GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עפר שלח: איזה סכום מונח על השולחן בכדי לעזור להם לחצות את זה?
אביעד שוורץ: לפני כמה חודשים ישבנו עם מעונות היום, עוד בזמן שמעונות היום היו סגורים.
אביעד שוורץ: אם אתם זוכרים בהתחלה היה מתווה של קפסולות והיתה מגבלה על מספר הילדים.
אביעד שוורץ: הוחלט באמת על סיכום גם אחורה לתקופת הסגירה וגם קדימה לזמן של מתווה קפסולות, שבעצם הפחית משמעותית את מספר הילדים שיכלו להיות בכל מעון יום ל-51 במקום 78 שניתן כיום וניתן מענה לזה.
אביעד שוורץ: מעבר לכך, בעצם מעונות היום חזרו לפעול בצורה רגילה אחרי שבוע של מתווה קפסולות.
אביעד שוורץ: כמו שאנחנו רואים מספר הילדים הולך וגדל.
אביעד שוורץ: לפי הנתונים, בחודש יולי מספר הילדים שהיו רשומים ולא הגיעו ירד בערך ל-3.5%, שזה בעצם הילדים שלא מגיעים.
עפר שלח: זאת אומרת, אתם לא מתכוונים לפצות אותם בפיצוי נוסף.
אביעד שוורץ: מעבר לזה, אנחנו עכשיו יושבים עם נציגי מעונות היום כדי לבחון האם באמת הפעילות נפגעה בצורה משמעותית ומה היו הצרכים והדרישות שעולים מהם.
אביעד שוורץ: אנחנו עכשיו באמת ברצף ישיבות אינטנסיביות לטובת הנושא כדי לפתור ולהבין מה אפשר לעשות.
עפר שלח: מה לגבי הגנים הפרטיים?
עפר שלח: היתה מתווה ביוני 2020.
אביעד שוורץ: היה מתווה ביוני 2020 ומעונות היום הגישו.
אביעד שוורץ: לדעתי למעלה מ-1,000 מעונות יום כבר הגישו לקבל את הפיצוי המיוחד למעונות יום, מעבר לפיצויים שניתנים על-ידי רשות המיסים לכלל העסקים בישראל שגם להם הם זכאים והם קיבלו אותם.
אביעד שוורץ: אחד מהתנאים לקבלת הפיצוי היה רישום ראשוני במשרד העבודה, כמו שחוק הפיקוח מחייב.
אביעד שוורץ: יש גנים שעדיין לצערי בתהליך ואישרו את זה ועכשיו הם מסיימים ויקבלו.
אביעד שוורץ: לדעתי, כמה מאות מעונות יום כבר קיבלו את המענק בפועל.
אביעד שוורץ: אפשר לבדוק מול הסוכנות לעסקים קטנים מה בדיוק התהליך כי הם אלה שמנהלים.
עפר שלח: אתה לא יודע להגיד כמה מתוך הכסף שהובטח אכן יצא.
אביעד שוורץ: אני אומר שכמה מאות קיבלו את המענק בפועל ואני יודע שעוד כמה מאות נמצאים בתהליך.
אביעד שוורץ: אני לא בטוח במספרים.
אביעד שוורץ: יותר מ-10 מיליון שקלים יצאו וכבר הגיעו למעונות.
אביעד שוורץ: אני צריך לקבל נתונים עדכניים על הביצוע בפועל.
אביעד שוורץ: אפשר גם לפנות לסוכנות לעסקים קטנים ולקבל מהם.
עפר שלח: המספר לא ידוע בדיוק אבל באחוזים מדובר בהרבה אלפים, אולי עשרת אלפים.
אביעד שוורץ: יותר מ-250 מעונות יום קיבלו את המענק.
אביעד שוורץ: אני מנסה עכשיו לקבל עדכונים וכנראה מדובר ביותר מ-450.
עפר שלח: חברי הכנסת, דברי סיכום.
קארין אלהרר: אני מנסה בכל כוחותיי לא להתייאש.
קארין אלהרר: כל דיון אני באה ואומרת שאולי הפעם יימצא פתרון אבל בכל פעם מוצאים עוד בעיות.
קארין אלהרר: אני באמת קוראת מכן, ואולי אדוני היושב ראש גם יתייחס לזה בסיכום של הוועדה.
קארין אלהרר: בסוף, אין מה לעשות, זה כסף.
קארין אלהרר: לא יימצא הכסף לפיקוח לא יהיה פתרון.
קארין אלהרר: לגבי המעונות המפוקחים, אלה מעונות של המדינה.
קארין אלהרר: המדינה צריכה לקחת עליהם בעלות וחסות.
קארין אלהרר: הם לא עסק פרטי.
קארין אלהרר: הם עמותה שמופעלת לשרות שהמדינה היתה צריכה לתת.
קארין אלהרר: לכן כל המצלמות, כל ההתנהלות הכלכלית צריכה להיות על כתפי המדינה ולא לבוא ולבלבל את המוח עם מימון כזה או אחר על-פי מיקום.
קארין אלהרר: בעניין המעונות הפרטיים.
קארין אלהרר: כן צריך לבוא בדין ודברים עם המעונות כדי להקל עליהם ברגולציה שהיא לא ממן העניין.
קארין אלהרר: אבל, ופה האבל הגדול, עד שזה מגיע לבטיחות ולביטחון של אותם ילדים.
קארין אלהרר: אין מנוס אלא להתקין את התקנות, להתקין את המצלמות.
קארין אלהרר: במקום שבו הממשלה מדברת על הפחתת רגולציה, אני הייתי מצפה שלא יסתמכו על מתקיני מצלמות מסוימים, שלא יסתמכו על מצלמות מסוימת.
קארין אלהרר: שיעודדו את כולם לפעול בהתאם לחוק ולסייע כלכלית מהר ככל שניתן.
קארין אלהרר: רק ככה נוכל לפתור את הפלונטר הזה כי אחרת לא נצא מזה.
ע'דיר כמאל מריח: אני גם הייתי מכניסה את המילה ייאוש למה שאני רוצה להגיד.
ע'דיר כמאל מריח: המצב אכן מקומם.
ע'דיר כמאל מריח: כל המצב של הטיפול וההתייחסות לגיל הרך במדינת ישראל של 2020 הוא מצב קטסטרופלי.
ע'דיר כמאל מריח: ככל שאני בוחנת את הסוגייה הזאת לעומק אני מבינה שהיא מחייבת רפורמה רחבה.
ע'דיר כמאל מריח: לא כך המצב.
ע'דיר כמאל מריח: עושה רושם שמשרד העבודה והרווחה אינו לוקח את העסק.
ע'דיר כמאל מריח: אני בכוונה משתמשת במילה עסק כי ככה הוא תופס את זה ברצינות.
ע'דיר כמאל מריח: כל הדחייה ביישום גם של חוק הפיקוח וגם של המצלמות מעידה על מידת הזלזול שלו בנושא הזה.
ע'דיר כמאל מריח: זה שאומרים פנינו לאוצר והאוצר אומר שזה תלוי תקציב, זה פינג-פונג שבסופו של יום ההורים והפעוטות משלמים את המחיר הזה.
ע'דיר כמאל מריח: אז כן צריך לגרום למשרד העבודה לתפוס את המושכות, לפקח ולדעת.
ע'דיר כמאל מריח: הוא הרי לא יכול לפקח על משהו שהוא לא מודע על הקיום שלו.
ע'דיר כמאל מריח: קודם הוא צריך לדעת מה קיים ומה לא ואז להתחיל לפקח.
ע'דיר כמאל מריח: אז יש כל כך הרבה היבטים לסוגייה הזאת, מהכשרות, מצלמות, פיקוח וההיתרים שמקשים על בעלי פעוטונים.
ע'דיר כמאל מריח: צריך לעקוב ולפקח ולראות לאן אנחנו מתקדמים.
אופיר כץ: אני דווקא לא הייתי רוצה להשתמש במילה ייאוש.
אופיר כץ: אני רוצה להשתמש במילה תקווה.
אופיר כץ: שבאמת ביחד בכוחות משולבים אנחנו בוועדות בעניין ויש שיח וטוב שיש שיח.
אופיר כץ: לצערי זה קורה רק כשיש מקרים נוראיים כמו שראינו בטלוויזיה.
אופיר כץ: אני כבר אומר לכם ששבוע הבא יהיו תמונות נוספות מגן אחר שקיבל אישור.
אופיר כץ: אני כן הייתי רוצה לתת תקווה להורים ולבעלי הפעוטונים שביחד אני כן יכולים להביא לשינוי וליישום של מה שנעשה בעבר, כשקרין היתה בין המובילים של חוק הפיקוח והמצלמות.
אופיר כץ: אני רק רוצה לעשות סדר בעניין של המצלמות.
אופיר כץ: על הדחייה הזאת שמעתי באחד מהדיונים שהיו בוועדה לזכויות הילד.
אופיר כץ: כבר שם התחייבתי בכובע הנוסף שלי כמרכז הקואליציה בוועדת הכספים, שאם זה יגיע אני אטרפד את הדבר הזה.
אופיר כץ: לאחר מכן הלכתי לראש הממשלה ועדכנתי אותו על הבקשה הזאת בחוק ההסדרים לדחות את היישום בשנתיים.
אופיר כץ: הוא לא ידע עם זה.
אופיר כץ: הוא ביקש ממני להיפגש יום למחרת עם רונן פרץ מנכ"ל משרד ראש הממשלה על-מנת לא לאפשר את הדחייה הזאת.
אופיר כץ: בפגישה שהיו שותפים לה גם חלק מהנוכחים כאן יום, אנחנו לא נדחה את היישום של התקנת המצלמות.
אופיר כץ: מה שכן, אנחנו לא רוצים עוד שבועיים להפוך את כל בעלי הפעוטונים לעבריינים אז מנסים למצוא איזה מינוח משפטי כדי לתת עוד איזה חודש חודשיים כדי שיוכלו להספיק ולהתקין.
עפר שלח: אפשר לצרף את זה לחוק לדחיית התקציב.
אופיר כץ: הם כן רוצים להגיע לזה וכן להכשיר אותם וכן למנוע אבל לצערי המקרים האלה כן קורים והמצלמות זה דבר סופר חשוב שיהיה.
אופיר כץ: בלי המצלמות לא היינו עדים למה שקורה וגם לא היו לנו ראיות לבית המשפט.
אופיר כץ: גם הנושא של המונופול הזה של המצלמות, להבנתי מנכ"ל משרד ראש הממשלה עומד לבחון זאת בשנית, כדי לאפשר לכולם לעבוד ולהתקין.
אופיר כץ: אני העליתי גם את הנושא של הסבסוד.
אופיר כץ: מי שהיה בסדר וכבר התקין אז לא רוצים לתת לו את הסבסוד כי הוא לא חלק מאותם 20 שעומדים לבחור.
אופיר כץ: זה גם משהו לא תקין וזה גם כנראה הולך להשתנות.
אופיר כץ: אנחנו לא נרפה מהעניין הזה עד שניישם את כל החוקים הכל-כך חשובים האלה.
אנדרי קוז'ינוב: אני לא יודע איך לשלב בין הייאוש לתקווה.
אנדרי קוז'ינוב: אני אנסה לדבר בקטע של התווה אבל באמת מתוך ייאוש ולהתחבר כאן לקארין ולע'דיר ואולי גם לאופיר באיזו צורה.
אנדרי קוז'ינוב: אנחנו לקראת גל שני ושלישי של הקורונה.
אנדרי קוז'ינוב: אני שוב רוצה להעלות את הנושא של ההגדרה של הגנים כעסק חיוני ושוב לקרוא למשרדי הממשלה, ובמיוחד למשרד המשפטים, שעכשיו נכנס לדיון מאוד עמוק בקטע החוזי של נתינת שירות, מי משלם, מי לא משלם, מי מצפה את הגנים וההורים.
אנדרי קוז'ינוב: המסגרות האלה כבר לא מתאימות בתקופת הקורונה.
אנדרי קוז'ינוב: המסגרות של הדין הרגיל של נזיקין, של נתינת שירות ואי נתינת שירות, זה פשוט לא מתאים.
אנדרי קוז'ינוב: לכן אני קורא גם למשרד המשפטים, בדיונים כרגע בנושא על מי יושתו העלויות במידה והגן נסגר עקב הוראת הממשלה, על ההורים, על הגנים או משותף לשניהם, יש לאמץ גישה אחרת מחוץ לקופסה.
אנדרי קוז'ינוב: אינני יודע מה הגישה שאמורה להיות אבל לא להשית את העלויות האלה על ההורים ועל הגנים.
אנדרי קוז'ינוב: משרד האוצר, תחשבו.
אנדרי קוז'ינוב: אם כבר פיציתם סקטוריאלית וזה מבורך, תחשבו מראש בגל השלישי איך תפצחו או תכינו תבנית איך תפצו שוב פעם במידת הצורך.
אנדרי קוז'ינוב: אל תלכו רטרואקטיבית אלא תכינו מראש.
עפר שלח: כמו בכל דיון שלנו ואנחנו בדיון השלישי להיום, אנחנו רואים את המחלה מלמעלה ועד למטה.
עפר שלח: היה צריך להיות דיון עקרוני ומשמעותי.
עפר שלח: אני חושב שהאמירה שהחינוך לגיל הרך צריך להיות חלק ממשרד החינוך וחלק מתוכנית החינוך הלאומית, זה כל-כך מקובל על כולם.
עפר שלח: יש כל-כך הרבה מחקרים שאומרים את זה והנה זה לא קורה.
עפר שלח: זה גם בעניין מאוד פשוט.
עפר שלח: יש חוק, ממלאים את החוק, עושים לו תקנות וממלאים אחריהם.
עפר שלח: העובדה שחוקים שהכנסת הזאת חוקקה בהרבה מחשבה ובהרבה שיתוף עם הציבור ואז הוא יושב כאבן שאין לה הופכין כי לא באמת מעניין את השר לעשות תקנות ולא נכנסים ליישום.
עפר שלח: בסוף אנחנו רואים את התמונה הבלתי אפשרית הזאת.
עפר שלח: 23 מפקחים בכל הארץ במערכת הזאת זה בלתי נתפס.
עפר שלח: אני חושב שהעברה של חלק הולך וגדל של היישום של זה לרשויות המקומיות הוא הכרחי.
עפר שלח: אנחנו רואים את זה נושא אחרי נושא.
עפר שלח: הרשויות המקומיות יודעות לטפל.
אופיר כץ: לא כולן יכולות.
אופיר כץ: לא כולן חזקות כמו פתח-תקווה.
אופיר כץ: יש רשויות חלשות.
עפר שלח: זה צריך לבוא עם אמצעים, עם תמיכה.
עפר שלח: זה צריך להיעשות בדיפרנציאציה בין רשויות חזקות וחלשות.
עפר שלח: רשויות חזקות יכולות להסתדר לבד וכל מה שהן רוצות זה שלא תפריע להן.
עפר שלח: רשויות חלשות צריך לעזור להן.
עפר שלח: זה כמו בכל דבר.
עפר שלח: בשבוע שעבר היה לנו דיון על התמודדויות של רשויות בפריפריה עם משבר הקורונה.
אופיר כץ: היה ראש מועצה שאמר שהוא מוותר לחלשות ושיתנו להן.
עפר שלח: זה צריך להיות כי השלטון המרכזי פשוט לא מסוגל לטפל.
עפר שלח: הדבר האחרון.
עפר שלח: זה נושא תשתית.
עפר שלח: בעיניי, אם תשאלו אותי האם עוד כביש אגרה או חינוך לגיל הרך, נדמה לי שיש לנו הסכמה איפה צריך לשים את הכסף.
עפר שלח: תסתכל על זה רק כלכלית.
עפר שלח: יוצאים ילדים שהם יותר מתקדמים.
עפר שלח: בגיל הזה אתה נותן להם אלמנטים של חינוך והמדינה תרוויח מזה כלכלית.
עפר שלח: גם אם רוצים להסתכל על זה דרך החור של הגרוש, זה גם כדאי, שלא לדבר על דברים ערכיים ואחרים.
עפר שלח: אני מניח שההמלצה הזאת משותפת לוועדה הזאת ולוועדות אחרות.
עפר שלח: טוב בעיניי שכל ועדות הבית הזה עוסקות בזה כי זה נושא לאומי מהמעלה הראשונה.
עפר שלח: אנחנו ניקח אותו, כל אחד וכל גוף לאן שהוא יכול.
עפר שלח: הדיון עוסק בנושא שמצווה עלינו לעסוק בו בכל פעם שהציבור הישראלי נדרש לצעדים והציבור הישראלי נמצא בקשיים, מפני שאנחנו מדברים על חלק בציבור שאנחנו חייבים לו הכי הרבה ואנחנו חייבים להיזהר בבריאותו, בכבודו ובשלומו באופן כללי יותר מכל חלק אחר בציבור, והוא כמובן ניצולי השואה.
עפר שלח: בתוך הדיון הכללי שעסק במצבה של האוכלוסייה המבוגרת, שעסק בבתי האבות, בקשישים בתוך הקהילה, במצבם הבריאותי, במצבם הנפשי, במצבם הכלכלי, אנחנו צריכים לייחד דיון מיוחד לניצולי השואה.
עפר שלח: אנחנו נצא מתוך דוח של מבקר המדינה על סיוע המדינה לניצולי השואה, דוח מיוחד מ-2017, שכמובן איננו עוסק בתקופת הקורונה אבל הדברים העולים ממנו ומבדיקות ההמשך של מבקר המדינה, שתיכף נשמע עליהן, רלוונטיים כדי שאנחנו נוכל לצאת ולבדוק מה קורה ומה נעשה כדי לדאוג לניצולי השואה, גם עד עכשיו וגם בכניסה לתקופה הקשה שמחכה לנו עכשיו.
עפר שלח: נתחיל עם משרד מבקר המדינה.
דוד בר: אדוני היושב-ראש, אכן מדובר בדיון חשוב מאוד.
דוד בר: משרד מבקר המדינה פרסם בשנים האחרונות כמה דוחות ביקורת בנושא טיפול הממשלה בניצולי השואה, ב-2007, ב-2010, ב-2014.
דוד בר: היום הדיון הוא על דוח מיוחד שפורסם באפריל 2017.
דוד בר: גם עם כניסתו של המבקר הנוכחי הוחלט לבצע אצלנו דוח ביקורת מעקב אחר תיקון הליקויים של הדוח הזה.
דוד בר: הדוח הוגש להערות ראש הממשלה והממצאים יפורסמו לאחר חג סוכות.
דוד בר: בשלב זה לא נוכל לפרט יותר מדי.
דוד בר: נציג מצגת קצרה על ממצאי דוח המבקר נכון לאפריל 2017.
דוד בר: את המצגת יציג נתן שטיבלמן.
נתן שטיבלמן: הדוח עסק, כפי שנאמר, בתקופה של 2016–2017.
נתן שטיבלמן: הגופים המבוקרים הם הרשות לזכויות ניצולי שואה, משרד האוצר, משרד הרווחה, משרד הבינוי והשיכון, משרד המשפטים, משרד הקליטה, הקרן לרווחה לנפגעי השואה בישראל ומרכז הארגונים של ניצולי השואה בישראל.
נתן שטיבלמן: הדוח בחן הסדרים חוקיים, תגמולים כספיים, הקמת תשתיות חברתיות, סיוע סיעודי, סיוע בדיור ועוד נושאים הקשורים בניצולי שואה.
נתן שטיבלמן: כמה נתוני מפתח: בתקופת הדוח חיו בישראל 158,000 ניצולי שואה ועוד 56,000 נפגעי התנכלויות.
נתן שטיבלמן: המספרים בסוגריים מציינים את הנתונים הנכונים לשנת 2020.
נתן שטיבלמן: כ-74,000 מקבלי גמלה חודשית: 7,000 מהם מממשלת גרמניה, 67,000 מממשלת ישראל.
נתן שטיבלמן: 84,000 מקבלי גמלה שנתית מממשלת ישראל בגובה של 4,000 שקל מתוך ניצולי השואה.
נתן שטיבלמן: הגיל הממוצע הוא 85.
נתן שטיבלמן: בתקופת הביקורת נפטרו כ-1,000 איש מידי חודש.
נתן שטיבלמן: היום המספר עומד על כ-1,300 נפטרים בחודש.
נתן שטיבלמן: בשקף הבא אנחנו רואים את ההתפלגות האקטוארית, שהיא תחזית לתוחלת החיים של הניצולים.
נתן שטיבלמן: מיצוי זכויות – ההסדרים החוקיים החלים על אוכלוסיית ניצולי השואה סבוכים ונקודתיים ודורשים היכרות מעמיקה עם החקיקה.
נתן שטיבלמן: לנוכח קשיי השפה, גילם המתקדם והעובדה שחלקם אינו בקיא באפשרויות חיפוש המידע באינטרנט הם מתקשים בהבנת זכויותיהם.
נתן שטיבלמן: ישנה חשיבות רבה לביצוע מיצוי זכויות מלא ואיכותי על מנת להבטיח כי הניצולים מקבלים את מלוא הזכויות שהם זכאים להן.
נתן שטיבלמן: ניצולי שואה עולים מברית המועצות לשעבר במצוקה כלכלית – בתקופת הביקורת חיו כ-84,000 ניצולים, שרובם עלו לארץ ממדינות חבר העמים.
נתן שטיבלמן: ניצולים אלה מקבלים מענק שנתי בסך 3,960 שקל לשנה בלבד.
נתן שטיבלמן: למרביתם אין פנסיות וכשני-שלישים מהם התקיימו מקצבאות הבטחת הכנסה.
נתן שטיבלמן: ניצולים אלו מצויים במצוקה כלכלית.
נתן שטיבלמן: ניצול תקציב לפעילות לניצולי שואה במשרד הרווחה – במסגרת החלטת הממשלה בנושא התוכנית הלאומית משנת 2014 הוחלט על הקצאת סכום של 40 מיליון ש"ח לשנה לתגבור השירותים החברתיים.
נתן שטיבלמן: משרד הרווחה לא הצליח בשנים 2014–2015 לגבש תוכניות כנדרש.
נתן שטיבלמן: בשנת 2016 הגיש את התוכניות באיחור רב ולכן מתקציב כולל לשנים אלה בסך של 100 מיליון שקלים נוצלו רק כ-4 מיליון שקלים.
נתן שטיבלמן: בשקף הבא אנחנו רואים לאילו מטרות הצליחו בכל זאת להוציא את התקציב מתוך התקציב שהוקצה.
נתן שטיבלמן: שירותים שונים לניצולי שואה – על אף המלצת רופאת הרשות לניצולי שואה מספטמבר 2016 להרחיב את מגוון הטיפולים הנפשיים המוכרים על ידי הרשות, הרשות הכירה רק בחלק מטיפולים אלה.
נתן שטיבלמן: כ-16,000 ניצולי שואה המתינו בתקופת הביקורת לדיור ציבורי.
נתן שטיבלמן: סיוע של ארגונים חוץ-ממשלתיים במימון טיפולי שיניים מותנה בקבלת תרומות ייעודיות ומוגבל בתקציבו ובהיקפו.
נתן שטיבלמן: הטיפול בהתאמה פיזית של דירות הניצולים אינו מטופל ברמה מערכתית והתקציבים הניתנים לכך, חלקם באמצעות תרומות, נותנים מענה חלקי לבעיה.
נתן שטיבלמן: קבוצת נכי המלחמה לא נכללת במעגל הזכאים לתוספת שעות סיעוד, על אף גילם המתקדם, מעל ל-90, מצבם ומספרם המועט.
נתן שטיבלמן: בשנת 2017 היו כ-500 אנשים במעגל הזה, היום נותרו רק כ-100 אנשים.
נתן שטיבלמן: מיפוי צרכים של ניצולי שואה – הרשות לזכויות ניצולי השואה, שבידה הרשימה הלאומית ומירב הידע והמשאבים, לא עשתה מיפוי מלא ועדכני של צרכי הניצולים לעומת המענה הקיים.
נתן שטיבלמן: היעדר גורם מתכלל – לחלק מהצרכים של הניצולים ניתן מענה ממשלתי ולחלק ניתן מענה על ידי המגזר השלישי.
נתן שטיבלמן: בהיעדר תיאום בין כל הגורמים נוצר חלל במענה לצרכים של ניצולים בחלק מתחומי חייהם, ולעומת זאת לעתים יש כפילות במתן שירותים, היעדר תיעדוף וחוסר יעילות בהקצאת משאבים.
נתן שטיבלמן: מבקר המדינה סבור כי הרשות לניצולי שואה צריכה לשמש כגורם המתכלל למתן הסיוע הכולל אשר משרדי הממשלה או גורמים חוץ-ממשלתיים נותנים לניצולים.
נתן שטיבלמן: בעקבות דוח הביקורת מ-2017, בהחלטת ממשלה נקבע כי יוקם צוות בין-משרדי בראשות סגן שר האוצר דאז ונציג בכיר ממשרד ראש הממשלה שירכזו את עבודת הצוות הבין-משרדי.
נתן שטיבלמן: תפקידי הצוות הממשלתי יהיו: ריכוז מידע ממשרדי הממשלה הרלוונטיים, סיוע בפתרון חסמים, קבלת תמונת מצב עדכנית ממשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים ודיווח לממשלה ולצוות השרים לעניין התגמולים וההטבות לניצולי שואה.
נתן שטיבלמן: יחסה של מדינת ישראל לניצולי השואה הוא ראי ליחסה של כלל החברה לקשישים.
נתן שטיבלמן: הזמן שנותר לסייע לניצולים החיים בקרבנו הולך ואוזל.
נתן שטיבלמן: לפיכך יש לבצע ללא כל דיחוי את התיקונים הנדרשים כדי שהניצולים יחיו את חייהם בכבוד ויקבלו את ההכרה שהם ראויים לה.
נתן שטיבלמן: לאור חשיבות הנושא, משרד מבקר המדינה ביצע ביקורת מעקב על יישום המלצות דוח זה.
נתן שטיבלמן: הדוח יפורסם לאחר חג סוכות.
נתן שטיבלמן: אני רוצה להדגיש שהנושאים שציינתי נכונים ל-2017.
נתן שטיבלמן: חלק מן הנושאים תוקנו.
נתן שטיבלמן: מצאנו בעיות נוספות בתחומים נוספים, במשרדים מסוימים.
נתן שטיבלמן: היה שינוי גם מצד הרשות אבל עדיין ליקויים קיימים.
עפר שלח: תקופת ביקורת המעקב נכנסה אל תוך תקופת הקורונה?
דוד בר: לא ממש.
אנדרי קוז'ינוב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.
אנדרי קוז'ינוב: אמרתם שתקבלו את התייחסות משרד ראש הממשלה אחרי חג סוכות, והנתונים נכונים לשנת 2017, אבל כפי שבדקתי, ב-2019 וב-2020 לא הרבה השתנה מבחינת האוכלוסייה של ניצולי השואה, אותם 84,000 או 72,000, שזאת הקבוצה הכי חלשה והכי פגיעה.
אנדרי קוז'ינוב: מקור הרוע פה, בסיס האפליה בין הקבוצה הזאת לבין הקבוצה של 74,000 איש שמקבלים את הקצבה מממשלת ישראל הוא ההסדר משנת 1953.
אנדרי קוז'ינוב: אלה שעלו עד 1953 נכנסים להסדר, וזה ההסדר המטיב הקיים היום, ואלה שעלו אחרי כן, וההסדר לא תוקן, לא מקבלים, הם מקבלים 4,000 שקל בהתאם להחלטה מ-2014.
אנדרי קוז'ינוב: הייתה מחשבה להעביר אותם מתשלום שנתי לתשלום קצבתי חודשי, המחשבה הזאת עלתה גם ברשות לניצולי שואה, ואני גם יודע שמירב כהן, השרה לשוויון חברתי, עסקה בזה, אבל לא די.
אנדרי קוז'ינוב: עד שזה לא יקרום עור וגידים ברמה ממשלתית אותם אנשים, שרוב רובם יוצאי ברית המועצות, ימשיכו לעמוד בתור לדיור ציבורי, ימשיכו להתקיים מקצבת הבטחת הכנסה וקצבת זקנה זעומה, על סף קו העוני.
אנדרי קוז'ינוב: עצם העובדה שהם ניצולי שואה לא תוסיף להם פה כי מערכתית לא רואים אותם, כי הם עלו אחרי שנת 1953 ומבחינת רשויות המדינה להכניס אותם לאותו הסדר, יש לזה הרי תמיד השלכות רוחב תקציביות, זה מיליונים ומיליארדים.
אנדרי קוז'ינוב: לכן יש פה אפליה בין שתי אוכלוסיות, אלה שקיבלו החלטה מוקדם יותר או הצליחו להגיע לארץ מוקדם יותר ואלה שהצליחו להגיע מאוחר יותר.
אנדרי קוז'ינוב: פה צריך לתקן.
אנדרי קוז'ינוב: כשדיברתם על כך שהחקיקה מסובכת מאוד וצריך להבין נקודתית מה הולך ומה קורה, אביא לכם דוגמה.
אנדרי קוז'ינוב: שוב, זה כרגע בדיונים ובבדיקות.
אנדרי קוז'ינוב: הקבוצה של ניצולי הגטאות, כ-2,000 איש מתוך 7,000 האנשים שמקבלים כסף מגרמניה, הם קיבלו רנטה שנתית, ומשנת 2021 בגלל הסדרים מדיניים הרנטה הזאת מקוזזת אבל משרד האוצר ממשיך לשלם להם במקום.
אנדרי קוז'ינוב: הם מקבלים רנטה מגרמניה והם לא קיבלו את התוספות מטעם מדינת ישראל.
אנדרי קוז'ינוב: עכשיו הולכים לקזז להם את הרנטה אבל מצד שני להעלות את הקצבה מטעם מדינת ישראל.
אנדרי קוז'ינוב: מבחינת אותם ניצולים, ניצולי הגטאות, הם חוששים מאוד שהתוספת שישראל תשלם תהיה נמוכה יותר מן התוספת הגרמנית, כי הרי התוספת הגרמנית משולמת באירו ולא בשקלים ואז אין את ההתאמה הזאת.
אנדרי קוז'ינוב: זה נושא סבוך מאוד שעוסקים בו כרגע.
אנדרי קוז'ינוב: בשנת 2021 כנראה הרנטות מגרמניה לא ישולמו, או ישולמו ויקוזזו.
אנדרי קוז'ינוב: השאלה איך מדינת ישראל תשלים את הפער.
עפר שלח: בינתיים לפי שער האירו נראה לי שאולי עדיף בשקלים.
אנדרי קוז'ינוב: ייתכן מאוד, אבל פה אני מסתכל על - - -
עפר שלח: צריך לדאוג לזה.
עפר שלח: אני מבין לגמרי את מה שאתה אומר.
עפר שלח: ניכנס לדיון ונמקד אותו בטיפול בניצולי השואה ובדאגה להם בימים האלה, ימי הקורונה, וספציפית ערב הכניסה להגבלות הקשות שמחכות לנו בסוף השבוע.
עפר שלח: אני מבקש לחבר את מיכאלה גלוטר.
עפר שלח: לא שומעים אותה.
עפר שלח: נחזור אליה מאוחר יותר.
עפר שלח: אני מבקש להעלות קודם את קולט אביטל, יושבת-ראש מרכז הארגונים של ניצולי השואה.
קולט אביטל: אני רוצה קודם כול להודות על הדיון הזה, למרות שאנחנו עומדים להיכנס שוב פעם לתקופה של הקפאה.
קולט אביטל: יש כמה נושאים שטופלו בינתיים.
קולט אביטל: מונה מתכלל לאומי, ואני מוכרחה להודות שהוא עשה עבודה לגמרי לא רעה.
קולט אביטל: חלק מן הנושאים שהועלו כרגע לא לגמרי מדויקים כי הבעיה עם אותה אוכלוסייה שלה כולנו דואגים היום, שזה ניצולי שואה מחבר העמים, לא נובעת מהחוק של 1957 אלא מן העובדה שהם לא הוכרו כניצולי שואה אלא כפליטי שואה.
קולט אביטל: המאבק שלנו, ואני רוצה לצרף לזה גם אנשים אחרים, גם חברת הכנסת פלוסקוב ואחרים, היא להגיע לכך שתהיה קצבה לא של 4,000 שקל, שהיא בסביבות 11 שקל ליום, אלא קצבה כמו לכולם.
קולט אביטל: נושא הקצבאות מגרמניה, אני מוכרחה לומר איזו הבהרה כי אני גם נמצאת בצוות שמנהל משא ומתן עם גרמניה.
קולט אביטל: בחוק שהועבר בכנסת ב-2014 הוחלט שממשלת ישראל תשלם הפרש, כך שנגיע לשוויון בין אותם אנשים שמקבלים את הרנטה מגרמניה, שלא מגיעה לגובה הגמלה שאנחנו מקבלים בארץ.
קולט אביטל: ככל שהרנטה הזאת בגרמניה עולה בכל שנה כך האוצר משלם פחות הפרשים.
קולט אביטל: בכך האוצר בעצם חוסך לא מעט כסף.
קולט אביטל: אני פניתי, ואני פונה שוב: הכסף הזה נחסך מכיוון שהאוצר לא משלם את מה שהוא שילם קודם.
קולט אביטל: נוצרו עודפים ואת העודפים האלה אפשר לנצל לטובת ניצולי השואה, בוודאי לקחת בחשבון את הקבוצה שלא מקבלת כמעט כלום.
עפר שלח: אני רוצה למקד את זה בסיטואציה הנוכחית.
עפר שלח: מה רמת המידע שיש לכם?
עפר שלח: ברור שניצולי השואה שייכים ככלל לקבוצת הקשישים בישראל, שהיא גם קבוצת סיכון בריאותית וגם סובלת מאוד מאספקטים של הסגר, כמו בדידות.
עפר שלח: מה רמת המידע שיש לכם ספציפית על ניצולי השואה?
עפר שלח: האם לכם יש יכולת עודפת לזהות בעיות ולטפל בהן?
קולט אביטל: אנחנו יכולים לזהות את אותן הבעיות שמובאות לפתחנו כי אנחנו בקשר עם 56 ארגונים, בקרוב 58 ארגונים.
קולט אביטל: אנחנו יודעים בוודאי מאלה שמטפלים, כמו שני ארגונים שמטפלים באופן ספציפי בניצולים ובבעיות הנפשיות, אני מדברת על "עמך" ו"אלה", שהצרכים לטיפולים נפשיים עלו בלפחות 30%, כשבעצם האנשים האלה, שחלקם יכלו להגיע לטיפולי יום במועדונים של "עמך" או במקומות אחרים, כבר לא יכולים להגיע ואז הטיפולים נאלצים להינתן או בטלפון או בביקורים בבית.
קולט אביטל: אני חושבת שזה הצורך הגדול ביותר.
קולט אביטל: מאז התחלת הקורונה הייתה התגייסות גדולה לסייע לניצולי השואה בחבילות מזון, אין לי תלונות על זה.
קולט אביטל: אני חושבת שהבעיה הגדולה היום, בוודאי ערב הסגר החדש, היא הבעיות הנפשיות, ובזה חייבים להגדיל באופן דחוף את התקציבים שניתנים לכל אותם האנשים שמטפלים בניצולים.
קולט אביטל: מבחינת התעדוף שלנו, זה הצורך הדחוף ביותר.
עפר שלח: לזה ניתן עד עכשיו, גם בתקופה של הסגר הראשון וגם אחריה, מענה?
עפר שלח: יש איזו היענות ממשלתית?
קולט אביטל: בוודאי, ניתן מענה.
קולט אביטל: אני יודעת ששני הארגונים שמטפלים מבחינתנו בנושא הזה, "אלה" ו"עמך", קיבלו תקציבים מחוץ לארץ, אבל אני יודעת שגם הרשות, בראשותה של עפרה רוס, נתנה מענה, זאת אומרת הוסיפה תקציבים.
קולט אביטל: אבל אני יודעת ששני הארגונים האלה במשבר, שגם מה שהם קיבלו עד עכשיו לא עוזר להם.
קולט אביטל: בוודאי חייבים להיערך לשבועות הקרובים.
קולט אביטל: זאת אומרת, הייתה התגייסות של המדינה, הרשות כן נתנה תקציבים נוספים.
עפר שלח: המשאבים והתקציבים זה דבר אחד.
עפר שלח: האם יש גם מספיק אנשי מקצוע בשביל לתת את התשובות?
קולט אביטל: אני יודעת, לפחות מבחינת שני הארגונים האלה, שיש להם כוח אדם מקצועי ולכן העלויות, כי לכוח אדם מקצועי: פסיכולוגים, פסיכיאטרים וכולי חייבים לשלם, ובוודאי כשמדובר בטיפולי בית העלויות גדולות יותר.
עפר שלח: אתם גם כמרכז הארגונים מסוגלים שמידע יעבור דרככם בשני הכיוונים?
עפר שלח: זאת אומרת, גם המידע על המצוקות וגם המידע אל ניצולי השואה עצמה?
קולט אביטל: זה בדיוק התפקיד שלנו.
קולט אביטל: אנחנו מעבירים כל מידע שיש לנו לכל הארגונים, גם בעל פה וגם בכתב, ואנחנו גם מעבירים את המידע על המצוקות למי שצריך.
קולט אביטל: לא מזמן העברתי לשרה לשוויון חברתי מסמך שבו העליתי את כל הצרכים.
קולט אביטל: בהחלט אשמח להעביר אותו גם אליכם.
קולט אביטל: אני רוצה להוסיף דבר כי אני לא יודעת אם תינתן לי אפשרות לדבר גם אחר כך.
קולט אביטל: פרט לתקציבים שניתנים במישרין לניצולי השואה, יש לכל הארגונים שמטפלים בניצולי השואה מצוקה תקציבית איומה.
קולט אביטל: יש ארגונים שנסגרים, והם ארגונים שעוזרים לניצולים: פיזית, נפשית, בעזרה כספית לפעמים.
קולט אביטל: הארגונים האלה פשוט במצוקה תקציבית איומה.
קולט אביטל: זה סיפור שהוא לא חדש.
קולט אביטל: המשרד לשוויון חברתי בראשות גילה גמליאל בזמנו ניצל רק 20% מן התקציב שהיה צריך לעבור אלינו.
קולט אביטל: המצב לא הוטב גם השנה.
קולט אביטל: עד עכשיו קיבלנו רק מקדמה קטנה.
קולט אביטל: יש ארגונים קטנים שבראשם עומדים ניצולי שואה בגילאים מבוגרים מאוד, שעובדים כמתנדבים כדי לעזור לניצולים עצמם ולעשות בדיוק את מה שאתה שאלת, ופשוט מייבשים אותנו וחלקם צריכים להיסגר.
קולט אביטל: גם על זה צריך לתת את הדעת.
עפר שלח: אני מניח שרבים מן הארגונים האלה, התמיכה בהם היא לא בבסיס התקציב ולכן עצם העובדה שאין תקציב כל השנה כבר מעמידה אותם בסכנה קיומית.
קולט אביטל: כן, אני יודעת, אפילו לא טיפלו בבקשותיהם עדיין, אפילו לא היה קול קורא, אף אחד מהם לא היה מסוגל אפילו להגיש תוכנית עבודה, אבל את זה כן אפשר לעשות.
קולט אביטל: אפשר גם להעביר לאנשים מקדמות.
קולט אביטל: אני יודעת שלפחות משרד התרבות נותן לעמותות בתחום התרבות תקציב של 1/12.
קולט אביטל: זה לא קורה אצלנו.
קולט אביטל: שוב, אלה הארגונים שעומדים בראש החץ, שעומדים בקשר יום-יומי עם הניצולים ולהם אין שום אפשרות להתקיים.
עפר שלח: מן המגעים שלך עם המשרד לשוויון חברתי, הבעיה שלהם בהעברת כספים כאלה היא היעדר תקציב או חסרונו של תקציב קיים?
קולט אביטל: לנו נאמר שהבעיה היא שעוד לא עבר תקציב מדינה.
קולט אביטל: עדיין אני חושבת שקיימים שם תקציבים.
קולט אביטל: יש, אגב, לפחות היום, כמה אנשים עם רצון טוב שמנסים לעזור.
קולט אביטל: אני לא יודעת מה הבעיה.
קולט אביטל: יכול להיות שהבעיה היא אצל החשב הכללי ולא במשרד הזה.
קולט אביטל: אני רוצה לנצל את הפורום הזה כדי לבקש עזרה.
עפר שלח: לסיום אשאל אותך: להערתך, בארגונים שמאוגדים תחתיכם, על איזה סדר גודל של תקציבים מדובר?
קולט אביטל: אנחנו כמרכז ארגונים, שעוסק בכל נושא מיצוי הזכויות וניהול משאים ומתנים, מקבלים את התקציבים שלנו משתי תקנות:
קולט אביטל: תקנה אחת שהיא רק שלנו והיא תקנת מיצוי זכויות ותקנה שנייה שנקראת הנצחה.
קולט אביטל: הארגונים עצמם מקבלים רק מתקנת ההנצחה, והם לא קיבלו כלום.
עפר שלח: אם תוכלי להעריך בכמה כסף מדובר, כי אנחנו נפנה אחרי כן לאוצר ונשאל אותו.
קולט אביטל: בזמנו הממשלה החליטה שהארגונים, התקציב שלנו צריך להיות 6 מיליון שקל לשנה.
קולט אביטל: אנחנו כמרכז הארגונים לא מקבלים יותר מ-2 מיליון שקל, ואלוהים יודע איך הוא מחולק אחרת, אבל הארגונים הקטנים מקבלים סכומים מצחיקים, בין 20,000–70,000 שקל, שלא מספיקים להם אפילו כדי להעסיק רואה חשבון.
קולט אביטל: הבירוקרטיה והדרישות והשאלות שנשאלות מ-2017 והלאה – זה פשוט לא יאומן.
קולט אביטל: איך אמרו בזמנו: אתם לא הרגתם את ישו, רק הוצאתם את נשמתו.
קולט אביטל: .. סליחה.