהלך תכנית השיקום ואחר כך במהלך ההשתלבות בעבודה.
כרמל סטינגר: אני חייבת להתייחס לדברים של עורך הדין מאלו"ט, כי זה בעצם רק המחיש לי את גודל – אני לא יודעת איך לקרוא לזה, איזו מילה שהיא פוליטיקלי-קורקט של מה שקורה בעצם בשטח – מבחינת איך הדברים מגיעים ללקוח הקצה.
כרמל סטינגר: באגף השיקום יש לנו בארבע השנים האחרונות מספר מאוד גדול של תכניות לאנשים על הרצף האוטיסטי, אנשים שהם בתפקוד הגבוה, התכניות שהן ביחד עם מגוון גדול של עמותות שפועלות עם אנשים עם אוטיזם, אני יכולה לציין את "רואים רחוק", "גוונים", את העמותה לילדים בסיכון ועוד כמה גופים, התכניות שאני חושבת שעד עכשיו השתתפו בהן מאות של אנשים עם אוטיזם, יש לנו תכנית משותפת עם אוניברסיטת אריאל, זאת אומרת שיש דברים שקורים בשטח אבל הם לא מספיק מוכרים אפילו על ידי גורמים נוספים שעוסקים באותו נושא וזה לדעתי אחת התוצאות העגומות של פיצול השירותים, ועוד פעם, שכל אחד מהגופים – ואני מודה ומתווה, אנחנו חלק מהגופים האלה – פועל, מקדם את הנושאים שלו, ואין ספק שמה שכבר אנחנו אומרים הרבה שנים, דרוש כאן מבוגר אחראי שיעשה את התכלול ואת החלוקה על מנת שהדברים באמת בסופו של דבר מבחינת לקוח הקצה הם יהיו ברורים, אנשים ידעו לאיפה הם יכולים לפנות, מה הם יכולים לקבל וכולי.
עפר שלח: אז אני אשאל אותך מה ששאלתי קודם גורמים אחרים.
עפר שלח: מבחינתך בראייתך כמבינה בתחום, איפה ה-one stop center הזה צריך להיות?
כרמל סטינגר: תראה, היו הרבה מאוד דיונים, לא ניכנס אליהם.
כרמל סטינגר: אני עוד פעם חוזרת ואומרת, דרוש מבוגר אחראי.
כרמל סטינגר: אני חושבת שהמתכלל צריך להיות במשרד רוה"מ, בהקשר הזה, כי עוד פעם, כל אחד מהגופים, אנחנו גופים שעובדים הרבה מאוד שנים בשטח, כל אחד מקדם אג'נדות מצוינות לכשעצמו.
כרמל סטינגר: בסופו של דבר יש כפל שירותים שזה עוד באמת, הצרה הקטנה.
כרמל סטינגר: הצרה הגדולה היא שאנשים פשוט נופלים בין הכיסאות וזאת האוכלוסייה שמבחינתנו הכי מטרידה אותנו.
כרמל סטינגר: אני יכולה להגיד שאנחנו לקחנו מאוד ברצינות את דו"ח מבקר המדינה בזמנו ועשינו כמה פעולות בנושא, שלא נראה לי שיש את כאן את הזמן להרחיב על כל הפעילויות שאנחנו עושים.
כרמל סטינגר: רק אציין בכל זאת שאנחנו אגף שמטפל מדי שנה בכ-26,000 אנשים עם מוגבלות בתכניות מגוונות של שיקום תעסוקתי.
כרמל סטינגר: בכל מקרה, אחרי הדו"ח של מבקר המדינה אנחנו ביחד עם ההסתדרות, עם גיא שמחי, יזמנו ויצאנו במחקר מאוד גדול שבדקנו נתונים מינהליים לגבי למעלה מ-463,000 אנשים שנקבעו להם 120% נכות ומעלה.
כרמל סטינגר: המטרה של המחקר הייתה לעשות את הסקר שאנחנו חשבנו שנדרש בין המשרדים השונים, על ידי כך שנאתר קבוצות שונות, נזהה קבוצות שהן בתת תעסוקה, וזיהינו קבוצות כאלה, ואז אפשר יהיה לתכנן שיהיה לנו דאטה-בייס שעל בסיסו אפשר יהיה לתכנן שירותים נדרשים.
כרמל סטינגר: סיימנו את המחקר לקראת סוף 2019, בפברואר 2020, זה ממש היה רגע לפני הקורונה, הצגנו את המחקר בפני כל השותפים, כל משרדי הממשלה הנוספים, יש לנו הרבה מאוד נתונים.
כרמל סטינגר: אני מאוד אשמח אם תהיה לנו הזדמנות אולי בדיון נוסף של הוועדה להציג את הנתונים כי כבר יש מצע שכבר עבדנו עליו עם אינספור נתונים ונתונים מאוד מעניינים.
כרמל סטינגר: אחד הדברים, אנחנו גם בודקים ובדקנו את קובץ נכות.
כרמל סטינגר: פה בנושא של מספרים, עם מספרים אפשר לעשות הרבה מאוד דברים ואפשר לפרשן אותם הרי לאיזה כיוון שרוצים.
כרמל סטינגר: הוזכרו פה 260,000 אנשים שהם מקבלי קצבת נכות.
כרמל סטינגר: צריך לפלח את הקבוצות האלה כדי להבין מי האוכלוסייה שעומדת מאחורי המספרים האלה.
כרמל סטינגר: אז נכון שקרוב ל-22% מתוכם הם אנשים שעובדים ויש עליהם במערכות אצלנו דיווח שהם מועסקים.
כרמל סטינגר: דובר למשל על המפעלים המוגנים והוזכר שאין נתון כי הרי הם לא מקבלים שכר, הם לא מדווחים במערכות שלנו.
כרמל סטינגר: אבל מנתונים שאספנו מתוך ה-260,000, עוד כ-8% הם אנשים שנמצאים במפעלים מוגנים – שזאת סוגיה בפני עצמה שאני לא נכנסת אליה – זאת אומרת שאני חושבת שכבר נעשתה כברת דרך שמאוד הייתי שמחה להמשיך ולמנף אותה על בסיס הנתונים הקיימים.
כרמל סטינגר: אסיים ואתייחס לשאלה ששאלת, מה קורה עם אנשים עם מוגבלות בזמן הקורונה, חל"ת, פיטורים וכולי.
כרמל סטינגר: אנחנו יזמנו פניה לכל האנשים שמופיעים במערכת כמקבלי קצבת נכות וגם הגישו תביעה לאבטלה.
כרמל סטינגר: שלחנו להם סמסים, לחלק מהאנשים אנחנו התקשרנו, אנחנו חשבנו שתהיה לנו הצפה, נערכנו לזה, היו מעבר לסמסים גם פרסומים בפייסבוק ובאמצעי המדיה השונים לגבי היוזמה שלנו, הצענו לאנשים את כל התכניות שיש לנו לסייע, בין אם סיוע בהשמה בעבודה, אם בתכניות הכנה קצרות, אנחנו בתקופת הקורונה נערכנו עם שתי תכניות מרכזיות קצרות שמחזקות את המיומנויות שראינו שנדרשות בעת הזאת, שזה חיזוק מיומנויות דיגיטליות וכדומה, הצענו לכל אדם שפנה אלינו ושהגענו אליו את התכניות האלה.
כרמל סטינגר: לצערי הרב, ההיענות לפניה שלנו הייתה מאד נמוכה.
כרמל סטינגר: כשבדקנו קצת יותר לעומק, חלק גדול מהאנשים הם אנשים שמקבלים חל"ת, ואני חושבת שעל הסוגיה של החל"ת שכבר דובר עליה רבות שהיא לא ממש מעודדת לא מעסיקים וגם לפעמים לא את האנשים לחזור לעולם העבודה, זאת סוגיה שכרגע אני רואה אותה כחלק מסוגיה שעל המדינה לטפל בה.
עפר שלח: שעל זה יש קונצנזוס היום לצערנו.
עפר שלח: אני מבקש להעלות את גיל אלוני ממשרד הכלכלה.
גיל אלוני: בוקר טוב.
עפר שלח: אני פותח, לפני שתתחיל, הוזכרתם באופן ספציפי לגבי תקציבים שנוגעים להנגשה לא רק של מקומות העבודה אלא של סביבת העבודה לאנשים עם מוגבלויות.
גיל אלוני: אני מבקש לתקן.
גיל אלוני: אנחנו עוסקים בתכניות תעסוקה שמוענקות למעסיקים שיקלטו לעבודה אנשים עם מוגבלות.
עפר שלח: השתמשתי במילה לא טובה.
עפר שלח: כשאומרים 'הנגשה' ישר רואים רמפות של כסאות גלגלים.
עפר שלח: לזה בדיוק התכוונתי, לסיוע שבעצם יעודד בין אם זה מגזר ציבורי ובין אם מגזר פרטי, להעסיק אנשים עם מוגבלות.
גיל אלוני: יש מסלולי תעסוקה שנפתחים מדי שנה בדיוק למטרה שציינת.
גיל אלוני: רציתי להתייחס לדברי קודמי ששוחח כאן, עודד בשן, לגבי תכניות תעסוקה שלא מתעדפות אנשים מוגבלים על פני אוכלוסיות ששיעור השתתפותן נמוך לדוגמה חרדים וערבים, ולא נותנות את המענה המתאים, אז רציתי לציין שכרגע יש מקצה פתוח, כמובן יש אנשים עם מוגבלות תמיד בכל המקצים, הם מוגדרים כאנשים ששיעור השתתפותם בתעסוקה נמוך והם רשאים - - -
עפר שלח: רק שניה.
עפר שלח: כשאתה אומר לי 'מקצה פתוח' אני חושב על אולימפיאדה.
עפר שלח: מה זה מקצה פתוח?
גיל אלוני: מקצה פתוח, זאת אומרת שאנחנו כרגע נמצאים בתקופה שכל מעסיק יכול להגיש בקשה לרשות להשקעות לקבל מענה עבור אנשים עם מוגבלות שהוא מתכנן להעסיק אצלו, שכבר התחיל להעסיק אצלו באחרונה בעסק, ולקבל מענק לתקופה של שנתיים או שלוש.
עפר שלח: כמה כסף מוקצה לזה?
עפר שלח: איזה גודל של תקציב?
גיל אלוני: כ-1/3 מעלות השכר של העובד במשך שנתיים או שלוש, תלוי במסלול.
עפר שלח: יש לכם תקרה של כמה כסף נמצא בתכנית הזאת?
גיל אלוני: כ-5 מיליון שקלים מדי שנה.
עפר שלח: וכמה מזה אתה יודע להגיד מוצה בשנים האחרונות?
גיל אלוני: כ-70%.
גיל אלוני: רציתי רק לציין שאוכלוסיית האנשים עם מוגבלות היא אוכלוסייה מתועדפת בתוך כל הקבוצה הזאת.
גיל אלוני: זאת אומרת גם המענק שמוצע למעסיק שיקלוט אותם הוא כ-50% גבוה מאשר האוכלוסיות האחרות, אם מדובר על ממוצע של 20% מענק עלות שכר, במקרה של אנשים עם מוגבלות זה יותר קרוב ל-1/3 מעלות השכר שלו, לאורך כל תקופת התכנית.
גיל אלוני: כמובן יש גם התייחסות לחלקיות משרה, יש חלקיות לשכר מינימום מותאם, יש חלקיות להגדרות הנכות כמובן בתיאום עם המטה לשילוב, כך שנעשתה עבודה ונעשו ההתאמות, כמובן אנחנו מנסים כל פעם לשכלל ולהתקדם מבחינת ההגדרות וההנגשה של המסלולים, אבל כן האוכלוסייה הזאת נמצאת בתיעדוף הגבוה של המסלולים האלה.
עפר שלח: יש משהו שמתעכב בתחום הזה כתוצאה מזה שאין תקציב, זאת אומרת משהו שהוא מחוץ לבסיס התקציב ואתם לא יכולים להפעיל אותו בגלל שעדיין אין תקציב ל-2020?
גיל אלוני: לא.
גיל אלוני: כמו שאמרתי, לאחרונה – לפני כחודש וחצי, פתחנו את המקצה, יש פרק זמן של כחודשיים לכל המעסיקים להגיש את הבקשות שלהם על מנת לקבל את המענקים.
גיל אלוני: בנושא הזה יש את התקציב על מנת לצאת לדרך.
עפר שלח: יונית אפרתי מנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות בבקשה.
יונית אפרתי: תודה על הדיון החשוב על אף הפער מאז הוצאת הדו"ח.
יונית אפרתי: אני רוצה לדייק כמה דברים שנאמרו לגבי הנתונים, אבל לפני כן, נציבות שוויון לאנשים עם מוגבלות היא יחידה במשרד המשפטים, אנחנו פועלים לקידום זכויות אנשים עם מוגבלות, לקידום השתתפותם בחברה, למניעת אפליה, ובהקשר של התעסוקה אנחנו פועלים לאכיפת תיקון 15, מה שנאמר כאן בישיבה על ייצוג הולם של אנשים עם מוגבלות.
יונית אפרתי: לפני שאתייחס לנתונים, מישורי הפעולה שלנו הם גם בתחומי הדרכה והסברה לאנשים עם מוגבלות, למעסיקים, לנותני שירותים, גם איתור חסמים, איפה הקשיים, ופעולות להתרת חסמים אלה וגם אכיפה ותביעות.
יונית אפרתי: הגשנו לא מעט תביעות בהקשר של אפליית אנשים עם מוגבלות בתעסוקה.
יונית אפרתי: אני רוצה להתייחס לנתונים כי דיברנו על נתוני הייצוג ההולם ואמרנו לפני כן שייצוג הולם זה הגעה ל-5% העסקה של אנשים עם מוגבלות במגזר הציבורי שאנחנו אמונים על האכיפה של חוק זה, נתוני הייצוג מדברים על כ-60% מבין הגופים הציבוריים שעומדים ביעד הייצוג ההולם, לעומת זאת, בגופי הממשלה - אני אתקן את הנתון שנאמר קודם – גופי הממשלה ויחידות הסמך שלא נמצאים תחת הפיקוח שלנו אלא תחת האכיפה של נציבות שירות המדינה, אחוז העומדים ביעד הייצוג ההולם הוא נמוך מאוד – 4%.
יונית אפרתי: אני רוצה להתייחס לקורונה כי באמת הנתון של 60% שעומדים ביעד זה נתון יחסית מרשים, אבל זה נתון שאחרי הקורונה לדעתי אנחנו עוד נתגעגע אליו, נהיה רחוקים ממנו.
יונית אפרתי: כפי שנאמר כאן בישיבה הנתון אודות כמה אנשים הוצאו לחל"ת או לא עובדים בימי הקורונה, לא מצוי בידינו, הוא מצוי בידי הביטוח הלאומי.
יונית אפרתי: מה שכן עשינו, הוצאנו שני סקרים – סקר לעובדים עם מוגבלות, הסקר הזה העלה נתון שכ-65% מבין האנשים עם מוגבלות הוצאו לחל"ת או פוטרו או אינם עובדים כעצמאים בתקופת החל"ת, וסקר המעסיקים שעשינו העלה שפי 4 הוציאו לחל"ת יותר עובדים עם מוגבלות מאשר עובדים ללא מוגבלות.
יונית אפרתי: כך שאנחנו יודעים גם מהנתונים של השנים הקודמות, של המשברים הקודמים, שהחזרה מתקופות משבר עבור אנשים עם מוגבלות היא איטית יותר.
יונית אפרתי: כלומר גם כשהמשק מתאושש, ההחזרה של אנשים עם מוגבלות למעגל התעסוקה הוא איטי יותר.
עפר שלח: אני לא שמח על הנתונים אבל שמח שהעלית אותם, חיפשתי את הנתונים האלה מתחילת הדיון ואלה נתונים מבהילים.
עפר שלח: אם אלה הנתונים, והרי ברור לכולנו שקצב ההחזרה של אנשים עם מוגבלות יהיה יותר איטי, לאן - - -
יונית אפרתי: אני אדייק שהנתונים האלה הם מנתוני סקר שעשינו, הם לא נתונים ממסדיים, הם לא נתונים - - -
עפר שלח: אני פוליטיקאי, אני חי מסקרים.
עפר שלח: אני מקבל לגמרי, רק - - -
יונית אפרתי: מסד הנתונים נמצא בביטוח הלאומי וחשוב לקבל את התשובה המדויקת משם.
עפר שלח: אני בטוח שזה סקר מקצועי ואני עוד יותר בטוח שמספיקים הנתונים האלה כדי להרים פה דגל אדום.
עפר שלח: איפה הרמתם אותו?
יונית אפרתי: נכון.
יונית אפרתי: עשינו כמה ישיבות על כך, פנינו גם למשרד רוה"מ והדבר המשמעותי שהייתה החקיקה אודות מענקי ההשבה לעבודה, אנחנו התרענו בכך שהמענק מחריג למעשה כ-25% מבין האנשים עם מוגבלות שלא משתכרים את השכר המינימלי לקבלת מענק.
יונית אפרתי: על אף שהעלינו זאת בלא מעט דיונים גם בדיוני הכנסת, ההחרגה הזאת לא הוכנסה.
יונית אפרתי: כן הוחרגו מי שמקבל שכר מינימום מותאם, אבל יש עוד קבוצה מאוד גדולה של אנשים עם מוגבלות שלא משתכרים את השכר הזה, ועלה כאן בדיון באמת שאז התמריץ למעסיק להשיב אותם לעבודה הוא נמוך כי הוא לא מקבל עבורם את כל ההשבה.
יונית אפרתי: זה משהו שהוא כן חשוב לשים עליו את הדגש.
עפר שלח: את רוצה להוסיף עוד משהו?
יונית אפרתי: עלה פה בדיון גם הנושא של המפעלים המוגנים, באמת נושא מאוד חשוב, בשנה או בשנתיים האחרונות זה קצת - - - התהליך עם משבר הקורונה, אבל פעלנו בתהליך משותף עם משרד הרווחה ומשרד הבריאות להסדיר את כל הנושא של מפעלים מוגנים.
יונית אפרתי: בעינינו צריך לקבוע יעד מוגדר, צריך לקבוע תהליך שיקומי שיסייע ליציאה מהמפעלים, לקבוע יעד מוגדר של יציאה מהמפעלים ולהסדיר את הזכויות של אותם משתקמים במפעלים.
יונית אפרתי: אני חושבת שהתהליך שהתחלנו, ראוי שהוא יקודם, אפילו גם לקיים עליו דיון כאן בכנסת.
יונית אפרתי: אם תרצה אני אוכל לספר על פניות ציבור שאנחנו מטפלים בהן ותביעות שאנחנו מטפלים בהן בהקשר של אפליה ותעסוקה ופיטורים, זה נושא מאוד חשוב שאנשים ידעו שיש - - -
עפר שלח: ברשותך, אנחנו נשים את זה על השולחן, יש למי לפנות, זה טוב וחשוב שהדברים ייאמרו אבל אני רוצה להתקדם הלאה.
עפר שלח: תודה רבה לך בשלב הזה.
עפר שלח: נמצאת איתנו נציגת נציבות שירות המדינה.
עפר שלח: הנתונים העצובים האלה על מה שקורה בשירות המדינה הונחו בפנינו.
איאת רחאל: אני מאגף גיוון תעסוקתי בנציבות שירות המדינה.
איאת רחאל: נכון אדוני היו"ר, יש נתונים מדאיגים.
איאת רחאל: אני ברשותך אתן סקירה קצרה מבחינת הנתונים המעודכנים, אני אדייק חלק מהנתונים שעלו פה.
איאת רחאל: בתקופה של הדו"ח הזה של 2014, מאז, לפני שנתיים הוקם אגף לגיוון תעסוקתי בנציבות שירות המדינה על ידי פרופ' דניאל הרשקוביץ, נציב שירות המדינה, ובעצם הנחת המוצא שמובילה אותנו בתוך האגף מאז הקמתו, זה שבאמת השירותים של שירות המדינה לא יכולים להיות רלוונטיים אם הם לא משקפים את החברה הישראלית כפי שהיא, ובמיוחד אוכלוסיית האנשים עם מוגבלות.
איאת רחאל: אוכלוסייה זו כיום נמצאת ב-3.8% כפי שעלה כאן, בשנת 2016 ו-2017 הייתה עמידה ביעד של 5% ולצערנו אנחנו רואים ירידה בשנתיים האחרונות.
איאת רחאל: אנחנו פועלים לצמצם את הירידה הזאת, היא הצטמצמה בשנה שעברה.
איאת רחאל: מדובר בשנתיים – דיברת אדוני על התקציב – התקציב הזה משפיע גם על ייצוג של האנשים עם מוגבלות בשירות המדינה ועל כמות המשרות שנפתחות, על כמות המכרזים.
איאת רחאל: בגלל זה אנחנו רואים את הירידה, זה מושפע מזה.
עפר שלח: אבל זאת ירידה ב-2020.
עפר שלח: עד ה-31.12.19 היה תקציב במדינת ישראל.
איאת רחאל: נכון.
איאת רחאל: גם בשנה שעברה הייתה ירידה של 0.4%.
עפר שלח: זה לא שייך לסוגיה אם היה תקציב, כי היה תקציב.
איאת רחאל: זה שייך למספר המכרזים שלא נפתחו.
איאת רחאל: הייתה הגבלה במספר המכרזים.
עפר שלח: בסדר, אבל כאמור, זה לא בגלל שלא היה תקציב.
איאת רחאל: אם אנחנו מסתכלים על מדרג שירות המדינה מבחינת ההתפלגות, זה נתון שאנחנו - - - ביחס לאנשים עם מוגבלות - - - אותם ביחס לשאר האוכלוסיות הזכאיות לייצוג הולם, אנשים עם מוגבלות כן מצליחים להשתלב בדרג הבכיר ובדרג הביניים, השיעור שלהם דומה ואף עולה על ייצוג של האוכלוסייה הכללית של 5.1%, 5.6% בדרך הבכיר ובדרג הביניים.
איאת רחאל: וביחס גם לאנשים עם מוגבלות אנחנו רואים שגם הם עוברים את תנאי הסף, אנחנו ממקדים, הייתה פה שאלה על דגל אדום, איך אנחנו מרימים את הדגל האדום הזה.