GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טל פודים: על מנת לקדם את המרכז הרפואי, ששמענו עליו ארוכות מהדוברים הקודמים, הוועדה המחוזית מקדמת שתי תוכניות.
טל פודים: הראשונה, תוכנית מתאר מחוזית להרחבת האזור לפיתוח עירוני של העיר באר שבע, ובמקביל אנחנו מקדמים גם תוכנית מפורטת למרכז הרפואי, שמקודמת על ידי רשות מקרקעי ישראל, עיריית באר שבע ומשרד הבריאות.
טל פודים: אישור התוכנית המפורטת תלוי באישור של התוכנית המחוזית.
טל פודים: התוכנית המחוזית להרחבה של האזור לפיתוח עירוני של באר של שבע לכיוון מזרח זאת הרחבה של כ-1,400 דונם.
טל פודים: הוועדה המחוזית המליצה למועצה הארצית להפקיד את התוכנית; המועצה הארצית דנה בה ב-3 בדצמבר 2019 והחליטה להפקיד את התוכנית.
טל פודים: התוכנית הופקדה באפריל 2020.
טל פודים: בתקופת ההפקדה קיבלנו התנגדות מחברת נתיבי ישראל.
טל פודים: אתמול, 7 בספטמבר 2020, דנו בוועדה המחוזית בתוכנית ובהתנגדות של חברת נתיבי ישראל.
טל פודים: המלצנו לדחות את ההתנגדות של חברת נתיבי ישראל, אנחנו סבורים שההתנגדות שלהם אינה רלוונטית, והמלצנו למועצה הארצית על אישור התוכנית.
טל פודים: אישור התוכנית במועצה הארצית יאפשר את הקידום של התוכנית המפורטת למרכז הרפואי.
טל פודים: אנחנו מאוד מקווים שתדון שהוולנת"ע – זאת ועדת משנה של המועצה הארצית – תדון בקרוב מאוד בהקמה ותוכל לאשר אותה בפועל.
טל פודים: לגבי התוכנית המקומית, אתחיל להסביר, ונמצאת אתי פה גם חיה אלעזר גרינברג מלשכת התכנון, והיא תוכל להשלים פרטים לגבי התוכנית המפורטת.
טל פודים: מדובר בתוכנית לשטח של כ-2,300 דונם, עם כוונה להקים מרכז רפואי עם למעלה מ-2,000 מיטות, שטח בנייה של 800,000 מטר רבוע, של ארבעה בתי חולים נוספים: ילדים, שיקומי, בריאות הנפש וגריאטרי.
טל פודים: הוועדה דנה בתוכנית הזאת פעמיים, גם בפברואר 2020 וגם ב-13 ביולי 2020.
טל פודים: אני חושב שקידמנו אותה בקצב מאוד מאוד מהיר, הזכיר את זה גם ראש העיר באר שבע, רוביק דנילוביץ'.
טל פודים: היא התקבלה אצלנו בנובמבר 2019 וכבר לפני כחודשיים החלטנו על הפקדת התוכנית.
טל פודים: הצפי הוא שהיא תופקד בפועל בחודש אוקטובר.
טל פודים: אם אפשר לפתוח גם לחיה גרינברג את הזום, היא תוכל להשלים עוד פרטים לגבי התוכנית.
שלמה קרעי: שלשום דחיתם את ההתנגדות של נתיבי ישראל.
טל פודים: אמרתי שאתמול דנו בהתנגדות של חברת נתיבי ישראל לתוכנית המחוזית.
טל פודים: על מנת לקדם את התוכנית המפורטת נאלצנו לקדם שתי תוכניות – גם תוכנית מחוזית, שהרחיבה את השטח לפיתוח עירוני של באר שבע בעוד 1,400 דונם על מנת לאפשר את הקמת הקומפלקס של בתי החולים ושל מעונות הסטודנטים – כל המרכיבים שהתוכנית הזאת כוללת – ותוכנית מפורטת.
טל פודים: בתוכנית המחוזית, אתמול המלצנו למועצה הארצית לדחות את ההתנגדות של חברת נתיבי ישראל, שעסקה בכל מיני דברים שאנחנו חושבים שהם לא ברמה של התוכנית המחוזית.
שלמה קרעי: מה צפוי באוקטובר?
טל פודים: לגבי התוכנית השנייה, התוכנית המפורטת שרציתי שחיה גרינברג תרחיב עליה אם אתם מעוניינים, אנחנו צופים שתופקד בפועל באוקטובר.
טל פודים: לאחר מכן יש תקופה מסוימת של התנגדויות.
טל פודים: ככל שיוגשו התנגדויות, נדון בהתנגדויות, להערכתי בדצמבר-ינואר.
טל פודים: אם לא יוגשו התנגדויות, אפשר יהיה לאשר את התוכנית בסביבות דצמבר-ינואר לכל המאוחר, ככל שקצב הדברים יהיה בהתאם לתוכניות.
שלמה קרעי: מה זה אומר שהתוכנית המפורטת תאושר בינואר?
שלמה קרעי: אם יוקם בית חולים ממשלתי או אחד היזמים שיזכה במכרז יבחר את התוכנית הזאת דווקא, הוא יוכל להתחיל.
טל פודים: זו תוכנית מתאר מקומית עם הוראות של תוכנית מפורטת, והיא תאפשר לוועדה המקומית באר שבע להוציא היתרי בנייה.
טל פודים: מיד לאחר שהתוכנית תקבל תוקף, הוועדה המקומית בבאר שבע – רשות הרישוי וועדה מקומית באר שבע – יוכלו להוציא היתרי בנייה על מנת להתחיל עם הדברים שדיברתם עליהם בתחילת הדיון.
טל פודים: נדמה לי שניסן בן חמו, ראש עיריית ערד דיבר על היתרים.
טל פודים: היתרי בנייה ניתן להוציא רק לאחר שאותה תוכנית מפורטת תקבל תוקף.
טל פודים: אלה לוחות זמנים מאוד סבירים וקרובים.
טל פודים: אנחנו ממש בעיצומו של קידום שתי התוכניות – גם התוכנית המחוזית וגם התוכנית המפורטת.
טל פודים: אם אתם רוצים עוד פרטים לגבי התוכנית המפורטת, נשמח לאפשר לחיה מלשכת התכנון, שמטפלת בתוכנית, להרחיב.
שלמה קרעי: נשמח לשמוע אותה, בקצרה.
שלמה קרעי: תודה, טל.
שלמה קרעי: שלום, חיה.
חיה אלעזר גרינברג: אני רוצה להוסיף על הדברים שאמר טל, שהתוכנית גם תואמה עם תוכנית המתאר הכוללנית של העיר באר שבע, שמקודמת במקביל וכבר הופקדה.
חיה אלעזר גרינברג: הוועדה המחוזית דנה בדיוני התנגדויות והחליטה לפרסם את התוכנית.
חיה אלעזר גרינברג: פעלנו בלוחות זמנים מאוד צפופים.
חיה אלעזר גרינברג: נכנסה גם הקורונה, נעשו תיאומים עם למעלה מ-20 גופים ומשרדי ממשלה שפעלו אתנו בשיתוף פעולה, כמובן העירייה, מנהלי הפרויקט, צוות התכנון.
חיה אלעזר גרינברג: אנחנו באמת במשוכה האחרונה לקראת הפקדה בפועל של התוכנית.
חיה אלעזר גרינברג: אם נדרשות עוד השלמות או שאלות יותר לעומק על התוכנית, אנחנו כאן על מנת לענות.
שלמה קרעי: עו"ד אחמד אלאסד, ראש מועצת לקייה, אתנו?
שלמה קרעי: שלום, אחמד.
אחמד אלאסד: שלום.
אחמד אלאסד: דובר הרבה על הקמת בית החולים בבאר שבע.
אחמד אלאסד: מ-2014 ועד היום לא התקדם שום דבר בנושא.
אחמד אלאסד: היום יש דרישה לקרב את זה כמה שיותר, שייתן מענה גם לאזור קריית גת, גם לרהט, גם ללקייה, גם לכרמית, גם למיתר וגם ליישוב אל קסום.
אחמד אלאסד: אנחנו חושבים שצריך להקים אותו לא רק בבאר שבע, לדעתי ולטעמי צריך להקים באזור קרוב שיכול לתת מענה.
אחמד אלאסד: באר שבע הופכת לעיר מאוד צפופה וקשה להגיע אליה בשעות מסוימות, ולכן צריך לחשוב על מיקום חדש.
סעיד אלחרומי: אחמד, אתה מכיר את המקום המוצע?
אחמד אלאסד: אם אני לא טועה, מדובר על מרכז העיר באר שבע, ליד מגדל הרכבת.
סעיד אלחרומי: לא לא.
סעיד אלחרומי: אחמד, אנחנו מדברים על צומת שרה, הכניסה המזרחית מצד שמאל כשאתה נוסע בכביש דימונה-באר שבע.
סעיד אלחרומי: זה שטח של הקיבוצים, שטח גדול, שהוא מחוץ לבאר שבע בפועל.
אחמד אלאסד: לדעתי צריך למקם אותו באזור שיכול לתת מענה לריכוז האוכלוסייה.
אחמד אלאסד: היום ריכוז האוכלוסייה הוא יותר צפונה מבאר שבע, עם אנחנו מדברים על דרום הר חברון, על מיתר, על כרמית, על הקיבוצים, על לקייה – שמונה כבר 20,000 תושבים – רהט עם 70,000 תושבים, ערד, קסום.
אחמד אלאסד: כובד האוכלוסייה בחלק הצפוני יותר, ואתה יכול לראות שקשה להגיע לבאר שבע בשעות העומס בבוקר ואחר הצהריים.
אחמד אלאסד: בנוסף, היום עיריית באר שבע מתנגדת לחבר את היישובים שלנו לבאר שבע.
אחמד אלאסד: לדוגמה, מתנגדת לחיבור הכניסה הדרומית ללקייה לעיר באר שבע, והיא גם טוענת בוועדות שזה מכביד על השכונות הצפוניות שלהם.
אחמד אלאסד: לכן אי-אפשר למקם שירותים באזורים שמחר יביאו גם צפיפות ולחצי תנועה בבוקר וגם יקשו על התושבים להגיע.
אחמד אלאסד: היום בית החולים מהווה פתרון למקרי חירום – אנשים חולים צריכים להגיע מהר לבית החולים ולא יכול להיות שממקמים אותו באזור שהופך להיות צפוף וגם צמוד לבאר שבע.
שלמה קרעי: אחמד, אני חושב שמה שנוכל בסוגיה הזאת זה רק לנסות למצוא פתרונות, כי בית החולים כבר ממוקם, זה כבר סגור, התוכניות כבר הופקדו.
שלמה קרעי: אין עכשיו דיון איפה למקם את בית החולים.
שלמה קרעי: אשמח לשמוע את רוביק דנילוביץ לפני שנעבור לדובר הבא, הוא רוצה להגיב לדבריה של סמנכ"לית כללית ואולי גם לשמוע התייחסות לדברים שאמרת.
שלמה קרעי: תודה, אחמד.
שלמה קרעי: שלום, עפר.
רוביק דנילוביץ: אהלן, אחמד.
רוביק דנילוביץ: אני חושב שצדק היושב-ראש שאמר שאנחנו בתהליך של כל כך הרבה שנים, גם עם ראשי הרשויות הקודמים בתפקיד.
רוביק דנילוביץ: זה לא נקבע בצורה שרירותית.
רוביק דנילוביץ: המיקום נקבע כי הוא קרוב לכביש 6, לכביש 40, יש תוואי רכבת, הוא גם חלק מהתוכנית הגדולה של העיר באר שבע, של הרכבת הקלה שתהיה גם פרברית.
רוביק דנילוביץ: כשאנחנו מסתכלים על הרכבת הקלה של באר שבע אנחנו לא מסתכלים רק על תושבי באר שבע, ביקשנו שתהיה פרברית כי אנחנו מסתכלים על השכנים שלנו באזור כולו.
רוביק דנילוביץ: זאת אומרת, הנגישות לבית החולים הזה היא נגישות מיטבית של כולם.
רוביק דנילוביץ: בואו לא נשכח את דימונה, שהולכת להיות מאוד גדולה ומשמעותית.
רוביק דנילוביץ: אף פעם אין את המיקום שימצא חן בעיני כולם, אבל מצאנו מיקום, לדעתי, מאוד מאוד מרכזי, בצירים המרכזיים, שישרת את כולם.
רוביק דנילוביץ: אשמח גם לשבת אתך ולהסביר לך את התוואי ומה אנחנו הולכים לעשות, יחד עם המדינה כמובן, בעתיד.
רוביק דנילוביץ: תודה, אדוני היושב-ראש, שאפשרת לי להתייחס לדבריה של חברתנו מהכללית, ואני אומר את זה ברוח הכי טובה.
רוביק דנילוביץ: גילוי נאות: אני מבוטח של הכללית, אני אוהב את הכללית, נולדתי בכללית ואמות בכללית.
רוביק דנילוביץ: נולדתי בסורוקה, אני אוהב את סורוקה.
רוביק דנילוביץ: בית החולים סורוקה עושה עבודה מופלאה בצוות המקצועי הרפואי – רופאים, רופאות, אחים, אחיות – הצוות המנהלי.
רוביק דנילוביץ: באמת בית חולים לתפארת, אין לי מילה אחרת.
רוביק דנילוביץ: אנחנו ביחסים נפלאים, הוא תמיד יהיה בית החולים המרכזי בנגב.
רוביק דנילוביץ: לצד זה, חשוב לומר לחברינו ואחינו בכללית – ואגב, אני אומר להם את זה כל הזמן – בית חולים נוסף בנגב רק יחזק את הכללית, הוא ייצור סוף סוף תחרות.
רוביק דנילוביץ: שימו לב מה קורה: בצפון יש מספר בתי חולים; בשרון יש מספר בתי חולים; בגוש דן יש מספר בתי חולים; בשפלה יש מספר בתי חולים; בירושלים יש מספר בתי חולים; בנגב יש בית חולים אחד.
רוביק דנילוביץ: אין תחרות.
רוביק דנילוביץ: יש לנו יחסים נפלאים עם פרופ' דווידסון, שהוא חבר ומכיר את הצרכים של סורוקה, אבל אני מדבר על העבר.
רוביק דנילוביץ: בעבר, כששירותי בריאות כללית הייתה צריכה להחליט לאיפה לתת את האקסטרה, לבילינסון או לסורוקה, אז אני חושש שאיפה שיש תחרות מחזקים קצת יותר כי כל הזמן צריך להעלות את הרמה ואת הרף.
רוביק דנילוביץ: הגיע הזמן שיהיה מתחרה לסורוקה.
רוביק דנילוביץ: סורוקה מספיק חזק, הוא מספיק מקצועי והוא מתחזק עוד יותר.
רוביק דנילוביץ: חשוב לי לומר, והדברים האלה נאמרו גם קודם:
רוביק דנילוביץ: קודם כול ולפני הכול עמדנו על כך שיוסיפו 300 מיטות לסורוקה, ורק לצד זה להקים בית חולים נוסף – לא במקום סורוקה אלא לצד סורוקה.
עפר שלח: למיטב ידיעתי, יש תוכנית מאושרת לא ל-300 מיטות בסורוקה אלא ל-1,100 מיטות בסורוקה.
עפר שלח: בהבנה שלך, איפה פה זה חליפי?
עפר שלח: סורוקה, אני מניח, אם יחזקו אותו ב-300 מיטות גם ההתנגדות שלהם לבית חולים נוסף תרד, כי אם הם חזקים הם יגידו: מאה אחוז, שיהיה עוד בית חולים.
רוביק דנילוביץ: אנחנו יודעים שיש מציאות קיימת, ולכן אנחנו לא אומרים לאו מוחלט להגדלת סורוקה.
רוביק דנילוביץ: צריך לעשות את זה בצורה נכונה, נבונה ופרורציונלית.
רוביק דנילוביץ: אמר גם ידידי ניסן בן חמו שיש גבול עד כמה בית חולים יכול לגדול, לצמוח ולהתפתח.
רוביק דנילוביץ: אני חושב שאנחנו נמצאים בשילוב הנכון – החיזוק העכשווי של סורוקה אל מול המרוץ של כולנו – אני קורא לזה "מרוץ" כי צריך להאיץ אותו – להקמת בית חולים נוסף.
רוביק דנילוביץ: זה צריך להיות זה לצד זה.
רוביק דנילוביץ: אני לא נגד חיזוק סורוקה, סורוקה היא שלנו.
רוביק דנילוביץ: מה, אנשים לא מקבלים טיפול היום?
רוביק דנילוביץ: מקבלים טיפול מקצועי, מקבלים טיפול מסור, אבל צריך לעשות כבר את ההפרדה הזו ולהחליט להאיץ את המהלך של הקמת בית חולים נוסף בנגב.
רוביק דנילוביץ: הוא לא יהיה גדול בהתחלה, דובר על זה קודם, אבל זה טוב שיהיה אופק.
רוביק דנילוביץ: בית חולים בונים פעם ב-70 שנה, אולי פעם ב-100 שנה.
רוביק דנילוביץ: זה טוב שיש לו אופק תכנוני, כי אי-אפשר לדעת מה נצטרך.
רוביק דנילוביץ: אנחנו גם לא יודעים לאן העולם הולך; העולם הולך, אולי, יותר לרפואה בקהילה ויכול להיות שנצטרך לחזק את הרפואה בקהילה ויהיו פחות בתי חולים גדולים – לא יודע.
רוביק דנילוביץ: אבל שמרנו מספיק עתודת קרקע, שאם נצטרך נוכל להקים בית חולים לצד סורוקה, שהוא יכול להיות גדול, יוכל להתפתח ולהתרחב ולא יגידו לנו: לא חשבתם מראש שבית החולים הזה צריך להתפתח?
רוביק דנילוביץ: אז יש עתודות קרקע, ונשתמש בזה בתבונה, במשורה - מה שהמדינה צריכה, מה שנכון לתושבי הנגב.
שלמה קרעי: תודה, רוביק.
שלמה קרעי: נמצא אתנו פרופ' גבי בן נון מאוניברסיטת בן גוריון, אחריו יש לנו את גידי פרץ ואז נעבור לגולת הכותרת, שזה משרד האוצר.
שלמה קרעי: בינתיים כל הטענות מתנקזות רק למשרד האוצר, כרגיל.
גבי בן נון: יש לי שלוש הערות קצרות, כי רוב הדברים שרציתי לומר נאמרו על ידי רוביק.
גבי בן נון: הדיון האם צריך והאם המקום מתאים, אני חושב שכרגע הוא דיון מיותר ואני חושב שהוא אפילו מזיק.
גבי בן נון: כל הדברים האלה כבר הוכרעו לפני שנים והפתיחה שלהם כל הזמן רק מעכבת את הביצוע.
גבי בן נון: לכן, אני מציע: עזבו את הסיפור הזה.
גבי בן נון: צריך, המקום מתאים, עכשיו צריך לבצע ולא לדבר על המיקום והאם צריך.
שלמה קרעי: זה בדיוק מה שאמרנו קודם.
גבי בן נון: נקודה שניה – הבנייה של בית החולים החדש איננה על חשבון סורוקה.
גבי בן נון: כולנו רוצים שבית חולים סורוקה יהיה בית חולים מצוין, איכותי וייתן שירות טוב, אבל יש גבול ליכולת להגדיל בית חולים.
גבי בן נון: כבר היום בית החולים סורוקה הוא אחד מבתי החולים הגדולים ביותר במדינת ישראל.
גבי בן נון: האופציה של הגדלה שלו, גם היא עמדה למול הוועדה.
גבי בן נון: ישבה ועדת אפק, בחנה את האופציה הזאת וקיבלה החלטה שיש אפשרות להוסיף עד למקסימום לסורוקה, אבל מעבר לזה צריך בית חולים חדש.
גבי בן נון: לכן בואו לא נפתח את הסיפור הזה, פתיחת בית החולים החדש איננה על חשבון סורוקה אלא, כמו שרוביק אמר, לדעתי רק תשפר את השירות לתושבי הדרום, כי התחרות בין שניהם יכולה לשפר.
גבי בן נון: נקודה שלישית היא הטענה, שאני לא מבין אותה, שאם נפתח את בית החולים החדש נגנוב את המשאב של כוח האדם הקיים היום והתוצאה תהיה רק שיהיו עליות שכר ולא יהיה שיפור בבריאות האוכלוסייה.
גבי בן נון: רבותיי, כדי למנוע את המצב הזה צריך היום להגדיל את משאבי כוח האדם באזור הדרום – להכשיר יותר אנשים, וכן, להכשיר אנשים שגרים באזור הזה, כי הסיכוי שלהם לחזור לאזור הוא הרבה יותר גדול; וכן, ליצור חבילה של תמריצים שתגרום לזה שאנשים יבואו לאזור, ובסוף הם יבואו.
גבי בן נון: אם ניערך נכון גם להקמה וגם לאיוש של כוח האדם, אז בסוף יהיה בית החולים.
גבי בן נון: אבל יש מי שרוצה לעכב את ההחלטות האלה, כי ההחלטות התקבלו.
גבי בן נון: הייתה התנגדות אחת כשההחלטה התקבלה בוועדת ארנון אפק, וכל מי שהסתכל על הוועדה הזאת או על הסיכום שלה יודע בדיוק ממי ההתנגדות, וההתנגדות הזאת נמשכת, לא באופן פורמלי, אבל באופן פרקטי.
גבי בן נון: יש כל מיני מהלכים שעושים עיכובים ושמכניסים מקלות בגלגלים של ביצוע ההחלטה, אותם צריך להסיר, וכמה שיותר מהר.
שלמה קרעי: תודה רבה, פרופ' בן נון.
שלמה קרעי: בהמשך לנקודה האחרונה שהעלית, שהעלה אותה גם רוביק, בנושא הכשרות כוח אדם, נשמח לשמוע את ד"ר הדר אלעד, ראש אגף לרפואה קהילתית.
הדר אלעד: שלום.
הדר אלעד: איני עוסק בהכשרות כוח אדם, אין לי התייחסות קונקרטית, אבל בכל זאת רציתי לציין מספר נקודות, ברשותכם.
הדר אלעד: אני אוחז בידי את הדוח החדש של משרד הבריאות, שעניינו כוח אדם במקצועות הבריאות 2019, שנותן תמונת מצב על מה שקרה בין 2017 ל-2019.
הדר אלעד: לא הכול שחור בסופו של דבר.
הדר אלעד: אני רוצה לצטט שתי נקודות, ברשותכם: הראשונה נוגעת למספר הרופאים שעובדים במחוז הדרום.
הדר אלעד: כשהדוח של מבקר המדינה נכתב, הוא נכתב על בסיס נתונים של 2006–2008, וכאמור, אני אוחז בידי את 2017–2019.
הדר אלעד: בתקופה שבה נכתב דוח מבקר המדינה היו בתל אביב 5.5 רופאים ל-1,000 נפש, המספר הזה עלה עם השנים ל-5.6; באזור המרכז היה 3.8, זה עלה ל-4.1.
הדר אלעד: אבל תראו מה קרה בצפון ובדרום – מספר הרופאים שמועסקים עלה בתקופה הזאת, תקופה של 11 שנים:
הדר אלעד: בצפון עלה מ-1.6 ל-2.2 רופאים, זאת אומרת עלייה של 37%; בדרום מ-2.1 הוא עלה ל-3, זאת אומרת עלייה של 43%.
הדר אלעד: זה לא אומר שאין פערים נקודתיים במקצועות כמו רפואת ילדים, נוירולוגיה התפתחותית או נפרולוגיה.
הדר אלעד: מכיוון שאני עושה בקרה בכל המחוזות, אני אומר לכם שאיפה אני לא מסתובב אני שומע את הדרישה ואת הפערים.
הדר אלעד: הם יישמעו בכל מקום, גם בתל אביב יגידו שחסרים רופאי ילדים ורופאים בנוירולוגיה התפתחותית.
הדר אלעד: אבל בסוף, אם מסתכלים על הגידול הכולל של הרופאים שמועסקים במחוז הדרום ובמחוז הצפון, הגידול הזה דרמטי ביחס למצב שהיה כאן לפני 11 שנים.
הדר אלעד: אני רוצה לציין עוד נקודה, שנוגעת להכשרת כוח אדם.
הדר אלעד: בעשור האחרון הייתה מגמת עלייה כוללת בשיעור בעלי ההרשאה במרבית המקצועות הפארא רפואיים: דיאטנים עלו פי 2.4; קלינאי תקשורת עלו פי 2.2; מרפאים בעיסוק – 1.9; פיזיותרפיסטים – 1.7; כנ"ל אופטומטריסטים, שינניות וכו'.
הדר אלעד: המספרים האלה שהוכשרו חלחלו בעיקר לאזור הדרום.
הדר אלעד: זה מעניין שאזור הדרום ואזור הצפון הם עדיין אחרונים ברופאים ובאחיות, למרות מה שאמרתי קודם, אבל במקצועות הפארא רפואיים הדרום הוא כבר לא האחרון.
הדר אלעד: שיעור המועסקים במקצועות הפארא רפואיים במחוז הדרום הוא 4.4 ל-1,000 נפש, אחריו מחוז ירושלים – 4 ל-1,000 נפש.
הדר אלעד: זה אומר שהגידול המשמעותי בעשור האחרון חלחל לאזור הדרום, שכבר לא נמצא באחד משני המקומות האחרונים, להבדיל מהמקצועות האחרים.
הדר אלעד: זו נקודה חשובה.
שלמה קרעי: מה זה אזור הדרום מבחינתך?
שלמה קרעי: אנחנו מדברים על הנגב כרגע.
הדר אלעד: משרד הבריאות עובד לפי מחוזות.
הדר אלעד: זה מחוז הדרום.
שלמה קרעי: אשדוד ואשקלון כלולות באזור הדרום?
שלמה קרעי: יש שם שני בתי חולים.
שלמה קרעי: אנחנו מדברים על הנגב, על באר שבע.
הדר אלעד: אין לי פיצול לנגב.
הדר אלעד: בדוח אין לי פיצול לגבי באר שבע, אני לא יודע להגיד לך לגבי באר שבע.
הדר אלעד: אני רוצה לציין עוד מספר נקודות שהיו בדוח מבקר המדינה ואני חושב שחשוב לדבר עליהם.
הדר אלעד: הראשונה מתייחסת לנושא של מוקדים, נושא שהוזכר כבר בדוח של משרד הבריאות ב-2012.
שלמה קרעי: ד"ר אלעד, נוותר על הנקודות הנוספות, אין לנו את מסגרת הזמן לשאר הדברים, רק אם יש נקודה שקשורה להקמת בית החולים או לפער בשירותים הרפואיים בנגב ובבאר שבע.
הדר אלעד: מוקדים רפואיים – מדובר על הפער בשירותים הרפואיים בדרום, וכנ"ל היבטים של רצף טיפולי ורפואה מרחוק.
הדר אלעד: אין לי בעיה לוותר, אבל אני יכול להתייחס לדברים האלה, כי הם עלו בדוח.
שלמה קרעי: תודה, ד"ר אלעד, נתקדם.
שלמה קרעי: גידי פרץ, בקצרה בבקשה.
גידי פרץ: שלום לכולם, תודה על זכות הדיבור.
גידי פרץ: אני רוצה להתייחס להיבטים הרחבים יותר של הסתכלות מערכת הבריאות על הפערים.
גידי פרץ: הדיון פה, רובו נסוב על הקמת בית החולים, אבל ראש עיריית באר שבע דיבר בסיפה של דבריו על הנושא של רפואה בקהילה, שזה אחד הדברים שאנחנו מבינים שצריך לקדם אותם במשרד.
גידי פרץ: בעשר השנים האחרונות משרד הבריאות עוקב ומפרסם בכל שנה דוח על הפערים בבריאות, שלחתי גם קישור בצ'ט לדוח האחרון שלנו.
גידי פרץ: אחד הדברים שהשתנו בשנים האחרונות ברמה העולמית וגם בתוך משרד הבריאות הישראלי זה הסתכלות על פערים בבריאות לא רק בין מרכז ופריפריה גיאוגרפית אלא גם פריפריה חברתית.
גידי פרץ: ככל שאנחנו מעמיקים בהסתכלות על הנתונים והבנה שלהם, אנחנו מבינים שהגורם המרכזי לפערים בבריאות הוא לאו דווקא מרחק גיאוגרפי מבתי חולים אלא הסתכלות על המצב החברתי-כלכלי ועל ההשכלה, והדברים האלה נראים בבירור.
גידי פרץ: תושבי הנגב יכולים להסתכל על פערי הבריאות בין עומר לבין תל שבע – שני יישובים שנמצאים במרחק שווה מבית החולים או ממערכות הבריאות של באר שבע, ועדיין נתוני הבריאות בהם מאוד שונים.
גידי פרץ: מזה אנחנו יכולים להבין שהבעיה היא לא רק מרחק גיאוגרפי.
גידי פרץ: כמובן, זה לא סותר את זה שצריך להשקיע יותר בכוח אדם איכותי בפריפריה, אבל ההבנה שלנו – ואנחנו מכינים עכשיו תוכנית ארבע-שנתית – שצריך להסתכל על ההיבטים של פערים בבריאות בצורה הרבה יותר רחבה.
גידי פרץ: אנחנו עובדים על תוכניות של בריאות לאנשים בעוני, אנחנו עובדים על תוכניות בריאות לחברה הערבית.
שלמה קרעי: יש לכם תוכנית להכשרת כוח אדם שיהיה זמין עוד חמש-שש-שבע שנים, כשבית החולים הזה יקום ונצטרך גיוס של אנשי סגל – רופאים, אחיות?
שלמה קרעי: שר הביטחון גנץ אמר לנו בזמנו שהוא כבר התחיל לעבוד עם ילדים בכיתה ו' כדי שיתגייסו לאמ"ן שיעבור לנגב, וכך כבר יהיו לו אנשים מקומיים, צעירים מוכשרים מהדרום.
שלמה קרעי: האם יש לכם תוכנית ארוכת טווח כזאת?
שלמה קרעי: אתם עובדים עליה?
גידי פרץ: יש תוכניות, אבל זה לא התחום שאני עוסק בו באופן אישי אז לא אוכל להרחיב עליהן ולתת עליהן את כל הפרטים.
גידי פרץ: אבל בהחלט יש תוכניות, גם להכשרה של כוח אדם שכבר קיים היום, כוח אדם מהנגב שלומד בחו"ל ומגיע לארץ ולא מצליח להתקבל להכשרות, אז גם בנושא הזה אנחנו עושים הכשרות.
גידי פרץ: יש מתווה, שפורסם על ידי משרד הבריאות, כדי להגביר את לימודי הרפואה בארץ.
גידי פרץ: יש תוכניות שאנחנו עובדים עליהן כדי להגדיל את מספר הרופאים תושבי הפריפריה, כדי שהם יישארו קרוב לבית ויעבדו בדרום.
שלמה קרעי: יש העדפה פרקטית בבתי הספר לרפואה לתושבי הפריפריה?
שלמה קרעי: יש להם יותר נקודות זכות בקבלה?
גידי פרץ: אני לא יודע להגיד על זה מספיק.
שלמה קרעי: אני שואל כי אני יודע שאין.
שלמה קרעי: חבר הכנסת אלחרומי רוצה לשאול אותך שאלה.
גידי פרץ: אלה לא החלטות של משרד הבריאות.
גידי פרץ: משרד הבריאות לא קובע את הקריטריונים לקבלה לבתי הספר לרפואה.
שלמה קרעי: הוא לא צריך לקבוע, אבל אם משרד הבריאות דוחף לתוכנית כזאת, אני מניח שיקשיבו לו.
סעיד אלחרומי: ראש עיריית באר שבע נגע בנקודה הזאת, שהקמת בית חולים חדש, יש סביבו מעטפת להכשרות, לבית ספר לאחיות אולי גם בית ספר נוסף לרפואה.
סעיד אלחרומי: היום יש מאות, אם לא אלפי סטודנטים, לרפואה, לסיעוד ולמקצועות רפואיים שלומדים בחו"ל, ואני יודע את זה מהכפרים בנגב.
סעיד אלחרומי: אולי ירדן היא המקום המועדף על אנשים.
סעיד אלחרומי: כמובן שהעלויות הן אסטרונומיות; שנת לימודים לסטודנט לרפואה בירדן עולה 100,000 שקל.
סעיד אלחרומי: סכומים כאלה אנשים משלמים, אחר כך הם מגיעים ועובדים בסורוקה, עוברים את המבחנים.
סעיד אלחרומי: השאלה היא למה אנחנו לא מנצלים את זה, פותחים את הפקק הזה ומכשירים את הצעירים האלה אצלנו?
סעיד אלחרומי: למה שיוכשרו בירדן ויחזרו אלינו?
סעיד אלחרומי: למה לא יישארו התקציבים וכל ההשקעה הזאת בנגב?
שלמה קרעי: גידי, יש לך תשובה או שזה יישאר כשאלה לדיון הבא?
סעיד אלחרומי: הם מתקבלים, הם עובדים בסורוקה היום.
שלמה קרעי: זה ברור שדרושה תוכנית מקיפה להעדפה מתקנת לתושבי הפריפריה.
שלמה קרעי: אנחנו צריכים אותם בהמשך.
שלמה קרעי: מתכננים בית חולים שעומד לקום ויהיה גיוס של מאות ואלפי משרות.
הדר אלעד: הכשרת סטודנטים לרפואה זה משהו שמשרד הבריאות מנסה לקדם.
הדר אלעד: יש פה שתי נקודות מרכזיות: הראשונה היא עניין של תקציב – זה לא זול להכשיר סטודנט לרפואה; החלק השני הוא הזמינות של שדות אקדמיים, וגם זה נושא מורכב כי מספר השדות האקדמיים במדינה הוא מסוים, וגם פה צריך לתת את התיעדוף המתאים.
הדר אלעד: המערכת, יש לה קיבולת מסוימת להכשרת סטודנטים.
הדר אלעד: זאת אומרת, זה לא שאפשר בבת אחת לפתוח ולהכשיר כמה שרוצים, גם אם המשאב הכספי ניתן.
הדר אלעד: זה שילוב של שני הנושאים האלה.
שלמה קרעי: אני רוצה לעבור למשרד האוצר.
שלמה קרעי: רועי רייכר, רפרנט בריאות באגף התקציבים, עיני כל הוועדה נשואות אליך.
רועי רייכר: שלום רב.
רועי רייכר: הקשבתי קשב רב לדיון, ואני רוצה לשתף את הוועדה בתהליך שהתחלנו לקיים בעצימות גבוהה בשנתיים האחרונות.
רועי רייכר: זה נכון בחצי השנה האחרונה התהליך הזה טיפה נגדע מבחינת הקשב הניהולי, הן במשרד הבריאות והן מבחינת הקשב בכל המדינה בעקבות הקורונה.
שלמה קרעי: דווקא נגיף הקורונה אמור להאיץ תהליך כזה.
רועי רייכר: צודק, אבל מטבע הדברים, דיונים שבהם כל צמרת משרד הבריאות לקחה חלק מאוד פעיל ובדחיפה גדולה, יחד עם החשב הכללי ועם אגף התקציבים, כדי לקדם את התהליך, זה תהליך שטיפה נעצר – לא בתחילתו אלא די בסופו – אבל הוא עדיין בתוך התהליך.
רועי רייכר: לא נראה שיש מחלוקת בין הצדדים.
רועי רייכר: יש החלטת מממשלה, וכל הצדדים מבקשים ליישם אותה, בדבר הצורך בהקמת בית חולים בנגב.
רועי רייכר: מה שכן צריך לעמוד עליו היא סוגיה שחזרה כחוט השני בכל הדיונים שקיימנו עם כל הצדדים בשימוע במשך ימים ארוכים – קופות החולים, בית חולים שיבא, בית חולים הדסה וכל גופי הבריאות בישראל.
רועי רייכר: למדנו דבר מאוד מרכזי, שגילינו אותו עכשיו לא ידענו אותו ב-2014, ואסביר למה.
רועי רייכר: בשנים שבין 2014 להיום נבנה בית החולים אסותא באשדוד.
רועי רייכר: הגיע מנכ"ל אסותא ואמר: יש חוברת שלמה, בואו תלמדו מהטעויות ומהדברים הטובים; מה כן לעשות ומה לא לעשות.
רועי רייכר: אחד הדגשים המרכזיים היה שכשרוצים להקים בית חולים, חשוב ונחוץ להקים מערך של כוח אדם שיהיה מסוגל להיקלט באותו בית חולים.
רועי רייכר: נציגת הכללית דיברה קודם, אני מסכים עם חלק מהדברים ועם חלק אני לא מסכים, אבל המבנה לא מייצר פתרון.
רועי רייכר: בדיוני התקציב האחרונים, שלצערנו נגדעו, גם אנחנו, במשרד האוצר, מבינים את הצורך בהגדלת מספר הרופאים, בין היתר, בנגב.
רועי רייכר: לא רק בנגב, כמובן, אבל בין היתר בנגב.
רועי רייכר: תהליך הכשרה של רופא מומחה הוא 12– 14 שנה ומתמחה שבע–שמונה שנים אחרי סטאז'.
רועי רייכר: אנחנו מנסים לדחוף לזה, אני אומר את זה בכנות.
רועי רייכר: גם בתוכנית הכלכלית היה רובד שדיבר על הגדלת מספר הרופאים, וכמו שציינו פה חלק מחברי הכנסת, גם הסטה של לומדים בחו"ל ללימודים בארץ.
רועי רייכר: אבל הדבר הזה חייב לקרות לפני שיש מבנה שיעמוד כפיל לבן, במקרה הטוב, ובמקרה הרע ייקח רופאים שעובדים בסורוקה היום, וזה בדיוק מה שקרה באשדוד.
רועי רייכר: לא ידענו את זה ב-2014, אבל ב-2018 כבר נוכחנו לדעת שכשלא עושים תהליך של הרחבת ההכשרה לפני, לקחו ממחלקות גינקולוגיות באסף הרופא, אחיות מקפלן, אחרים משיבא, וכל אחד מבתי החולים האלה מעיד על מצוקה היום.
רועי רייכר: זו נקודה ראשונה.
שלמה קרעי: זה תהליך שצריך להתרחש במקביל.
עפר שלח: לא רק זה, הוא מדבר כאילו זה לא בידיים של משרד האוצר להוסיף תקנים לדבר הזה.
רועי רייכר: זה לא תקנים, אסביר - - -
שלמה קרעי: רועי, אתה מבין לא תירוץ.
שלמה קרעי: זו רק משימה נוספת שעומדת לפתחכם, אלה שני דברים שצריכים להתרחש במקביל.
רועי רייכר: אני מסכים לגמרי.
רועי רייכר: מחד, אתה צודק, הם צריכים לבוא במקביל, ואפילו הסברתי למה אנחנו, כמשרד האוצר, מנסים ושואפים לקדם אותם.
רועי רייכר: זה אפילו היה בתוכנית הכלכלית של משרד האוצר, להגדיל את מספר הרופאים.
שלמה קרעי: מתוך 411 מיליארד שאישרנו לכם בוועדת הכספים לפני שבועיים, כמה מזה מוקצה לצורך הקמת בית החולים השני בנגב ולהכשרת כוח אדם לבתי חולים?
רועי רייכר: אענה לשני הדברים.
רועי רייכר: בית החולים השני בנגב, התקציב בשבילו מגיע אחרי שוועדת היגוי, כפי שהוחלט עליה בהחלטת הממשלה, מסיימת את עבודתה.
רועי רייכר: ועדת ההיגוי מורכבת משלושה צירים: משרד הבריאות, החשב הכללי ומאגף התקציבים, ויש בה המון נציגים.
רועי רייכר: הוועדה, כמו שאמרתי, האיצה מאוד את עבודתה בשנה וחצי האחרונות, היא לא סיימה אותה.
רועי רייכר: אתן לכם דוגמה, רק כדי לסבר את האוזן.
רועי רייכר: עשינו מיפוי, יחד עם משרד הבריאות, של הצרכים הרפואיים, וישבנו גם עם ראש עיריית באר שבע וראש אגף התקציבים.
רועי רייכר: עלה שהצורך הכי גדול הוא בחדרי ניתוח, שם התורים ארוכים במידה ניכרת יותר מכל אזור אחר במדינת ישראל, ולפי הנתונים, זה הדבר הראשון שבו צריך להשקיע ולשים עליו את הדגש.
רועי רייכר: אז כדי להכין תקציב לבית חולים, קודם כול צריך להגדיר מה הם הצרכים הכי דחופים ומה הדרך הכי טובה לפתור אותם.
רועי רייכר: אין ספר שבית חולים הוא חלק מרכזי מהסיפור, אבל איזה בית חולים – בית חולים גריאטרי, פסיכיאטרי, רק כללי, כולם ביחד, מה החלק של הגריאטריה בתמונה?
רועי רייכר: המצב של השיקום בדרום קשה מאוד, יותר מאשר מצב המחלקות הפנימיות.
רועי רייכר: כל אלו דברים שהיינו בעיצומו של תהליך, ונמשיך אותו ונגביר אותו ביתר שאת.
שלמה קרעי: רועי, בטח שמעת את משרד הבריאות קודם.
שלמה קרעי: מבחינתם, התוכנית כבר מוכנה, אפשר להתחיל לעלות לשטח.
שלמה קרעי: כל מה שחסר זה תקציב.
שלמה קרעי: זאת אומרת, הם כבר תיעדפו והחליטו מה יהיה במסגרת אותן 600 מיטות ראשונות שמיועדות להיות בבית החולים הזה.
שלמה קרעי: כל מה שצריך זה אתכם.