GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רון עוזרי: חסרים כ-6,000 מטפלים, הרוב מבוצע בשעות נוספות, וחלק מתבצע על ידי עובדים שלא ראויים לתת את השירות ואנחנו עדיין לא מפטרים אותם, אם מפטרים אותם, הם חוצים את הכביש, פונים לבית אבות אחר ומתקבלים עקב המחסור וזה חמור מאוד.
עפר שלח: איזה אחוז זה?
רון עוזרי: בערך 40% מכלל המטפלים.
עפר שלח: יש לכם מחסור של 40% מכלל המטפלים?
רון עוזרי: כן, אבל אני אגיד, מתוך 6,000, כמחצית ממלאים את מקומם עובדים שלא ראויים לטפל בזקנים.
רון עוזרי: בפועל, בשטח חסרים לי 3,000.
רון עוזרי: אבל יש לי 3,000, שאם הוא ישן בלילה ואני מאיים עליו ובסוף אני מפטר אותו, הוא עובר לבית אבות אחר ובית האבות מקבל אותו כי אין לו עובדים.
רון עוזרי: זאת קטסטרופה שאנחנו מתריעים עליה בלי קשר לקורונה.
עפר שלח: בשעתו היה מהלך או לפחות הוכרז על מהלך שבו פיקוד העורף הכניס חיילים שלפחות יכלו למלא חלק מהעניין.
עפר שלח: ברור לי שחייל או חיילת לא מטפלים או מוסמכים ובעלי ידע, אבל חלק מהעבודות יכלו לעשות.
עפר שלח: האם הדבר הזה עדיין נמשך?
רון עוזרי: פיקוד העורף עזר לנו, א.
רון עוזרי: הוא יצא מהעסק וחבל שיצא, הפסיק לעזור.
רון עוזרי: אני אגיד במה הוא עזר, הוא לא יכול היה לעזור בטיפול בזקנים או בטיפול ישיר בדיירים.
רון עוזרי: הוא עזר לנו בשמירה מסביב, לפעמים לקבוע תור עם בני המשפחה, לבדוק את הנכנסים, יותר במעטפת, פחות בשירות עצמו אבל זה עזר.
רון עוזרי: אני מאוד מעריך ומודה על העזרה של פיקוד העורף, אבל הם הפסיקו לעזור, אני לא בקי במדיניות שגרמה להפסקה.
עפר שלח: אנחנו נעצור בשלב הזה.
עפר שלח: אני מבקש לחבר את פרופ' מימון, בבקשה.
נמרוד מימון: בוקר טוב לכולם, מה שלומכם?
עפר שלח: אני מניח ששמעת טענות מאוד ברורות וספציפיות, אני לא רוצה לחזור עליהן, אני מבקש את תשובותיך.
נמרוד מימון: אני רוצה להתחיל, אני כגוף שנקרא מטה אבות ואימהות, קודם כול, אנחנו לא גוף רגולטורי, אנחנו גוף מתכלל, גוף שאמור לזרז את ביצוע הדברים ובשלושת החודשים האחרונים, מאז שנכנסתי לתפקיד, גיליתי מספר בעיות.
נמרוד מימון: בעיה ראשונה שכולנו ראינו בגל הראשון, אירועים של התפרצות עם שיעורי תמותה פנומנליים בבתי אבות, כל מדינת ישראל עמדה על הרגליים, שיעורי תמותה של 50% מכלל התמותה במדינת ישראל באה רק מתוך בתי האבות ואת הנקודה הזאת רצו לעצור והקימו את גוף מטה אבות ואימהות, שהוא גוף מתכלל, הוא לא גורף רגולטורי.
נמרוד מימון: אין לי יכולת ואין לי סמכות לעשות שום דבר חוץ מאשר לקדם דברים שאני חושב שהם נכונים.
נמרוד מימון: מהבחינה הזאת אנחנו כגוף קידמנו מספר דברים.
נמרוד מימון: הדבר הראשון והחשוב ביותר שעשינו, להקטין את כמות ההתפרצויות.
נמרוד מימון: איך עושים את זה?
נמרוד מימון: זה דבר שלא נעשה בשום מדינה בעולם.
נמרוד מימון: מה שראינו בעצם, כל האירועים שהתרחשו בחודש הראשון, בגל הראשון, התרחשו כתוצאה מזה שמטפלים אסימפטומטיים נשאי קורונה, מרגישים מצוין, מסתובבים בתוך בתי האבות, מטפלים במטופלים סיעודיים ולמעשה, גם כשאתה מקפיד על כל הכללים, שומר על היגיינה ושם מסכה, עצם זה שאתה קרוב פיזית למטופל סיעודי, יש סיכוי שתדביק אותו, מסכה זה לא 100% הגנה, זה אולי 95% הגנה ויש סיכוי מאוד גבוה שתדביק אותו.
נמרוד מימון: בנקודת הזמן הזאת, אירועי הדבקה בתוך מוסד סיעודי מהסוג הזה, יש לזה עלויות.
נמרוד מימון: בעיקר אנחנו מדברים על תחלואה מאוד קשה ועלויות של תמותה מאוד מאוד גבוהה.
נמרוד מימון: אם אתה מבין שזה המצב, אתה צריך לשנות את המהלך ולשנות את האסטרטגיה.
נמרוד מימון: מה שעשינו בעצם, החלטה על ביצוע דגימות מטפלים, עובדים שבועית לכל העובדים בכל הענף, פעם בשבוע הם אמורים לעבור דגימת קורונה ולראות אם הם נשאים אסימפטומטיים.
נמרוד מימון: את האירוע הזה בעצם, את המעבר לאסטרטגיה הזאת התחלנו ב-13 ביולי, קרי, לפני חודש ומספר ימים.
נמרוד מימון: עד אז מה שעשינו, לקחנו 3,000 דגימות ביום, בימי חול, ושולחים אותם על פני השטח.
נמרוד מימון: יש לנו 60,000 עובדים ומטופלים בתוך המערכת, 3,000 דגימות ביום, מתוך ניסיון למצוא באופן אקראי מישהו שהוא נשא קורונה, הסיכויים להגיע לאיזה שהיא תוצאה הם נמוכים מאוד.
עפר שלח: אז כמה דגימות ביום יש היום?
נמרוד מימון: 8,000 דגימות כל יום על מנת לדגום את המטפלים הסיעודיים ועל מנת לאתר נשאי קורונה.
נמרוד מימון: מה שאני יכול להגיד, שכבר מצאנו מעל 200 עובדים אסימפטומטיים שהסתובבו בתוך המערכת והם היו פוטנציאל הדבקה או פוטנציאל התפרצות בתוך המערכת מתחילת התהליך הזה.
נמרוד מימון: למעשה אנחנו רואים ירידה מאוד משמעותית בשיעורי התמותה בבתי האבות, אנחנו מייחסים את זה לאירוע הזה.
נמרוד מימון: מדינת ישראל חווה כרגע גל שני שהוא יותר גבוה בהרבה מהגל הראשון.
נמרוד מימון: הוא יותר גבוה ויותר קשה מהגל הראשון.
נמרוד מימון: אז מדינת ישראל הגיבה בסגר מוחלט, כולל סגר ביקורים על בתי האבות.
נמרוד מימון: אנחנו לא סגרנו את בתי האבות.
נמרוד מימון: כל מבקר יכול להיכנס לפחות פעם בשבוע, אם אפשר, יותר, על מנת לראות את בן המשפחה שלו ואני מקפיד על הדבר הזה.
נמרוד מימון: אם אני יודע על מישהו שלא מאפשר ביקורים, אני באופן אישי מתקשר אליו.
נמרוד מימון: ד"ר אוריין היה אתי בקשר עד שבוע שעבר - - -
עפר שלח: פרופ' מימון, מה לגבי הטענה שהנתונים שאתם מפרסמים הם חלקיים ולא מדויקים?
נמרוד מימון: אני חושב שהנתונים הם מדויקים.
נמרוד מימון: הייתה תקופה מסוימת שלא העלינו את הנתונים לאתר.
נמרוד מימון: אבל אם תיכנסו עכשיו לאתר אתם תראו ששינינו לגמרי את החזית של הצגת הנתונים.
נמרוד מימון: העברנו את זה למשהו אוטומטי, יותר ממוחשב, מגיע ישירות לתוך ה-BI, מאוד ידידותי.
נמרוד מימון: גם אם תיכנסו עכשיו, תפתחו את אתר מגן אבות ואימהות, תראו את הדיווחים של הימים האחרונים.
נמרוד מימון: הייתה תקופה שעשינו שינוי בהצגת הנתונים, אבל הנתונים מאוד מדויקים, הם מגיעים ישר מתוך ה-BI.
נמרוד מימון: אתה יכול להתווכח עם ה-BI, זאת מערכת מדויקת, BI היא מערכת המיחשוב של משרד הבריאות.
נמרוד מימון: כשאנחנו משווים את זה ידנית, אם אתה בודק את האקסל ידנית אתה מוצא הבדלים מאוד קטנים בנתונים.
נמרוד מימון: אז הנתונים עברו שדרוג ועכשיו אפשר לראות אותם בצורה הרבה יותר ברורה.
עפר שלח: טענה שעלתה, שמענו אותה בדיון, נתק מהמשפחות.
עפר שלח: למעשה, למשפחות ולארגונים שמייצגים אותן, אין תמונה מלאה והם גם לא מרגישים שאתה או מישהו מטעמך, נקודת קשר שלהם בשביל להעלות דברים, למשל, דברים שלא קשורים באופן ישיר לקורונה אלא לטיפול בקורונה כמו למשל השפעות של הבידוד, הבדידות וכן הלאה, על החולים.
נמרוד מימון: הנושא הזה של בדידות, בידוד, התדרדרות בקשישים, זה דבר קטסטרופאלי, אני מסכים לגמרי עם מה שהם אומרים, אין לי ספק שהקורונה עשתה דברים רעים מאוד לכולנו ועשתה דברים רעים ונוראיים לקשישים של מדינת ישראל.
נמרוד מימון: הקורונה פוגעת בקשישים, היא הורגת אותם, אם היא לא הורגת אותם מהקורונה היא הורגת אותם בצורות אחרות, נוראיות.
נמרוד מימון: מהבחינה הזאת אני לגמרי מזדהה עם מה שהם אומרים.
עפר שלח: אז אני רוצה לשאול אותך על זה.
עפר שלח: האם התפקיד שלך מוגדר כראש מטה מגן אבות ואימהות מפני קורונה או ראש מטה מגן אבות ואימהות בזמן הקורונה, שחלק מהתפקיד שלו זה גם, בין אם באמצעים שלו ובין בתיאום עם אחרים, לטפל בבעיות האחרות?
נמרוד מימון: שאלה מצוינת כי מודדים אותי רק על הקורונה, אלה הטבלאות שאני מראה ובסוף זה מראה לי רק קורונה.
נמרוד מימון: אבל אני יודע שאסור לי להתמקד רק בקורונה, כרופא אני יודע, שנזקים שהם לא קורונה, הם יותר חמורים מנזקי הקורונה.
נמרוד מימון: מהבחינה הזאת חשוב לי כל הזמן לאפשר גישה לתוך המוסדות.
נמרוד מימון: בני משפחה הם חלק חשוב וחיוני מהטיפול.
נמרוד מימון: בן משפחה שנמצא בתוך מוסד גם יכול לראות מה קורה.
נמרוד מימון: אני יודע את זה מהמחלקה הפנימית, כשבן משפחה נמצא ליד חולה, הוא דואג לזה שהטיפול יהיה יותר טוב וזה חשוב שהם יהיו בפנים, אין לי ספק בכלל.
נמרוד מימון: חוץ מזה שזה חשוב למטופל ולקשיש שבן משפחה יהיה לידו, אני מקפיד שהדברים האלה ייקרו.
נמרוד מימון: לא יכול להיות מצב שבו מנתקים קשיש מבני המשפחה שלו, מבחינתי זה דגל אדום, אם אני שומע דבר כזה אני מיד פועל באופן אישי נגד אותו מנהל מוסד, אני פונה אליו, מה קרה, למה, מברר את הנקודה.
נמרוד מימון: אם יש התפרצות, ברור שלא ניתן להכניס, אבל אם מסיבות של חרדה, פחדים, חוסר ביטחון של מנהל המוסד, בדבר הזה תמיד אלווה אותו, אגיד לו, תפתחו את המוסדות ועשיתי את זה עשרות פעמים.
עפר שלח: ובאשר לטענה לקשר לקוי ואפילו ניתוק בכוונה של הקשר בינך לבין המשפחות?
נמרוד מימון: אני מקיים זום כל הזמן עם בני המשפחה.
נמרוד מימון: דבר שני, ד"ר אוריין היה מדבר אתי שעה ביום, במשך שבועות.
נמרוד מימון: עכשיו אמרתי לו, שעה ביום לא מתאים לי לדבר אתך יותר, שלח לי וואטסאפ, אני אענה לך.
נמרוד מימון: יש עכשיו מוקד כוכבית 8007, מוקד גם למשפחות.
נמרוד מימון: רק שתבינו, התפקיד שלי כרגע הוא לנהל אירוע של 1,000 מוסדות.
נמרוד מימון: אז לדבר עם ד"ר אוריין שעה ביום, גדול עליי.
נמרוד מימון: דרך וואטסאפ, דרך מוקד המשפחות, דרך מייל, בכיף.
עפר שלח: אני ממשיך ושואל אותך על סוגית הבדיקות.
עפר שלח: שמענו פה נתונים סותרים, מצד אחד אנחנו שומעים שלוקח ארבעה חמישה ימים לקבל תוצאות, שזה כמובן לא כביל מכיוון שבאותו זמן המטפל ו/או החולה מסתובבים במוסד ומדביקים.
עפר שלח: אחר כך שמענו יום יומיים, מה האמת?
נמרוד מימון: עפר, בסוף הדיון אשלח לך – בכל יום שלישי אני עושה סקר מוסדות – שולח אקסל למוסדות כדי לענות תוך כמה זמן הגיעו תשובות.
נמרוד מימון: אני מודה, לפני שלושה שבועות היה לנו חור, היו לנו חמישה שישה ימים חוסר הגעת תשובות.
נמרוד מימון: זה היה בלתי נסבל, קטסטרופלי, הפיל לי את כל האירוע.
נמרוד מימון: בעיניי זאת הייתה באמת קטסטרופה.
נמרוד מימון: היום אני יכול להגיד, כמעט כולם מקבלים תוך 24 שעות את התשובות.
נמרוד מימון: אנחנו יצרנו מנגנון של הבאת תשובות אל הבתים בחמש זרועות שונות.
נמרוד מימון: זרוע אחת היא זרוע אפליקציה של מד"א, לכל עובד יש את האפליקציה, הוא יכול לקבל את התשובה ישירות אליו לתוך כף היד.
נמרוד מימון: מנהל המוסד גם הוא מקבל את התשובות אליו.
נמרוד מימון: זו זרוע אחת.
נמרוד מימון: זרוע מספר שתיים, הזרוע הרגילה של קופות החולים, גם הן מקבלות את התשובות ישירות ושולחות הודעות.
נמרוד מימון: הזרוע השלישית היא הזרוע של משרד הבריאות.
נמרוד מימון: גם משרד הבריאות, דרך ה-BI, מקבל את התשובות ויושבות שם עובדות שמעבירות את האקסלים עם התשובות ישירות לבתים.
נמרוד מימון: זרוע מספר ארבע, המעבדה העיקרית שלנו, myheritage שולחת למנהלי המחוזות ולרופאים הגריאטריים המחוזיים.
נמרוד מימון: זרוע מספר חמש זה הזרוע שלנו, של מגן אבות ואימהות, שהתשובות מגיעות אלינו.
נמרוד מימון: אני יכול להגיד, מעל 90% מהתשובות מגיעות תוך 24 שעות לבתים והכוונה היא שהן יגיעו גם תוך 12 שעות בשבועות הקרובים.
עפר שלח: אני מבקש שנעבור לרשות האוכלוסין.
עפר שלח: משה נקש, בבקשה.
עפר שלח: בשיחה עם ראש ארגון בתי האבות עלתה סוגית המחסור בעובדים, בעיקר בעובדים זרים, מספרים די מבהילים, מחסור של 40% במטפלים בבתי האבות, כאשר לכאורה הייתה איזה שהיא החלטת ממשלה שאמורה לשחרר מספרים יותר גדולים, מה קורה עם זה?
משה נקש: כמו שרוני אמר, נכון, עברה החלטת ממשלה על הקצאת 2,500 עובדים זרים למוסדות סיעודיים, בהתחלה 2,000 למוסדות שבפיקוח משרד הבריאות, ועוד 500 למוסדות שבפיקוח משרד הרווחה.
משה נקש: אנחנו במשא ומתן עם כמה מדינות במקביל כדי לקדם את ההסכמים הבילטראליים.
משה נקש: כמו שנאמר, בהחלטת הממשלה נקבע שהעובדים יגיעו רק באמצעות הסכמים בילטראליים ולכן אנחנו מקדמים את הסוגיה מול כמה מדינות במקביל.
משה נקש: עכשיו כשאני כאן, במקביל מתקיים דיון עם מדינה בנושא הזה, כלומר, יש מאמץ של כל המשרדים הממשלתיים לקדם את ההסכמים בעניין הזה, אם זה משרד החוץ, משרד העבודה, משרד הבריאות, משרד הרווחה, כל המשרדים הרלוונטיים נרתמים.
משה נקש: שוב, אנחנו נותנים גז בנושא הזה כי אנחנו מכירים את החשיבות ואת הצורך וזה מה שהנחתה אותנו לעשות החלטת הממשלה.
עפר שלח: אם אני מבין אותך נכון, עד עכשיו יש מאמצים – ואני חלילה לא מזלזל בהם – אבל תוצאות אין:
עפר שלח: לא הגיעו עובדים זרים חדשים לבתי האבות.
משה נקש: עוד לא הגיעו עובדים זרים חדשים לבתי האבות, זה נכון, יש עוד כמה מהלכים, אבל עוד לא הגיעו.
עפר שלח: יש צפי מתי יתחילו להגיע?
משה נקש: מבחינת ההסכם הבילטראלי זה בראש סדר העדיפויות.
משה נקש: יש לנו הסכמים בענפים נוספים אבל הנושא הזה הוא בראש סדר העדיפויות ואנחנו מקווים להנחית אותם עוד השנה.
משה נקש: זה לא יהיה פשוט אבל אנחנו מקווים לעשות את זה עוד השנה.
עפר שלח: עוד השנה?
משה נקש: כן, ב-2020.
עפר שלח: זה עוד ארבעה חודשים מינימום.
משה נקש: עוד השנה, אני מקווה שזה מקסימום, אבל אתה יודע, יש דברים שלא תמיד תלויים בנו, צריך לאשרר הסכמים גם בצד שלנו, גם בצד של המדינה השנייה, צריך לקבוע תקנות של משרדים אחרים - אולי משרד העבודה יתייחס לזה - על פיקדון, יש כמה מהלכים.
משה נקש: כל מה שתלוי ברשות האוכלוסין וההגירה, הן מבחינת סגירת נהלים וכו', אנחנו רצים במקביל, זאת לא עבודה טורית, זאת עבודה שאנחנו עובדים במקביל, עושים את כל ההכנות וברגע שאפשר יהיה להתחיל להכניס, נוכל להתחיל להכניס כמה שיותר.
אוסנת הילה מארק: מדינת ישראל פתחה את השמיים למדינות מסוימות, האם בהסכמים האלה אולי אפשר להביא את העובדים מהמדינות האלה, או שיש לכם מדינות אחרות שאתם עובדים רק אתן?
משה נקש: יש ועדה בינמשרדית בראשות ראש רשות האוכלוסין וההגירה, כמובן בשיתוף משרדי הממשלה הרלוונטיים, מחליטה עם איזה מדינות להתקדם.
משה נקש: אני יכול להגיד, שחלק מהמדינות שאנחנו מדברים אתן, יש בתוכן מדינות שהוגדרו כמדינות ירוקות, זה כנראה יעזור לנו לקדם את העניינים.
עפר שלח: קשה לי להאמין שקרואטיים צובאים פה דווקא לבוא – לא נראית לי קורלציה - - -
משה נקש: לא אמרתי קרואטיה.
עפר שלח: אתה יודע להגיד כמה עזבו את הארץ בזמן הזה, מהאנשים שלפחות רשמית הגיעו לכאן כדי לעסוק בסיעוד?
משה נקש: אתה שואל על סיעוד ביתי או סיעוד מוסדי?
משה נקש: סיעוד מוסדי – עדיין אין עובדים.
משה נקש: מבחינת סיעוד ביתי, מעטים מאוד העובדים שעזבו בחודשים האחרונים.
משה נקש: אנחנו, גם בהתאם לחוק וגם בהתאם למדיניות שלנו הודענו שיש הארכה גורפת של רישיונות לעובדים זרים בכל הענפים, לכן העובדים שנמצאים בישראל הוארכו להם הרישיונות והוארכו ההיתרים של המעסיקים שלהם.
משה נקש: לכן כמעט ולא היו יציאות של העובדים.
עפר שלח: אז לאיפה נעלמו ה-40%?
עפר שלח: אני מדבר עכשיו על העובדים של המוסדות, שרוני התייחס אליהם.
משה נקש: למוסדות אין עובדים זרים.
עפר שלח: אה, זה רק עובדים ישראליים.
משה נקש: כן, עובדים ישראליים.
משה נקש: אולי רוני, יוכל לפרט מה מצבת כוח האדם שלהם.
משה נקש: אבל לגבי עובדים זרים, החלטת ממשלה עברה רק ביולי, כלומר, אין עובדים זרים למוסדות סיעודיים עדיין.
משה נקש: הם יגיעו, בעזרת השם, כשנתקדם עם ההסכמים.
עפר שלח: אני מבקש להעלות את דוד אוחנה.
עפר שלח: אתה נציג פורום משפחות מחלקות סיעודיות בבתי אבות.
דוד אוחנה: שלום לכולם, אני מדבר בשם פורום משפחות, מחלקה סיעודית בבית אבות רקנטי.
דוד אוחנה: יש כאן מצב מזעזע שמי שאחראי לו זה משרד הבריאות.
דוד אוחנה: יושבת שם ד"ר אירית לקסר, והיא בעיניי האחראית הראשית, אני אסביר.
דוד אוחנה: בית אבות רקנטי מנסה לסלק דיירים ממחלקה סיעודית, אנשים חסרי ישע, רובם נשים, אני מדבר על האימהות שלנו.
דוד אוחנה: הם עושים את זה באמתלה של שיבוץ, כאשר הם עוברים על כל חוקי משרד הבריאות, אפרט אחד אחד.
דוד אוחנה: יש כאן נוהל של משרד הבריאות, בקטע הצהוב שמודגש כתוב:
דוד אוחנה: העברה ממוסד למוסד מחייבת הסכמה של הדייר או של האפוטרופוס.
דוד אוחנה: אף אחד מהדיירים לא מסכים לעבור והם מנסים לכפות על הדיירים מעבר, דבר שהוא בניגוד לחוק.
עפר שלח: מאיזו סיבה?
דוד אוחנה: הם טוענים שהם רוצים לשפץ והם החליטו שם סוגרים.
דוד אוחנה: אני מקריא לכם וואטסאפ שהגיע לפני דקות ממנהל בית האבות, זה הוואטסאפ, אתם לא יכולים לראות אותו אבל אני אקריא: צוהוריים טובים, כידוע, החל מיום שני הקרוב, המחלקה הסיעודית תפסיק לתת שירותים, לא יהיו מטפלים, אחיות, תעסוקה ושאר אנשי הצוות, יוצאים לחל"ת.
דוד אוחנה: מי שיודיע לי, אני אעביר את הדייר לארבל – מקום שעד לפני שבוע הייתה בו קורונה – כידוע – כך הוא כותב – נקי מקורונה.
דוד אוחנה: מי שלא, בבקשה שימצא פתרון.
דוד אוחנה: תבינו את החוצפה, מנהל בית אבות אומר לדיירים במחלקה סיעודית, שימצאו פתרון לעצמם כי הוא החליט שהוא רוצה לסגור את המוסד, הוא והבעלים של המוסד.
דוד אוחנה: אז אני מודיע לכולם, למנהלי המוסד ולבעלים שלו, לא יקום ולא יהיה, לא במשמרת שלנו.
עפר שלח: אוחנה, אני מבין שזה מוסד פרטי.
דוד אוחנה: זה מוסד פרטי שאנשים שילמו ממיטב כספם כדי להיות שם, יש להם חוזים פרטיים, אף אחד לא יכול לזרוק אותם כי בא לו.
דוד אוחנה: אני אומר, א.
דוד אוחנה: זה בניגוד לחוק, בניגוד לתקנות של משרד הבריאות.
דוד אוחנה: אני רוצה לספר לכם, שהשרה מירב כהן, הוציאה מכתב ביום 5 באוגוסט, ובו היא הביעה מחאה על סגירת המחלקה.
דוד אוחנה: עד היום לא הגיעה תשובה מד"ר אירית לקסר ואני מבקש לקבל ממנה תשובה, איך היא נותנת יד לדבר הזה?
דוד אוחנה: איך יכול להיות, שהגריאטר המחוזי לא מתייחס למכתבים שלנו?
דוד אוחנה: איך יכול להיות, שד"ר אירית לקסר, שקיבלה מיילים אישיים, למייל האישי שלה, ממשפחות, עם התקנות בנושא חוק האפוטרופסות, איך הם מעיזים לתת יד למוסד פרטי שמנסה לזרוק 17 דיירים ממחלקה סיעודית?
דוד אוחנה: אני שוב אומר, כל זה בניגוד לחוק, לחוקים שלהם עצמם.
דוד אוחנה: האבסורד הכי גדול, שבהזמנה של הוועדה הזאת כתוב:
דוד אוחנה: בהנחיית משרד הבריאות והנהלת הכנסת לא יינתן אישור כניסה למשכן הכנסת, זה כשאתם מזמינים אותנו לדיון.
דוד אוחנה: כלומר, אתם, כדי לשמור על עצמכם, על חברי הכנסת – שזה בסדר גמור – זה בסדר שאנחנו לא ניכנס.
דוד אוחנה: אבל להוציא דיירים חסרי ישע, ממחלקה סיעודית, אנשים שהם דמנציה ועל כיסאות גלגלים, לטרטר אותם ברחבי הארץ כי למישהו בא, זה ייקרה רק על גופתנו.
דוד אוחנה: לא ניתן לזה יד ואני מבקש את העזרה שלכם.
דוד אוחנה: לדעתי, ד"ר אירית לקסר, צריכה להיכנס לאוטו ולנסוע עכשיו לבית אבות רקנטי ולתת הנחיה.
דוד אוחנה: היא ראש אגף גריאטריה, היא לא יועצת לענייני פרחים.
דוד אוחנה: שתיכנס עכשיו לאוטו, תיסע לבית האבות רקנטי ותיתן הנחיה חד משמעית לעצור את המהלך המטופש הזה.
דוד אוחנה: אנחנו לא ניתן לזה יד.
דוד אוחנה: אני מבקש את העזרה שלכם, של חברי הכנסת, של השרים.
דוד אוחנה: פניתי לשרים, לאיציק שמולי, שר הרווחה, שכל הזמן מהדהד שתחת סמכותו העניינים החברתיים, הוא הסביר לי שזה לא עניינו.
דוד אוחנה: פניתי לעמיר פרץ, הסביר לי שזה לא עניינו.
דוד אוחנה: היחידה שעשתה משהו היא השרה מירב כהן, שהוציאה מכתב.
דוד אוחנה: אני מבקש, שאתם תרימו את הכפפה ותטפלו בעניין הזה.
דוד אוחנה: לא יכול להיות ש-17 אנשים סיעודיים ייזרקו כי למישהו בא.
דוד אוחנה: זה לא ייקרה.
דוד אוחנה: אנחנו צריכים את העזרה שלכם.
עפר שלח: הדברים הובנו, תודה.
עפר שלח: אני מבקש להעלות את אירית לקסר, בבקשה.
אירית לקסר: שלום לכולם.
אירית לקסר: אודה לכם שייתנו לי לדבר בסוף גם לגבי סוגיות שהעלו קודם לכן.
אירית לקסר: קודם כל אני רוצה להגיד, שהנתונים שהציג נציג משפחות מוסד רקנטי לא מדויקים ולכן אני רוצה לומר, במהלך השנים האחרונות אנחנו דואגים שגם תהיה רווחה בפרוגרמה, בסביבה שהאנשים הקשישים נמצאים בה.
אירית לקסר: אני יכולה להגיד שזה בהצלחה מאוד רחבה, 90% מהמוסדות הסיעודיים עשו שיפוצים, שהיום נמצאים שם שניים בחדר ולא שלושה-ארבעה.
אירית לקסר: גם המלונאות הרבה יותר גבוהה.
אירית לקסר: לגבי רקנטי, יחד עם הגריאטר המחוזי, ד"ר גולדשטיין, בצורה חד משמעית אמרנו להנהלת המוסד וגם הודעתי את זה לנציגים של השרה מירב כהן, אין העברה של הדיירים מרקנטי לשום מקום אחר שהוא לא בתיאום עם לשכת הבריאות במשרד הבריאות.
אירית לקסר: כבר אתמול קיבלתי תשובה חד משמעית מד"ר גולדשטיין, שהנושא הועבר להנהלת המוסד והנהלת הרשת שהמוסד שייך לה.
עפר שלח: איזה סמכות יש לכם על הנהלה של מוסד פרטי שמחליטה ככה או ככה?
אירית לקסר: לדעתי, מרבית המאושפזים שם הם מאושפזים בקודים, אנחנו נותני השירות ויש לנו נהלים ורגולציה חד משמעית, שאין העברה של מטופל ממוסד אחד למוסד אחר, גם בגלל שהוא חסר ישע, בלי מעקב של לשכת הבריאות, בלי שהעובדים הסוציאליים שלנו מעורבים בנושא.
אירית לקסר: במיוחד כשיש פניה אלינו בנושא הזה.
עפר שלח: ואת אומרת חד משמעית, שאתם לא תתנו לזה לקרות.
אירית לקסר: אנחנו לא ניתן לזה לקרות.
אירית לקסר: אנחנו לא ניתן לזה לקרות, שההעברה תהיה לא נכונה ולא מתואמת.
אירית לקסר: מצד שני אני רוצה להגיד, שהמבנה עצמו לא עונה בתנאים הסביבתיים הנאותים שאני חושבת שקשישים צריכים לשהות בהם.
אירית לקסר: לכן יצאה גם הנחיה, לדעתי לפני יותר מעשור שנים, ואנחנו כרגע בשיאו של תהליך מאוד רחב, מוסדות שלא עומדים בסף המינימאלי של מבנה הפרוגרמה – אני רוצה להגיד שזה מאוד דומה גם במעונות הרווחה – לא יוכל לקבל רישיון של בית חולים גריאטרי סיעודי ממדינת ישראל, ואז יצטרכו להיות תהליכי סגירה של המקום, שגם זה כרוך בהעברתם של הקשישים.
אירית לקסר: אחת האפשרויות שהיו בתוך המסגרת עצמה, יש קומה שלמה שבעבר הייתה מחלקה לתשושים שבאחריות הרווחה, חשבנו להעביר, אבל בבדיקות של בריאות הסביבה, התנאים שם לא נאותים.
אירית לקסר: אז אנחנו כן מסתכלים על כל הצדדים.
אירית לקסר: לגבי הוואטסאפ שהוא הקריא היום, אני שמעתי את זה לראשונה, יחד אתכם, אני אטפל בנושא הזה כשתסתיים הישיבה, אני אדבר עם ד"ר גולדשטיין.
אירית לקסר: מצד שני, יש הרבה מאוד תהליכים ברחבי הארץ, שבהם העבירו מחלקה שלמה של מטופלים למקום פנוי בבית חולים אחר, לעיתים גם עם צוות העובדים שמכירים את המטופלים, למשך תקופה של כמה חודשים שבהם עושים את השיפוץ ואת ההכנה של המקום.
אירית לקסר: זה הדבר שאנחנו ממליצים.
אירית לקסר: אני מאוד מקווה, שלא תהיה התנגדות סתם לשמה של נציגי המשפחות כי אני חושבת שזה לטובתם.
אירית לקסר: נכון, שבבית החולים הגריאטרי ארבל הייתה שם התפרצות, היו גם התפרצויות במקומות טובים אחרים.
אירית לקסר: אם כרגע הם יועברו לשם, הם כמובן יועברו בצורה בטוחה ביותר שצריכה להיות.
אירית לקסר: צריכים למצוא פתרון כי הפתרון הוא לטובת הקשישים, שתהיה להם מסגרת נאותה.
אירית לקסר: רק לסרב זה לא יעיל והמקום עצמו מבחינה מבנית, מבחינת בריאות הסביבה וההתנהלות, הוא לא ראוי למגורים.
עפר שלח: ברור לגמרי שהדבר הזה חייב להיות בהידברות עם המשפחות.
אירית לקסר: בוודאי.
עפר שלח: אין אדם או קבוצה שיותר רוצה ברווחתם וטובתם של המאושפזים שם, יותר מהמשפחות שלהם.
עפר שלח: אז אני מניח שאם תתנו להם הסבר שיוכיח להם שאכן המצב ישתפר כתוצאה מהמעבר הזה, הם גם לא יתנגדו.
עפר שלח: הם לא מתנגדים סתם.
אירית לקסר: אני חושבת שהמידע הזה הועבר, המידע הזה ידוע.
אירית לקסר: אני לא בטוחה שזה קולם של כל בני המשפחות.
אירית לקסר: ברור לי שיש בני משפחות שמסרבים, רק צריך להבין, אם המקום עצמו לא ישופץ, הוא יצטרך להיסגר.
אירית לקסר: גם בזה יש פגיעה בבני משפחות.
אירית לקסר: כרגע הוא בהפסקת אשפוז ואז כמות המטופלים הולכת ויורדת וגם זה בעייתי.
אירית לקסר: ועכשיו, אם תרשה לי להגיב על דברים שנאמרו קודם.
עפר שלח: כן, לפני כן, חברת הכנסת מארק, מבקשת לשאול שאלה.
אוסנת הילה מארק: שאלה קטנה, לאן הם אמורים לעבור המטופלים?
אוסנת הילה מארק: המשפחות יודעות לאן הם הולכים?
אירית לקסר: כרגע הנהלת המקום בוחנת כמה דברים וזה באמת לא באחריות משרד הבריאות, אנחנו רק אמורים לאשר את זה.
אירית לקסר: אחת האפשרויות, יש קומה ריקה בבית חולים ארבל, להעביר אותם לשם, אפילו יחד עם אנשי הצוות שמכירים אותם היום, שיעברו יחד אתם.
אירית לקסר: זאת הייתה אחת האפשרויות.
אירית לקסר: אנחנו, משרד הבריאות, לא בונים את האפשרויות אלא בוחנים ומאשרים אותן.
אירית לקסר: לא תהיה שום העברה שהיא לא מתואמת עם בני המשפחות ומתואמת עם משרד הבריאות, הצוות עושה שם בקרה ומעקב תוך כדי ההעברות כי אנחנו יודעים שכל מעבר יכול להיות בתוכו מצב שהוא לא טוב לקשישים.
אירית לקסר: הדבר הזה ידוע.
אירית לקסר: נכון שאנחנו לא רוצים שהמבנים יישארו ברמת המלונאות וברמת התברואה שלפני דור, שלפני מאה, אנחנו רוצים לשפר את המצב לכל הקשישים, גם קשישים שנמצאים בקוד סיעודי וידם לא משגת להגיע למקומות של דיור מוגן שבמלונאות גבוהה יותר.
עפר שלח: רצית להתייחס לנושאים אחרים.
אירית לקסר: כן, לנושא של ביקורי בני המשפחה – מדברים בתי אבות באופן כללי ולא כל כך מבדילים בין הסוגים השונים.
אירית לקסר: אז אני מגדירה, שבית האבות מקבל ביקור לפחות פעם בשבוע.
אירית לקסר: מה כן, הגדרנו שזה יהיה במרחבים הציבוריים, גם הגדרנו ואנחנו גם משפים דרך הקודים, את המוסדות בהעלאת שעות של חצי תקן של איש מקצוע.
אירית לקסר: אנחנו ממליצים שזה יהיה עובד סוציאלי, אבל זה יכול להיות גם אחות או מרפא בעיסוק.
אירית לקסר: אנחנו מדברים על איש מקצוע שכל תפקידו בעצם זה הסדרה מסודרת של הביקורים, הקשר עם בני המשפחה וכן ההסדרה כדי לראות שהדבר הזה נעשה.
אירית לקסר: אני חושבת שמנהלי המוסדות, יחד עם אנשי המקצוע שם, מקדישים זמן רב וכל מקרה שבן משפחה מרגיש שלא נותנים פעם בשבוע להיפגש עם הקשיש, אני אומרת, יש את כוכבית 887, אבל הוא גם יכול להגיש פנייה במייל לאגף הגריאטריה ואנחנו מטפלים בנושאים האלה.
אירית לקסר: מעבר לזה, יש המון עבודה שכל אנשי מקצועות הבריאות במוסדות הסיעודיים, לעשות את התקשורת שהיא לאו דווקא ישירה ויש לזה ערך מאוד משמעותי וזה יכול להיות אפילו יום יומי.
אירית לקסר: אני לא חושבת שיש מניעה.
אירית לקסר: עם זאת, יש גם מקרים שאם האנשים הם במצב לא טוב או אנשים, שזה יהיה שיקול דעת שאפשר יהיה להעביר אלינו לאגף וגם שיקול דעת של המנהל הרפואי בכל מוסד סיעודי, לאפשר לבן משפחה להגיע, להיפרד אם צריך, גם אם צריך להגיע לחדרו של המטופל.
אירית לקסר: אין פה אמירות של שחור/לבן, יש פה שיקול דעת ויש קווים מנחים לשיקול הדעת הזה.
אירית לקסר: לכן אני די מתפלאת שאותם דברים עדיין נאמרים.
עפר שלח: אני רוצה לשאול אותך בדיוק בעניין הזה, אמר פרופ' מימון, ביושר - הרי מטה מגן אבות ואימהות זה מטה שהוקם תוך כדי תנועה - הוא עוד לא לגמרי מוצא את הדרך להיות האיש שאחראי על בתי האבות, לא רק אל מול הקורונה או כדי להגן עליהם מפני הקורונה, אלא כדי להגן עליהם תוך כדי הקורונה.
עפר שלח: זה נופל על השולחן שלך ושל עמיתייך ממשרד הבריאות, הצורך שהמאבק בקורונה לא יגרום לנזק סביבתי בבדידות, נזק נפשי, נזק פיזי ממחסור בבדיקות וכן הלאה, שבסוף נזקו יכול להיות יותר גרוע מהקורונה.
עפר שלח: מה נעשה בתחום הזה?
אירית לקסר: זה בהחלט על שולחני בהתייחס למוסדות הסיעודיים ובתי חולים גריאטריים.
אירית לקסר: אני רוצה להזכיר, שבזום פה יש גם את נציגי הרווחה שמתייחסים לאמנות לתשושים ולדיור מוגן, שזה בשולחן שלהם.
אירית לקסר: בנושא הזה אני יכולה להגיד, שבגל הראשון, כבר אז אמרנו שאנחנו מתריעים, לא להוציא לחל"ת את מקצועות הבריאות למיניהם, כשאני מדברת על ריפוי בעיסוק, פיזיותרפיסטים, דיאטנים ועובדים סוציאליים, שהם הדבר הכי משמעותי כדי למנוע את הירידה התפקודית, הן מבחינת תזונה והן מבחינת פעילות קוגניטיבית ופיזית כדי לשמר את תפקודם.
אירית לקסר: אנשים סיעודיים, עדיין צריך לשמר את תפקודם, אפילו עם יכולת של הליכה בתוך המחלקה או אפילו בתוך החדר.
אירית לקסר: ערכנו עם צוותי הבקרה כניסה במהלך חודש מאי, יוני ויולי, בכל מוסד סיעודי מתוך 300 מוסדות, לפחות פעם אחת, וביותר מ-50% מהם אפילו בכניסה חוזרת עם בקרה ודוח בקרה שבימים הקרובים יעלו לאינטרנט וכולכם תוכלו לקרוא אותם.
אירית לקסר: אני יכולה לומר, שבגל הראשון הייתה תופעה שהוציאו את כל הצוותים האלה לחל"ת והיינו ערים שהייתה התדרדרות תפקודית, תזונתית וגם קוגניטיבית.
אירית לקסר: התרענו בנושא הזה, הגדרנו אפילו שיהיו קנסות לנושא הזה כי כולנו צריכים לחזור ולעשות את המקסימום.
אירית לקסר: מעבר לזה, אנחנו מתגברים ותגברנו גם בשיפוי כספי, דרך מכרז הקודים למנהלי בתי האבות, כדי לשמר את הנושא הזה שהצוותים יעבדו בקפסולות, כולל מקצועות הבריאות.
אירית לקסר: בבקרות אנחנו רואים, שאם סביב מאי, קרוב ל-15%-20% מהמוסדות היו במחסור משמעותי במקצועות הבריאות, אני יכולה להגיד, זה עדיין לא מצב טוב, אבל בבקרות שאנחנו עושים במהלך יולי, שזה היה תוך כדי הגל השני של ההתפרצות, ירדנו סביב ה-10%.
אירית לקסר: יש גם הנחיות חד משמעיות איך לעשות את שימור התפקוד שצריך להיות עם כניסה למחלקה ואיך לעשות זאת וגם מרחוק.